ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.08 Справа № 18/24/08

Суддя Носівець В.В.

за позовом закритого акціонерного товариства “Пологівський олійноекстракційний завод” (70601, Запорізька область, м. Пологи, вул. Ломоносова, 36)

до товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжпромобладнання” (69050, м.Запоріжжя, вул. Східна, 8)

про стягнення 3108,00 грн.

Суддя Носівець В.В.

представники сторін:

Від позивача: Рощупкін С.В. –довіреність № 1810/04 від 06.06.2008 року

Від відповідача: не прибув

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.05.2008 року до господарського суду Запорізької області звернулось закрите акціонерне товариство “Пологівський олійноекстрактний завод” із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжпромбудобладнання” про стягнення штрафу у розмірі 3108,00 грн. на підставі Договору поставки №828/02-2007 від 05.07.2007 року та ст. ст. 525, 526, 611 ЦК України і ст. ст. 193, 216, 218, 230, 231 ГК України.

Ухвалою суду від 22.05.2008 року порушено провадження у справі №18/24/08, судове засідання призначено на 13.06.2008 року. Розгляд справи, в порядку ст.77 ГПК України, був відкладений до 14.07.2008 року. Судове засідання закінчено 14.07.2008 року оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, викладені у позові, просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не прибув, належного представника не направив, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце судового засідання повідомлений належним чином

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача суд,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2007р. між закритим акціонерним товариством “Пологівський олійноекстракційний завод” (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю “Запоріжпромобладнання” (далі-відповідач) укладено договір поставки № 828/02-2007 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, відповідач зобов’язався поставити позивачу в обумовлені договором строки, нагрівач повітряПНВ113-405-01М, а позивач зобов’язався прийняти товар та сплатити відповідачу встановлену Договором грошову суму.

Згідно з п. 3.3 Договору, товар поставляється протягом 20 (двадцяти) календарних днів із дня підписання уповноваженими представниками сторін Договору.

Договір був підписаний сторонами 05.07.2007 року, отже строк поставки товару –до 25.07.2007 року.

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили, що ціна товару складає 31 080,00 грн.

Відповідно до п. п. 5.2, 5.3 Договору, позивач проводить попередню оплату у розмірі 50 % від ціни товару, і вказана оплата здійснюється протягом 5 (п’яти) банківських днів після підписання договору. Остаточний розрахунок у розмірі 50 % відсотків від вартості товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки товару.

На виконання умов договору позивач своєчасно, 09.07.2007 року платіжним дорученням № 4571 перерахував відповідачу по Договору суму 15540,00 грн. –50% ціни товару.

Відповідач взяті на себе договором зобов’язання не виконав, товар в обумовлений договором строк не поставив.

На підставі видаткової накладної № 62 відповідач поставив позивачу товар лише 31.07.2007 року.

Позивач платіжним дорученням № 5282 від 09.08.2007 року сплатив відповідачу інші 50 % вартості товару в сумі 15540,00 грн.

Відповідно до положень п. 7.2 Договору, у разі порушення (невиконання або не належного виконання) постачальником (відповідачем за позовом) своїх зобов’язань з поставки товару (у т.ч., зокрема, несвоєчасної поставки…) постачальник сплачує покупцю (позивачу за позовом) штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від вартості непоставленого товару.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума штрафу складає 3108,00 грн.

Оцінивши надані докази, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічний припис містить ст.526 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов’язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 ЦК України. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Факт порушення умов, визначених змістом зобов’язання, та факт несвоєчасної поставки товару відповідачем позивачу, доведений в судовому засіданні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 % від своєчасно непоставленого товару (на суму 31080грн.), що становить 3108,00 грн., обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжпромобладнання” (69050, м. Запоріжжя, вул. Східна, 8; ; р/р № 2 в ЗОД АППБ “Райффайзен Банк Аваль” м. Запоріжжя, МФО 313827) на користь закритого акціонерного товариства “Пологівський олійноекстракційний завод” (70601, Запорізька область, м. Пологи, вул. Ломоносова, 36; ; р/р № 8100 а АКІБ “УкрСиббанк” м. Харків, МФО 351005) 3108 (три тисячі сто вісім) грн. штрафу, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно–технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець