ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"24" червня 2008 р.           Справа № 6/345-08

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Броварська меблева фабрика „Дружба”, м. Бровари

до Споживче товариство „Любава”, с. Красна Слобідка, Обухівського району

про стягнення 7 054,24 грн.

Суддя Маляренко А.В.

За участю представників сторін

позивача – Поліщук Г.Д.(довіреність №23.06.2008р. )

відповідача –не з’явився

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „Броварська меблева фабрика „Дружба”, м. Бровари (далі - позивач) до Споживчого товариства „Любава”, с. Красна Слобідка, Обухівського району (далі - відповідач) про стягнення7 054,24 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2008р. було порушено провадження в справі та призначено до розгляду на 24.06.2008р.

Позов заявлено про стягнення заборгованості, завданої у зв’язку з порушенням відповідачем зобов’язань щодо оплати отриманого товару, а саме меблевих виробів, отриманих відповідачем відповідно до Угоди №11 від 16.02.2005р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов вважає обґрунтованим та доведеним, просить суд задовольнити його в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача без поважних причин в судове засідання 24.06.2008р., не з’явився, письмовий відзив на позов та інші витребувані ухвалою суду від 02.06.2008 р. документи не подав, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Таким чином, відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь в судовому засіданні господарського суду. Відповідно до ст.75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Броварська меблева фабрика „Дружба” та Споживче товариство „Любава” 16.02.2005р. уклали Угоду № 11, відповідно до якої позивач постачає товари СТ „Любава” для реалізації у кількості і асортименті, вказаних у накладних, які є невід’ємною частиною Угоди.

Згідно акту звірки розрахунків, станом на 01.12.2007р. за СТ „Любава” перед позивачем числилась заборгованість за передані меблі на суму 19 852,45 грн.

Протягом грудня 2007 року –лютого 2008 року вказана заборгованість була частково погашена шляхом перерахування грошових коштів та повернення меблевих виробів позивачу. У лютому 2008 року СТ „Любава” припинило розрахунок за отримані меблі.

На теперішній час за відповідачем числиться дебіторська заборгованість на суму 7 054,24 грн.

Позивачем на адресу відповідача 22.02.2008р. була направлена претензія, яка залишена без відповіді та без задоволення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений договором або законом. Самостійним способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

На підставі ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України), між сторонами виникло зобов’язання.

Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.712 Цивільного кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Судові витрати у справі згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України покладаються на

відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправомірних дій.

Керуючись ст. ст. 16. 509,525,526 ,692,7122 ЦК України 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

вирішив:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Споживчого товариства „Любава” (Київська область, Обухівський район, с. Красна Слобідка, вул. Шевченка,4А, , р/р 26006904 в АПБ „Аваль”, м. Обухів, МФО 321585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Броварська меблева фабрика „Дружба” (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Залізнична,5, , р/р 0455 в Броварському відділенні ПІБ. МФО 321433) суму основного боргу 7 054 (сім тисяч п’ятдесят чотири) грн. 24 коп., 70 (сімдесят) грн. 55 коп. держмито, 118 (сто вісімнадцять) грн. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати Наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                           Маляренко А.В.