ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" квітня 2008 р. Справа № А6/424-07

11.30 год.

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Маляренка А.В.

при секретарі                                                              Поднебєс О.В.

розглянувши адміністративну справу № А6/424-07

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Київський картонно –паперовий комбінат”, м. Обухів

до Державної податкової інспекції в Обухівському районі, м. Обухів

про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень

Представники:

позивача: Андреев В.В.(довіреність №15 від14.01.2008р.)

відповідача: Бендюк А.В.(довіреність №66 від 29.10.2007р.;

Цюкало Т.В.(довіреність 310 від 05.02.2008р.)

Обставини спору:

Відкрите акціонерне товариство „Київський картонно –паперовий комбінат”, м. Обухів (далі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі (далі - відповідач) про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень№/0/854 від 18.06.2007р. та №/0/855 від 18.06.2007р.

Провадження у справі було відкрите відповідно до ухвали від 10.09.2007 року за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач порушив права та інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин через безпідставне визначення податкового зобов'язання та застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Підставою прийняття оспорюваних у справі податкових повідомлень-рішень став Акт № 00871/2301/5509659 від 23.05.2007 року, складений на підставі проведеної Державної податкової інспекції в Обухівському районі виїзної планової перевірки відкритого акціонерного товариства „Київський картонно-паперовий комбінат” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

За результатами перевірки Державної податкової інспекції в Обухівському районі були прийняті податкові повідомлення рішення № /0/854 від 18.06.2007р. та №/0/855 від 18.06.2007р.

Позивач не погоджуючись з такими висновками контролюючого органу, з метою захисту своїх прав і охоронюваних законом інтересів, звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання недійсними податкових повідомлень - рішень.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечує про що подав до суду заперечення проти позову та просить суд відмовити у його задоволенні.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

встановив:

Державною податковою інспекцією в Обухівському районі було проведено планову виїзну перевірку ВАТ „Київський картонно –паперовий комбінат” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006р. по 31.12.2006р.

Перевіркою встановлено, що позивачем, для забезпечення певних категорій працівників з важкими та шкідливими умовами праці молоком, було придбано продукції на суму 374 096,15 грн., в т.ч. ПДВ –62 350,12 грн. До складу податкового кредиту, у відповідні періоди, віднесено суми ПДВ, сплачені постачальнику у складі придбання продукції. Податкові накладні не надавалися. Розрахунки з постачальником здійснено грошовими коштами в розмірі 365 359,49 грн. Станом на 01.01.2007 року в бухгалтерському обліку підприємства рахується кредитове сальдо в розмірі 12 340,71 грн.

Також позивачем за рахунок підприємства надавались безоплатні послуги з перевезення працівників на дачні участки, розвозка працівників та інші, на загальну суму 19 099 грн. Витрати на сплату ПДВ у складі ціни придбання послуг з перевезення працівників не включені до складу податкового кредиту. Розрахунки з постачальником здійснено шляхом перерахування грошових коштів.

За результатами проведеної перевірки був складений Акт № 00871/2301/5509659 від 23.05.2007 (далі –Акт перевірки), в якому зазначаються порушення, а саме:

п.п.7.4.1, 7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, внаслідок чого занижено податок на прибуток на суму 9642 грн., в т.ч.:І квартал 2006 року –1 499 грн., півріччя 2006 року –4 862 грн., три квартали 2006 року –8 400 грн., 2006р. –9642 грн.;

п.3.1 ст.3, пп..5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, внаслідок чого занижено податок на прибуток на суму –1 456 099 грн., в т.ч.: за І квартал 2006 року –196 962 грн., за 9 місяців 808 495 грн., за 2006 р. –1 456 099 грн.;

п.6.2, 6.4 Закону України „Про податок на додану вартість”, внаслідок чого занижено податкові зобов’язання з ПДВ на суму 56 134 грн.;

п.4.2 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість”, внаслідок чого занижено податкові зобов’язання з ПДВ на суму 56 258 грн.;

пп..4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та п.1.3.,1.4 „Про затвердження порядку надання звітів про утримання та внесення до бюджету податку на доходи нерезидента”, а саме неподання підприємством „Звіту про виплачені доходи, утримання та внесення до бюджету податку на доходи нерезидента” за 1,2,3,4 квартали 2006 року в кількості 11 звітів;

п.2.11 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні”, що призвело до видачі готівки під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів, а також перевищення встановлених строків використання видатної під звіт готівки;

ст.3 Закону України „Про патентування окремих видів підприємницької діяльності”, а саме підприємство здійснювало роздрібну торгівлю без придбання торгового патенту.

На підставі Акту перевірки, Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” , Закону України „Про податок на додану вартість”, Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” Відповідачем були прийняті податкові повідомлення – рішення:

№/0/854 від 18.06.2007р., відповідно до якого було визначено суму податкового зобов’язання за податком на додану варіть у сумі 168 588,00 грн., з яких 112 392,00 –сума податкового зобов’язання за основним платежем, 56 196,00 грн. –за штрафними (фінансовими) санкціями;

№/0/855 від 18.06.2007р. відповідно до якого було визначено суму податкового зобов’язання за податком на додану варіть у сумі 2 593 781,50, з яких 1 465 741,00 грн. сума податкового зобов’язання за основним платежем, 1 128 040,50 грн. –за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивач не погоджується з висновками викладеними в акті перевірки, а прийняті на їх підставі №/0/854 від 18.06.2007р. та №/0/855 від 18.06.2007р. вважає протиправними.

Згідно ст. 3 Закону „Про податок на додану вартість”, об’єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Відповідно до п.п.1.4 ст.1 Закону поставка товарів –будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатної поставки товарів (результатів робіт) та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоутримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Відповідно до п.6.1 ст.6 вищевказаного Закону, об’єкти оподаткування, визначені ст.3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Підпунктом 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону „Про податок на додану вартість” передбачено, що датою виникнення податкових зобов’язань з продажу товарів (робіт, послуг), вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця (замовника) на банківський рахунок (дата оприбуткування готівки в касі) підприємства, або дата відвантаження товару, а для робіт, (послуг) –дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

У разі поставки товарів (послуг, робіт) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу)і не підлягають амортизації, а також пов’язаній з продавцем особі чи суб’єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

Крім того , в порушення п.6.2, п.6.4 ст.6 Закону „Про податок на додану вартість” ВАТ „Київський КПК” було неправомірно застосовано «0»ставку, в результаті чого занижено податкові зобов’язання з ПДВ на 56 134 грн.

Транспортні послуги, які надавалися за договором №178/46/0205 від 13.01.05 між ВАТ „Київський картонно –паперовий комбінат” та ТОВ „Стугна”, враховано в бухгалтерському обліку по Дт 36.22 Кт 70.3 балансових рахунків за 2006 рік в загальній сумі 280668,90 грн. згідно журналу проводок. Відповідно до первинних документів (наданих на перевірку), визначено, що фактична вартість витрат на перевезення товару для ТОВ „Стугна” становить 326952,00 грн. (в т.ч.ПДВ 20 %) відповідно накладних залізниці. Компенсовано нерезидентом грошовими коштами витрати на перевезення в сумі 280669 грн. (в т.ч. 0%) відповідно виставлених рахунків –фактур. Витрати підприємства по операції транспортування товару для ТОВ „Стугна” становили 456283 грн.(в т.ч. ПДВ 7714 грн.).

Нерезидент - ТОВ „Стугна”, не є платником податку на прибуток відповідно до ст.10 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до пп..7.4.1, 7.4.2 п.7.4.1 ст.7 з метою оподаткування дохід, отриманий платником податку від продажу товарів (робіт, послуг) пов’язаним особам, визначається виходячи із договірних цін, але не менших за звичайні ціни на такі товари (роботи, послуги), що діяли на дату такого продажу. Витрати, понесені платником податку у зв’язку з придбанням товарів(робіт, послуг) у пов’язаної особи визначаються виходячи із договірних цін, але не більших за звичайні ціни, що діяли на дату такого придбання.

Положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2 поширюються також на операції з особами, які не є платниками податку, встановленого статтею 10 Закону, або сплачують податок на прибуток за іншими, ніж платник податку, ставками.

Пункт 6 Положення бухгалтерського обліку № 23 „Розкриття інформації щодо пов’язаних сторін”, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 18.06.2001 року № 303 зазначає, що оцінка активів і зобов’язань здійснюється, зокрема методом «витрати плюс», за яким застосовується ціна, що складається з собівартості послуг, яку визначає продавець, і відповідної націнки.

Порядок визначення звичайних цін встановлено п1.20.1. ст.1 Закону „Про податок на додану вартість”, а саме, якщо цим пунктом не встановлено інше, звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін.

Відповідно до пп.1.20.9 ст.1 Закону № 334 додатково до правил визначення звичайно ціни, КМУ має право встановити методологію визначення звичайної ціни товарів (робіт, послуг), які продаються (надаються) платниками податку, визначеними природними монополістами відповідно до закону.

Затвердження інших нормативно –правових актів стосовно порядку визначення звичайних цін Закон № 334 не передбачає, тому в інших випадках п.1.20 ст.1 цього Закону є нормою прямої дії.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач довів суду ті обставини на підставі яких були прийняті податкові повідомлення – рішення №/0/854 від 18.06.2007р. та №/0/855 від 18.06.2007р., а саме те, що позивачем занижено звичайну ціну транспортних послуг для ТОВ „Стугна” на суму 38 569 грн. без ПДВ, що призвело до заниження валового доходу ВАТ „Київський картонно –паперовий комбінат ” на суму 38 569 грн.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Статтею 167 КАС України передбачено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення направляється лише особі, яка бере участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні. У разі проголошення в судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частини постанови суд повідомляє час виготовлення постанови суду в повному обсязі. Особи, які беруть участь у справі, можуть отримати копію постанови чи ухвали в суді.

Враховуючи наведене, керуючись ст.124 Конституції, ст.ст. 71, 94, 158-163 КАС України,господарський суд -

п о с т а н о в и в :

1.В позові відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до Київського адміністративного суду через господарський суд Київської області шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня складення у повному обсязі та наступної подачі апеляційної скарги на постанову суду протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана без подання заяви про апеляційне оскарження постанови суду, якщо скарга подається протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у 20-ти денний строк після подання заяви, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги у встановлений строк постанова суду набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду скарги і залишення її без задоволення, а постанови суду - без змін.

Суддя                     Маляренко А.В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –05.05.2008 року.