ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2008 р. Справа № 45/101-08

вх. № 3256/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Жоравовича Д.О. дов. б/н від 11.07.2007 року

відповідача - КравченкоС.П. дов. б/н від 23.04.2008 року

розглянувши справу за позовом ПП "ДІК", м. Харків

до КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації", м. Зміїв

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на літній будиночок літ. „Н-2”, загальною площею 113,9 кв. м., що розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Коропове, вул. Набережна, 1-В.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачу на підставі договору оренди земельної ділянки від 31 липня 2003 р. на праві строкового платного користування належить земельна ділянка загальною площею 0,7403 га., що розташована на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області. Користуючись правом наданим позивачу діючим законодавством України та договором оренди, останнім в 2008 р. зведено літній будиночок, на який позивач просить визнати право власності. З метою зареєструвати за собою право власності на новостворене нерухоме майно, позивач письмово звернувся до відповідача, однак відповідач відмовляється проводити державну реєстрацію права власності позивача, з підстав невизнання права власності останнього на нерухоме майно.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не надав, в судовому засіданні заперечував проти позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

31 липня 2003 р. між Зміївською районною державною адміністрацією, в особі Голови Калашникова Володимира Миколайовича, який діяв на підставі Закону України „Про місцеві державні адміністрації” та ст.ст. 17, 93, 124 Земельного кодексу України, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (Орендодавець), з одного боку, та Приватним підприємством „Дік” в особі директора Болдирєва Володимира Івановича, що діяв на підставі Статуту (Орендар), з другого боку, укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений та зареєстрований в реєстрі під № 1650 приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєвим В.І. Даний договір зареєстровано у Задонецькій сільській раді про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди із оренди землі зроблено запис № 64 від 04 серпня 2003 р., у Зміївській районній державній адміністрації за № 04-06/67 від 04 серпня 2003 р. та у Зміївській районній філії ХРЦДЗК від 04 серпня 2003 р. під р/н 127. Відповідно до предмету договору Орендодавець, згідно розпорядження Зміївської районної державної адміністрації № 344 від 22 липня 2003 року, передав, а Орендар - прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 0,7403 га., що розташована на території Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області. Зазначену земельну ділянку було передано Орендарю для влаштування зони відпочинку.

Відповідно до п. п. а, ґ частини 1 ст. 95 Земельного кодексу України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі та споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Пунктом 3.2. договору оренди землі від 31 липня 2003 р. передбачено, що орендар має право використовувати орендовану земельну ділянку на власний розсуд у відповідності до мети, обумовленої у даному договорі, одержувати продукцію і доходи. Користуючись правом, наданим позивачу діючим законодавством України та договором оренди, останнім в 2008 році зведено літній будиночок.

Комунальним підприємством „Зміївське бюро технічної інвентаризації” проведено технічну інвентаризацію новоствореного нерухомого майна, за даними якої складено технічний паспорт. Відповідно до технічного паспорту за адресою с. Коропове, вул. Набережна, 1-В розташований літній будиночок літ. „Н-2” загальною площею 113,9 кв. м.

Товариством з обмеженою відповідальністю „Харківреконструкція” (ліцензія АА № 775360) виготовлено технічний висновок про технічний стан основних будівельних конструкцій та можливості подальшої експлуатації літнього будиночку літ. „Н-2” приватного підприємства „Дік”, розташованого в с. Коропове по вул. Набережній, 1-В, відповідно до якого усі основні будівельні конструкції деформацій не мають і знаходяться в задовільному технічному стані та придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Об’ємно-планувальні рішення, що прийняті під час проведення будівництва, відповідають будівельним, архітектурним, екологічним, санітарно-гігієнічним, протипожежним та іншим нормам та правилам державних стандартів. Готовність об’єкту 100%.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем за власні кошти, із власних матеріалів та обладнання, на орендованій земельній ділянці з дотриманням її цільового призначення, та з додержанням будівельних норм та правил державних стандартів, зведено вище зазначене нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Тобто право власності на нову річ виникає в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з’являється об’єкт, який може кваліфікуватись як нова річ. Отже, відповідно до ст. 331 ЦК України, позивач здобуває право власності на новостворене нерухоме майно з моменту завершення будівництва (створення майна).

З урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що позивач є власником нерухомого майна, що є предметом даного спору, що підтверджується договором оренди землі, технічним паспортом та технічним висновком.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до відповідача з вимогою зареєструвати право власності, на що останній листом від 23.04.2008 р. відповів відмовою.

Згідно ст. 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Пунктом 5 ст. 319 ЦК України встановлене єдине обмеження щодо здійснення права власності: власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідач не надав суду доказів заподіяння шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, а також настання погіршення екологічної ситуації та природних властивостей землі в результаті виконаного будівництва.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що позивач не наполягає на відшкодуванні судових витрат, судові витрати залишаються з позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 95 Земельного кодексу України, ст. 317, 319, 328, 331, 392 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарсько процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати право власності на літній будиночок літ. „Н-2”, загальною площею 113,9 кв. м., що розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Коропове, вул. Набережна, 1-В за приватним підприємством „Дік” (61136, м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців, буд. 58, кв. 20, ).

Рішення підписано 14 травня 2008 р.

Суддя Калініченко Н.В.