ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.08 р.                     Справа № 37/25

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”, м. Горлівка

до відповідача Дочірнього підприємства „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства ”, с. Калініна

про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин в сумі 45523 грн. 69 коп.

Суддя господарського суду Донецької області Яманко Валентина Григорівна

при секретарі судового засідання Стреліній М.В.

Представники:

від позивача: Матюшенко А. І. – за дов. № 01-08 від 28 грудня 2007 року,

від відповідача: Хромова А. Ф. – директор згідно наказу № 4 від 17 липня 2003 року.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”, м. Горлівка звернувся до господарського суду Донецької області 31 січня 2008 року з позовною заявою № 02-242 від 21 січня 2008 року (арк. справи 3-5) до дочірнього підприємства „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства”, с. Калініна про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин в сумі 45523 грн. 69 коп.

Ухвалою від 1 лютого 2008 року господарський суд Донецької області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі № 37/25 (арк. справи 1).

За клопотанням сторін розгляд справи № 37/25 відкладався, строк розгляду справи № 37/25 продовжувався.

Позивач у судовому засіданні 19 травня 2008 року підтримав позовні вимоги, відповідач проти позовних вимог заперечував.

Позивач в позовних вимогах зазначив, що заборгованість дочірнього підприємства „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства”, с. Калініна в сумі 45523 грн. 69 коп. виникла у зв’язку з перевищенням відповідачем договірної величини споживання електричної енергії за договором на поставку електричної енергії № 2158 від 30 вересня 2003 року у січні, лютому, березні, червні, грудні 2004 року, лютому, березні 2005 року.

Позивач - відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м. Горлівка зареєстрований як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію. Відповідно до статуту (арк. справи 8-14) відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” зареєстроване за адресою: 84601, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, та включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00131268.

Відповідно до Положення (арк. справи 36-44) Центральні електричні мережі відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” є структурною одиницею відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” без права юридичної особи та зареєстровані за адресою: м. Горлівка, пр. Леніна, 7. Центральні електричні мережі відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м. Горлівка включені до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 00130903 (арк. справи 34).

Відповідач - дочірнє підприємство „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства”, с. Калініна зареєстроване як юридична особа, про що видане свідоцтво про державну реєстрацію (арк. справи 52). Відповідач зареєстрований за адресою: с. Калініна, вул. Октябрська, 31. Відповідач включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за № 31727381.

Відповідач проти позовних вимог заперечував (арк. справи 64), посилаючись на те, що підприємство згідно актів прийому-передачі електроенергії та рахунків не споживало електроенергію понад договірної величини, оплата спожитої активної електроенергії за 2004, 2005 роки була проведена 19 вересня 2006 року у відповідності до акту звірки розрахунків від 2 лютого 2006 року.

Сторонами клопотання щодо фіксації судового процесу не заявлено, у зв'язку з чим розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Між відкритим акціонерним товариством „Донецькобленерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”, м. Горлівка (Постачальник) та дочірнім підприємством „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства”, с. Калініна (Споживач) був укладений договір на постачання електричної енергії № 2158 від 30 вересня 2003 року (арк. справи 16-19), строком дії до 30 вересня 2007 року, який вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору за згодою сторін буде укладена відповідна додаткова угода.

Відповідно до умов договору Постачальник зобов’язувався постачати електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачувати постачальнику електричної енергії її вартість (розділ 1).

Пунктом 5.2 розділу 5 договору № 2158 від 30 вересня 2003 року передбачено, що договірні (граничні) величини доводяться Постачальником електричної енергії до відома Споживача письмовим повідомленням, що є невід’ємною частиною договору, не пізніше ніж за 10 днів до початку наступного розрахункового періоду. Позивач суду доказів надіслання цих повідомлень за спірний період не надав.

Підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 розділу 4 договору передбачено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

4 січня 2005 року між позивачем та відповідачем була укладена додаткова угода до договору на постачання електричної енергії № 2158 від 30 вересня 2003 року (арк. справи 20-21), в якій розділ 5 договору був викладений в новій редакції та передбачено, що договірна (гранична) величина споживання електричної енергії визначається за розрахункові періоди згідно з Порядком постачання електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 441 від 24 березня 1999 року, та доводиться додатком № 13 до договору (арк. справи 22). Підпунктом 5.2.3 пункту 5.2 розділу 5 вказаної додаткової угоди також було передбачено, що постачальник електричної енергії надсилає Споживачу повідомлення про коригування за підсумками розрахункового періоду договірної (граничної) величини споживання електричної енергії разом з Повідомленням про необхідність складання акта про перевищення договірної (граничної) величини споживання електричної енергії. Позивач надав повідомлення про доведення договірної величини лише за січень, лютий, березень 2004 року без доказів їх надіслання Споживачу (арк. справи 61-63), повідомлень про необхідність складання акта про перевищення договірної (граничної) величини споживання електричної енергії позивач не надав.

В спірний період січень 2004 року – березень 2005 року діяли Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року N 28, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22 серпня 2002 року N 928, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 року за N 417/1442, в пункті 7.26 яких передбачено, що обсяги перевищення договірних (граничних) величин споживання електричної енергії та/або рівня потужності протягом розрахункового періоду оплачуються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору. Перевищення договірних (граничних) величин визначається за оперативними документами споживача і електропередавальної організації та фіксується відповідним актом. П'ятикратна вартість різниці між обсягами фактично спожитої і договірної (граничної) величин електричної енергії, а також п'ятикратна вартість різниці між найбільшою величиною потужності, що зафіксована протягом розрахункового періоду, та договірною (граничною) величиною потужності зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Позивач складених актів про перевищення договірної (граничної) величини споживання електричної енергії з доказами їх пред’явлення відповідачу не надав, так само як не надав інших доказів встановлення перевищення відповідачем договірних величин споживання.

Позивач розрахував перевищення договірних величин споживання як різницю між фактично спожитою електроенергією та договірною величиною, яка згідно позову у січні, лютому, березні, червні, грудні 2004 року, лютому, березні 2005 року склала загальну суму 45523 грн. 69 коп. (8700 грн. 62 коп. (січень 2004 року) + 9889 грн. 08 коп. (лютий 2004 року) + 4636 грн. 87 коп. (березень 2004 року) + 823 грн. 84 коп. (червень 2004 року) + 14989 грн. 92 коп. (грудень 2004 року) + 1441 грн. 60 коп. (лютий 2005 року) + 5041 грн. 76 коп. (березень 2005 року). На визначені суми понад договірного споживання позивачем були складені рахунки № 13/2158 ПДВ від 12 лютого 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 16 березня 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 12 квітня 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 19 липня 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 29 січня 2005 року, № 13/2158 ПДВ від 25 лютого 2005 року, № 13/2158 ПДВ від 12 квітня 2005 року (арк. справи 29-32), докази надіслання або вручення яких відповідачу позивач не надав.

3 листопада 2005 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору № 2158 від 30 вересня 2003 року, в якому був зазначений графік погашення заборгованості на загальну суму 59842 грн. 69 коп., з якої сума перевищення договірних величин була зазначена до сплати у квітні 2006 року як плата за реактивну електроенергію 45523 грн. 69 коп. (арк. справи 23). Відповідач з приводу підписання додаткової угод зазначив, що був вимушений її підписати під погрозою відключення електроенергії, графік заборгованості не виконувався та є недійсним. Крім того, за поясненнями відповідача (арк. справи 64) підприємство не споживало електричної енергії понад договірної величини в заявлений період 2004, 2005 років, що підтверджено актами прийому-передачі електроенергії (арк. справи 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87, 89), підписаних позивачем. Оплата електроенергії згідно рахунків за спожиту активну та реактивну електроенергію (арк. справи 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82, 84, 86, 88) за 2004, 2005 роки була здійснена 19 вересня 2006 року (арк. справи 66) у відповідності до складеного позивачем та узгодженого відповідачем акту звірки заборгованості (арк. справи 65)

Згідно пояснення позивача (арк. справи 60) рахунки за перевищення договірних величин енергоспоживання на загальну суму 45523 грн. 69 коп. (арк. справи 26-32) були направлені відповідачу поштою без повідомлень, докази вручення відповідачу вказаних рахунків та повідомлень відсутні.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Позивач звернувся до господарського суду Донецької області 31 січня 2008 року про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин в сумі 45523 грн. 69 коп. за січень, лютий, березень, червень, грудень 2004 року, лютий, березень 2005 року, тобто трирічний строк позовної давності за рахунками № 13/2158 ПДВ від 12 лютого 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 16 березня 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 12 квітня 2004 року, № 13/2158 ПДВ від 19 липня 2004 року сплинув.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не надано доказів наявності заборгованості відповідача за спожиту електроенергію понад договірної величини та доказів надсилання відповідачу відповідних рахунків, позов відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”, м. Горлівка до дочірнього підприємства „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства ”, с. Калініна про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин в сумі 45523 грн. 69 коп. задоволенню не підлягає.

За статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на позивача, у зв’язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 35, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м. Горлівка в особі структурної одиниці Центральні електричні мережі ВАТ „Донецькобленерго”, м. Горлівка до дочірнього підприємства „Калінінське” Артемівського районного комунального підприємства „Управління архітектури, будівництва та комунального господарства ”, с. Калініна про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин в сумі 45523 грн. 69 коп. відмовити повністю.

У судовому засіданні 19 травня 2008 року за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення в присутності представників сторін.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Рішення складене у повному обсязі та підписане 20 травня 2008 року.