ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2008

Справа №2-5/497-2008

За позовом – Державного підприємства «Бахчисарайське лісове господарство», м. Бахчисарай

До відповідача – Верхоріченська сільська рада, с. Верхоріччя, Бахчисарайський район.

Третя особа – Республіканський комітет АР Крим з лісового та мисливського господарства, м. Сімферополь.

Про визнання права власності.

Суддя М.П.Гаврилюк

представники:

Від позивача – Казакова Е.М. – предст., дов. від 17.12.2007 р.

Від відповідача – не з'явився.

Від третьої особи – Закиряєва З,Ф., гол. спец-юк., дов. № 03-13/1038 від 25.09.2006р.

Сутність спору:

Позивач - Державне підприємство «Бахчисарайське лісове господарство», м. Бахчисарай звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача - Верхоріченської сільської ради, с. Верхоріччя, Бахчисарайський район, та просить суд визнати право власності на мисливський будиночок в урочищі Фінарос, розташований на території Верхоріченської сільської ради, Верхоріченське лісництво – за Державним підприємством «Бахчисарайське лісне господарство».

У процесі розгляду справи позивач доповнив позовні вимоги та просить суд скасувати наказ № 60 від 21.07.1993 року Республіканського комітету АР Крим з лісного та мисливського господарства.

У судовому засідання позивач уточнив позовні вимоги та просить суд в частині вимог щодо скасування Наказу № 60 від 21.07.1993р. - вимоги залишити без розгляду.

Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд задовольнити позов та розглянути справу без участі свого представника.

Третя особа надала суду відзив на позов, та просить його задовольнити.

29 травня 2008 року у судовому засідання оголошена перерва до 05 червня 2008 року. Після перерви судове засідання продовжено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника позивача та третю особу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство «Бахчисарайське лісове господарство», м. Бахчисарай просить визнати за ним право власності на мисливський будиночок в урочищі Фінарос, розташований на території Верхоріченської сільської ради, Верхоріченське лісництво – за Державним підприємством «Бахчисарайське лісне господарство».

Суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне:

У відповідності з п. 1 Статуту Державного підприємства «Бахчисарайське лісове господарство», затвердженого Наказом № 76 Державного комітету Лісового господарства України № 76 від 02.03.2007р. Державне підприємство «Бахчисарайське лісове господарство» створено на основі державної власності, засноване у відповідності з Наказом Державного комітету Лісового господарства України та входить до сфери управління Державного комітету Лісового господарства України, а також до складу Республіканського комітету АР Крим лісового та мисливського господарства, являючись його структурним підрозділом.

Відповідно до п 5.1, 5.2 Статуту майно підприємства становлять основні фонди та обороні оборотні засоби, кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству.

Як убачається з матеріалів справи, позивачу - Державному підприємству «Бахчисарайське лісове господарство» в постійне користування передані ліса на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку.

Спірне майно - мисливський будиночок в урочищі Фінарос, був побудований згідно інвентарної карти за рахунок державних коштів державного лісогосподарського підприємства Бахчисараю у 1974 році і є основним засобом лісогосподарського виробництва для ведення лісового господарства – розвитку рекреаційної діяльності.

Згідно інвентарної карти Державного підприємства «Бахчисарайське лісове господарство» мисливський будиночок в урочищі Фінарос числиться як основний засіб лісогосподарського виробництва.

Відповідно до ст. 329 Цивільного кодексу України юридична особа набуває права власності на майно, передане йому у власність, та на майно, придбане ним у власність на підставах, що не забороняються законом.

У відповідності зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За такими обставинами, суд дійшов висновку, що позивач придбав право власності на спірний об’єкт, у відповідності з діючим законодавством, у зв’язку з чим, його вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати право власності на мисливський будиночок в урочищі Фінарос, розташований на території Верхоріченської сільської ради, Верхоріченське лісництво – за Державним підприємством «Бахчисарайське лісне господарство» (м. Бахчисарай, вул. Промислова, 4, ЗКПО 00992303).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Гаврилюк М.П.