ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2008

Справа №2-18/8039-2008

За позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Шип-Моторс-Сервіс», м. Севастополь (вул. Свердлова, 3, кв.9, м. Севастополь, 99011).

До відповідача – Державного підприємства «Керченський судноремонтний завод», м. Керч (вул. Кірова, 22, м. Керч, Автономна Республіка Крим, 98300).

Про стягнення 11 578,20грн.

Суддя І.К. Осоченко

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – 1). Нениліна В.В. – юрисконсульт, довіреність від 26.08.2008р., за №37/08;

2). Яковлєв О.А. – директор.

Від відповідача - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Шип-Моторс-Сервіс» (далі позивач) звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до Державного підприємства «Керченський судноремонтний завод» (далі відповідач), у якій просить суд стягнути з відповідача 11 578(одинадцять тисяч п’ятсот сімдесят вісім гривень)56коп. та судові витрати, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено договір №105 від 07.06.2006р. та додаткову угоду №1 від 03.10.2006р., відповідно до якого позивач повинен був виконати ремонтні роботи на буксирі «Доковец», а відповідач відповідно прийняти та сплатити їх у відповідності з умовами договору.

Позивач пояснив суду, що він виконав умови договору на загальну суму 80 903(вісімдесят тисяч дев’ятсот три гривні)84коп.

15.06.2006р. відповідачем було перераховано авансовий платіж на суму 50 000(п’ятдесят тисяч гривень)00коп., але до закінчення останнього строку (14.11.2006р.) сплати заборгованості за договором відповідач не погасив.

У квітні 2007р. відповідач перерахував в рахунок погашення заборгованості та у травні 2007р. 6 101(шість тисяч сто одна гривня)60коп. та 10 000(десять тисяч)00коп відповідно.

Під час виконання позивачем умов договору, відповідачем йому були надані послуги на суму 8 802(вісім тисяч вісімсот дві гривні)78коп., яку позивачем шляхом взаєморозрахунків перед відповідачем погашено, з урахуванням цього заборгованість відповідача за договором №105 від 07.06.2006р. та додаткової угоди №1 від 03.10.2006р. складає 5 999(п’ять тисяч дев’ятсот дев’яносто дев’ять гривень)46коп.

В процесі розгляду справи позивачем представлено додатковий розрахунок пені, інфляційної суми та трьох процентів річних, відповідно до якого просить стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 3271,77грн, 3% річних у розмірі 693,34 грн. та інфляційну суму 3426, 06 грн.

Відповідач явку свого представника в судові засідання двічі не забезпечив, відзив на позовну заяву представив поштою, направив також на адресу суду лист, відповідно до якого просить суд розгляд справи ще раз відкласти.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладання розгляду справи, так як відкладання розгляду справи це право суду, а не його обов’язок, крім того, відповідач вже двічі просив суд відкласти розгляд справи, а його представник так і не явився в судове засідання , тим самим проявив не повагу до суду.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд

В с т а н о в и в:

07.06.2006 року між позивачем (підрядником) та відповідачем (замовником) був укладений Договір № 105 та додаткова Згода № 1 до договору , відповідно до яких позивач прийняв на себе зобов’язання по виконанню ремонтних робіт на буксирі «Доковец», а відповідач повинен прийняти виконані підрядником роботи та оплатити їх вартість.

Відповідно До п.1.2 договору об’єм, характер та вартість робіт вказані в Ремонтній Відомості, яка була узгоджена між замовником та підрядником.

Згідно з п.2.2 договору замовником підрядні роботи були виконані, про що було складено Акт на виконані роботи по договору № 105 от 07.06.2006р. на б.к «Доковец», в якому сторони зафіксували, що ремонтні роботи виконані на суму 80903,84грн., раніш було оплачено – 50000 грн., в зв’язку з чим підлягає оплаті сума у розмірі 30903, 84 грн.

В цьому ж Акті сторони зафіксували, що всі роботи виконані в повному обсязі, в строк та належної якості. Претензій та нарікань не має.

Крім того, 03.07.2006 року між замовником та підрядником було підписано приємо-сдатний Акт, в якому сторони також зафіксували, що всі роботи підрядником виконані у повному обсязі, в строк и належної якості. Претензій та нарікань не має, та підписано Протокол узгодження вартості виконаних робіт .

14.06.2006 року відповідачем був отримав Рахунок №16 от 07.06.2006 року на оплату авансового платежу у розмірі 40% згідно п.5.3 договору.

Згідно ст.525 ЦК України відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, передбачено що, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст..853 ЦК України замовник зобов’язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вбачається із матеріалів справи, при підписанні Акта виконаних робіт по договору №105 от 07.06.2006 р. відповідачем не було заявлено жодних претензій щодо якості, обсягу чи інших недоліків виконаних робіт.

Вартість виконання робіт сторонами була узгоджена та конкретно передбачена по такому договору.

Згідно п.5.3 договору окончательний розрахунок виконується замовником на протязі 30 банківских діб з моменту підписання такого Акту. В зв’язку з чим кінцевий строк оплати становив 14.11.2006 року. На цей час заборгованість відповідача у сумі 30903,84грн. так же не була погашена.

Протягом 2007 року двічі відповідачем заборгованість була частково погашена – 6101,60 грн. та10000,00 грн., а також проведено взаємозалік на суму 8802,78 грн.

Станом на 01.07.2007р. і до наступного часу заборгованість відповідача перед позивачем складає 5999, 46 грн., доказів сплати такої заборгованості відповідачем суду не надано.

Така заборгованість підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв’язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов’язання перед позивачем, то він повинен сплатити на користь позивача 3 процента річних за період с 15.11.2006р. по 07.08.2008 року у розмірі 693,34 грн. та інфляційну суму за той же період о розмірі 3426,06 грн.

Ці суми нараховані позивачем правомірно та також підлягають стягненню з відповідача як сторони по договору, яка належним чином не виконала свої обов’язки по договору.

Що стосується позовної вимоги про стягнення пені у розмірі 3271,77 грн. за період з 15.11.2006р. по 01.01.2008 року, то в зв’язку з тим, що позивач на виконання ухвали суду від 01.09.2008 року так і не надав суду повного та обґрунтованого розрахунку такої пені, суд оставляє дану позовну вимогу без розгляду відповідно п.5 ст.81 ГПК України.

При таких обставинах суд дійшов висновку про те що, позовні вимоги позивача в частині стягнення 5999,46 грн. основного боргу, 693,34грн. трьох процентів річних та інфляційної суми у розмірі 3426,06грн. підлягають задоволенню, що знаходить своє підтвердження обставинами справи, решту позовних вимог суд залишає без розгляду згідно п.5 ст.81 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, суд судові витрати відносить на сторін, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 29.09.208 року за згодою позивача була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення підписано суддею 06.10.2008 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 77, п.5 ст. 81, 82-85 ГПК України, суд

ВИРIШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Керченський судноремонтний завод», м. Керч (вул. Кірова, 22, м. Керч, Автономна Республіка Крим, 98300, р/р 0714 в КФ ПИБ, МФО 324548, ОКПО 01124997). на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Шип-Моторс-Сервіс», м. Севастополь (вул. Свердлова, 3, кв. 9, м. Севастополь, Автономна Республіка Крим, 99011, р/р 37 в СФ АБ «Тавріка», МФО 324377, ОКПО 20673497) 5999,46 грн. основного боргу, 693,34 грн. трьох процентів річних, інфляційну суму у розмірі 3426,06 грн., 101,19 грн. державного мита та 103,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В остальной частині позов залишити без розгляду по п.5 ст. 81 ГПК України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Осоченко І.К.