ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.08 р.                     Справа № 8/157пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк,

до відповідача Донецької міської ради, м.Донецьк,

про визнання права

Суддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Медведський В.Д. – по дов.

від відповідача: Головченко О.І. – по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Донецька міська рада, м.Донецьк про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3210 га для розміщення об’єкту – молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди цієї земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 16 Закону України "Про оренду землі", статтею 124 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент винесення рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі".

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права на набуття спірної земельної ділянки в оренду на умовах та в порядку, передбачених Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент винесення Виконавчим комітетом Донецької міської ради рішення №384/27 від 20.06.2007р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №01/15-5412 від 11.09.2008р., в якому проти позовних вимог надав заперечення. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів" Кабінету Міністрів України доручено визначити особливості оформлення права оренди земельних ділянок без проведення аукціону громадянам чи юридичним особам, які звернулись із заявою про передачу земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності та станом на 1 січня 2008 року відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування такого об’єкта або про надання дозволу на розробку проекту її відведення. Таким чином, за твердженням відповідача, враховуючи прийнятті рішення №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі" Донецька міська рада може визнати право позивача на набуття в оренду спірної земельної ділянки тільки після розробки Кабінетом Міністрів України особливостей оформлення права оренди земельних ділянок без проведення аукціону.

Крім цього, за твердженням відповідача, передача в оренду земельних ділянок здійснюється виключно на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, внаслідок чого неправомірною є передача земельної ділянки в оренду згідно з рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

18.08.2003р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон" звернулось до Донецького міського голови з заявою про надання земельної ділянки по вул.Овнатаняна в Калінінському районі м.Донецька.

27.12.2005р. Донецькою міською радою позивачу була надана відповідь, за змістом якої Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" було дозволено підготовку матеріалів на узгодження місця розташування об’єкту нерухомості.

07.06.2007р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів позивачу було надано акт вибору земельної ділянки, в якому зазначено, що земельна ділянка за вказаною вище адресою є придатною для проектування та розміщення молодіжно-спортивного комплексу.

Як встановлено судом, ТОВ "Легіон" були отримані наступні дозволи державних органів та органів місцевого самоврядування щодо погодження місця розташування зазначеного об’єкту на спірній земельній ділянці:

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції №2106/07 від 24.10.2006р.;

-          висновок управління з питань наглядово-профілактичної діяльності Головного управління МНС України в Донецькій області №12/1/Іх 961 від 05.03.2007р.;

-          висновок відділу культури Донецької міської ради №01-1/759з від 15.06.2007р.;

-          висновок управління державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Донецькій області №9/811-дн від 22.06.2007р.;

-          лист Комунального підприємства „Зеленого будівництва Калінінського району м.Донецька” №82 від 11.07.2007р.;

-          висновок відділу регуляторної політики Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області №05/636 від 13.06.2007р.;

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури №01/14-3307 від 19.06.2007р.;

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів №01/35-3816 від 14.06.2007р.

20.06.2007р. Виконавчим комітетом Донецької міської ради було прийнято рішення №384/27, згідно якого Товариству з обмеженою відповідальністю „Легіон”, зокрема, було погоджено місце розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та дозволено розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк.

На замовлення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю „Геоінжинірінг” було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою.

З метою погодження у встановленому законодавством порядку зазначеного проекту землеустрою позивачем були отримані наступні висновки:

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції №806/07 від 21.03.2008р.;

-          висновок управління культури і туризму №01-1/370з від 12.02.2008р.;

-          висновок відділу регуляторної політики Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області №05/402 від 14.02.2008р.;

-          висновок Головного управління земельних ресурсів у місті Донецьку Донецькій області №05-6-1554 від 03.06.2008р.;

-          висновок Головного управління містобудування і архітектури №01/14-2392 від 10.06.2008р.

Одночасно, позивачем був отриманий висновок державної експертизи землевпорядної документації №2981 від 23.07.2008р., складений Головним управлінням земельних ресурсів у Донецькій області.

У відповідності з п.6 глави 2 частини 3 додатку «Правила забудови міста Донецька» до рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №23/17 від 16.12.2005р. у випадку, коли розташування об’єкта принципово заперечує рішенням затвердженої містобудівної документації або у разі недоцільності розміщення об’єкта за місцем розташування, запропонованим зацікавленою особою, з містобудівних, екологічних, санітарних, земельних, історико-культурних міркувань, інших обмежень та обтяжень, що підтверджуються висновками відповідних служб, зацікавленій особі за підписом Донецького міського голови видається мотивована відмова.

Проте, як вказує позивач, відповідної відмови, підписаної Донецьким міським головою не приймалося, розташування об’єктів будівництва погоджено з відповідними органами місцевого самоврядування, їх підрозділами і службами.

Листом №446 від 12.08.2008р. юридичним управлінням Донецької міської ради було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон" про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Підставою для відмови в передачі позивачу земельної ділянки на праві оренди вказано ті обставини, що внаслідок внесення змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" отримання права оренди земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, на теперішній час відбувається виключно на аукціонах.

Крім того, як вказує відповідач, Кабінетом Міністрів України до теперішнього часу не визначено особливостей оформлення права оренди земельної ділянки без проведення аукціону громадянам чи юридичним особам, які звернулись із заявою про передачу земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності, якщо станом на 1 січня 2008 року відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування такого об’єкта або про надання дозволу на розробку проекту її відведення.

Як вказує позивач, бездіяльність органів місцевого самоврядування щодо оформлення документів на відведення спірної земельної ділянки в оренду є необґрунтованою та незаконною, порушує його права, внаслідок чого позивачем заявлені вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3210 га для розміщення об’єкту – молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди цієї земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 16 Закону України "Про оренду землі", статтею 124 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент винесення рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі".

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві №01/15-5412 від 11.09.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача до відповідача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальної громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Зокрема, у відповідності із ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст.ст.123, 124 Земельного кодексу України та ст.16 Закону України "Про оренду землі".

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент звернення позивача до Донецького міського голови, особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Таким чином, волевиявлення майбутнього орендаря щодо укладення договору оренди реалізується шляхом подання відповідної заяви.

Крім цього, згідно Порядку вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004р. №427 юридична особа, заінтересована у відведенні земельної ділянки, звертається з клопотанням до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить вирішення питання про вибір земельної ділянки, яка реєструє клопотання в день його подання з присвоєнням реєстраційного номера, розглядає клопотання і в п'ятиденний строк після реєстрації надсилає постійно діючій комісії з питань вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів (далі - комісія), утвореній відповідною радою або держадміністрацією.

Результати роботи комісії оформляються актом вибору земельних ділянок для розміщення об'єктів, який підписується головою і членами комісії, скріплюється печатками і разом з матеріалами, що використовувалися під час його складання, передається юридичній особі, для подання до сільської, селищної, міської ради, районної, Київської чи Севастопольської міської держадміністрації з метою прийняття відповідного рішення.

Внаслідок внесення змін Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р. до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України, набуття права оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах (крім земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, в яких відсутні акції (частки, паї), що належать державі, набуття права на оренду земельних ділянок під об'єкти соціального призначення, будівництво соціального і доступного житла, використання земельних ділянок для розробки корисних копалин та спеціального водокористування відповідно до отриманих спеціальних дозволів (ліцензій), використання релігійними організаціями (під культовими будівлями), які легалізовані в Україні).

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.4 п.3 мотивувальної частині рішення Конституційного суду України від 09.02.1999р. №1-рп/99 норми ст.58 Конституції України можуть розповсюджуватись на юридичні особи.

За висновками суду, правовідносини щодо оренди землі виникли між органами місцевого самоврядування та позивачем з моменту подання клопотання щодо надання в оренду спірної земельної ділянки, тобто, до набрання чинності змінами до ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Вказані обставини та положення ст.58 Конституції України свідчать про неправомірність застосування до правовідносин, які склалися між позивачем та відповідачем, положень Законів України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Таким чином, посилання органів місцевого самоврядування на неможливість розгляду документів з відведення спірної земельної ділянки у зв’язку із внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі" є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача на оренду земельної ділянки в порядку та на умовах, встановлених у ст.16 Закону України "Про оренду землі" та ст.124 Земельного кодексу України до внесення змін згідно із Законами України №107-VI від 28.12.2007р. та №309-VI від 03.06.2008р.

Крім цього, як було зазначено в рішенні Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 Конституція України у статті 92 визначила сфери, зокрема бюджетну, які мають врегульовуватися виключно законом. Закон про Держбюджет є основним фінансовим документом держави. Через своє спеціальне призначення цей закон не повинен регулювати відносини в інших сферах суспільного життя. Конституція України не надає закону про Держбюджет вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Таким чином, Конституційний Суд України в своєму рішенні дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина.

Згідно з резолютивною частиною рішення Конституційного суду України від 22.05.2008р. №5-рп/2008 визнано неконституційними положення пункту 2 та пункту 8 розділу II Закону України "Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Відповідно до ч.6 ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла при подачі позивачем заявки на оренду землі, проведення відповідними органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки вимагається у разі надходження двох або більше заяв (клопотань) на оренду однієї і тієї самої земельної ділянки.

Одночасно, за змістом матеріалів справи, стосовно оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк була подана тільки одна заявка - Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон". Відповідачем вказані обставини не спростовані, доказів подання заявок іншими особами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиною особою, яка реалізувала своє право на оренду спірної земельної ділянки, проведення аукціону або конкурсу щодо набуття права оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк нормами ст.16 Закону України "Про оренду землі" не передбачено.

Відповідно до п.34 ст.26, п.2 ст.77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

За висновками суду, порушені права позивача підлягають захисту способами, передбаченими ст.152 Земельного кодексу України.

Зокрема, згідно з вказаною статтею захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав.

Як встановлено судом вище, позивач звернувся до Донецького міського голови в передбаченому законодавством порядку з заявою про надання земельної ділянки в оренду з наданням для цього всіх необхідних документів.

Листом №446 від 12.08.2008р. юридичним управлінням Донецької міської ради було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк про неможливість передачі в оренду спірної земельної ділянки.

Таким чином, фактично на момент розгляду справи з боку відповідача - Донецької міської ради оспорюється та не визнається право позивача на отримання в оренду земельної ділянки по вул.Овнатаняна у Калінінському районі м.Донецька.

При цьому, посилання Донецької міської ради на неправомірність позовних вимог у зв’язку з відсутністю відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу в оренду спірної земельної ділянки та невизначенням Кабінетом Міністрів України особливостей оформлення права оренди земельних ділянок особам, стосовно яких станом на 01.01.2008р. відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування об’єкту або про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд вважає безпідставними, враховуючи, що предметом позовних вимог є визнання права позивача на оренду земельної ділянки в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, яка діяла на момент винесення Рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі".

Тобто, рішенням суду фактично визнається правомірність дій позивача як єдиної особи, що може реалізувати своє право на отримання спірної земельної ділянки в оренду, а також визнається, що такі дії проводяться в порядку, встановленому Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» до внесення у вказані нормативно-правові акти відповідних змін.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання права на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3210 га для розміщення об’єкту – молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди цієї земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 16 Закону України "Про оренду землі", статтею 124 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент винесення рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі", є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При визначенні підвідомчості цієї справи суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на отримання в оренду спірної земельної ділянки.

Тобто, правовідносини, що склалися між сторонами з приводу наявності чи відсутності у позивача права на оренду носять договірний характер, який є наслідком виниклих між сторонами господарських відносин у сфері землеустрою.

При цьому, відповідач у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин. Таким чином, цей спір підвідомчий господарському суду.

У відповідності до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк до Донецької міської ради, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк на набуття в оренду земельної ділянки загальною площею 0,3210 га для розміщення об’єкту – молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою за адресою: вул.Овнатаняна, Калінінський район, м.Донецьк шляхом укладання прямого договору оренди цієї земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 16 Закону України "Про оренду землі", статтею 124 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на момент винесення рішення Виконавчого комітету Донецької міської ради №384/27 від 20 червня 2007 року "Про погодження Товариству з обмеженою відповідальністю "Легіон" місця розташування молодіжно-спортивного комплексу з підземною автостоянкою та надання дозволу на розроблення проекту землеустрою по вул.Овнатаняна в Калінінському районі".

Стягнути з Донецької міської ради, м.Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон", м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні 11.09.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 11.09.2008р.

Суддя