ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.08 р.                     Справа № 33/101

Суддя господарського суду Донецької області Новікова Р.Г., при секретарі судового засідання Казеці О.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Колективного підприємства „Трест Донецькжитлобул №1” м. Донецьк

до Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка

про відшкодування збитків за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. на суму 38133грн.03коп.

за участю представників:

від позивача: Коваль Ю.А. на підставі довіреності №01/03-136 від 12.06.2008р.

від відповідача: Дибов О.В. на підставі довіреності від 02.01.2007р.

Суть спору: Колективне підприємство Трест „Донецькжитлобул №1” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка про відшкодування збитків за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. на суму 38133грн.03коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на додаткову угоду №2 від 15.04.2005р. до договору оренди від 01.10.2004р.; обов’язок орендаря повернути 80,24м2 орендованої площі 01.06.2005р; норми статей 509, 525, 526, 527, 614, 615, 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України, статті 193, 208, 216, 217, 218, 224, 225, 226, 229 Господарського кодексу України.

Як зазначає позивач між сторонами був укладений договір оренди від 01.10.2004р., згідно якого відповідачеві було передане приміщення площею 157,84м2, розташоване на І поверсі адміністративної будівлі по проспекту Комсомольському, 15 м. Донецьк. Пунктом 3.3 цього договору сторони визначили, що розмір орендної плати становитиме 8397грн.09коп.

Додатковою угодою №2 від 15.04.2005р. був продовжений строк дії договору оренди від 01.10.2004р. до 31.12.2005р., а в оренду з 01.06.2005р. надавалась площа 77,6м2 замість 157,84м2.

Позивач зазначає, що приміщення площею 80,24м2 (різниця між 157,84м2 та 77,6м2) відповідачем передане не було 01.06.2005р., так само як не було пізніше повернено і приміщення площею 77,6м2. Наприкінці червня 2005 року відповідач припинив користуватись об’єктом оренди, але не повернув його за умовами договору та додаткової угоди або положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.07.2006р. у справі №36/428 на користь Колективного підприємства „Трест „Донецькжитлобул №1” м. Донецьк було присуджено до стягнення з Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка заборгованість з орендної плати за травень 2005р., червень-жовтень 2005р. з урахуванням встановленого в додатковій угоді починаючи з 01.06.2005р. розміру орендної плати 4129грн.32коп.

За результатами провадження у справі №44/359пд був визнаний недійсним договір оренди №2 від 01.10.2004р. в редакції додаткової угоди №1 від 01.10.2004р., укладений між ВАТ "Ясинуватський машинобудівний завод" та КП "Трест "Донецькжитлобуд №1" укладених між відкритим акціонерним товариством „Ясинуватський машинобудівний завод” та колективним підприємством „Трест „Донецькжитлобуд № 1”.

В подальшому, Відкрите акціонерне товариство „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення у справі №36/428, посилаючись на визнання недійсним в судовому порядку договору оренди №2 від 01.10.2004р. в редакції додаткової угоди №1 від 01.10.2004р.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2007р. скасовані попередні судові акти, якими вказана заява була задоволена, заява Відкритого акціонерного товариства "Ясинуватський машинобудівний завод" про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 21.07.2006р. у справі №36/428 за нововиявленими обставинами залишена без задоволення.

Посилаючись на те, що відповідач порушив права позивача з володіння та користування належним позивачеві майном (не оплатив встановлену плату за користування чужим майном, не звільнив зайняті ним приміщення і не повернув їх позивачу), Колективне підприємство "Трест "Донецькжитлобуд №1" вирахувало суму збитків в розмірі 38133грн.03коп. за період з червня 2005р. по грудень 2005р. включно.

У відзиві, наданому до суду 01.07.2008р., відповідач виклав свою незгоду із заявленими вимогами, з наступних підстав:

- є необґрунтованим посилання на норми статей 1212-1214 Цивільного кодексу України.

– не надано доказів того, що відповідач дійсно утримує в себе майно, що належить позивачу, таке утримання є безпідставним, позивач вимагав повернення безпідставно набутого майна, а відповідач відмовився це робити.

- заявляючи вимогу про стягнення збитків позивач не довів їх наявність, вину відповідача в заподіянні цих збитків, відсутність вини позивача.

Відповідач зазначає, що на адресу позивача направлявся акт приймання-передачі орендованого приміщення та листи з проханням підписати акт приймання-передачі. Але це зроблено не було.

У доповненнях до позову №01/03-156 від 03.07.2008р. позивач вказав, що рішенням господарського суду Донецької області у справі №36/428 від 21.07.2006р. між тими ж сторонами було визначено – відповідач не довів той факт, що він не користувався орендованим приміщенням у період з 01.05.2005р. по 31.10.2005р.; додатковою угодою №2 від 15.04.2005р. сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2005р.; акта приймання-повернення орендованого приміщення, підписаного представниками обох сторін, не надано; листи Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка з проханням направити повноважного представника для прийняття орендованого приміщення були направлені після укладання додаткової угоди №2 від 15.04.2005р.

Протягом жовтня 2004р. - квітня 2005р. відповідач сплачував позивачу орендну плату за орендоване приміщення в сумі 8397грн.09коп. за місяць. Тому позивач вважає, що за період з червня 2005р. по грудень 2005р. відповідач має сплатити збитки, виходячи з наведеного розміру орендної плати (за виключенням присудженої до стягнення рішенням господарського суду Донецької області у справі №36/428 від 21.07.2006р.)

У доповненнях №01/03-160 від 10.07.2008р. позивач вказав, що вважає за необхідне виключити з переліку статей, на які він посилається в якості правового обґрунтування, статті 1212, 1213, 1214 Цивільного кодексу України.

Заслухавши доводи осіб, що беруть участь у справі, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Колективним підприємства „Трест Донецькжитлобул №1” м. Донецьк та Відкритим акціонерним товариством „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка був підписаний договір оренди майна №2 від 01.10.2004р., згідно якого позивач передає, а відповідач приймає в орендне користування приміщення, розташоване за адресою м. Донецьк, пр.Комсомольський,15, площею 157,84м2, для використання його під магазин непродовольчої групи.

Пунктом 3.3 договору сторони узгодили, що розмір орендної плати становитиме 8397грн.09коп. в місяць.

Відповідно до положень пункту 6.1 договору оренди майна №2 від 01.10.2004р. сторони визначили, що договір діє з моменту підписання і по 31.12.2004р.

Пунктом 2.2 договору було встановлено, що орендоване майно вважається повернутим позивачу відповідачем з моменту підписання двосторонньою комісією акту приймання-передачі.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2004р. до вищевказаного договору сторони змінили зміст пункту 6.1 та встановили, що строк закінчення дії договору - після шести місяців з дня підписання обома сторонами акта приймання-передачі приміщення в оренду. Договір може бути продовжений за згодою обох сторін з обов’язковим укладанням додаткової угоди.

Між сторонами був складений та підписаний акт приймання-передачі від 15.10.2004р. нежитлового приміщення до договору №2 від 01.10.20034р., згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування - оренду нежитлове приміщення площею 157,84м2, розташоване на І поверсі адміністративного будинку за адресою м. Донецьк, пр. Комсомольський, 15.

Додатковою угодою №2 від 15.04.2005р. сторони визначили, що з 01.06.2005р. загальна орендована площа складає 77,6м2, загальна сума орендної плати складає 4128грн.32коп.(з ПДВ), строк дії договору продовжений до 31.12.2005р.

В подальшому, рішенням господарського суду Донецької області від 08.11.2006р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2006р. по справі №44/359пд визнано недійсними договір оренди від 01.10.2004р. за №2 в редакції додаткової угоди за №1 від 01.10.2004р. та додаткову угоду №2 від 15.04.2005р. до договору оренди майна №2 від 01.10.2004р.

Наполягаючи на тому, що внаслідок неповернення орендованого майна підприємству заподіяні збитки, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 38133грн.03коп. за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р.

Обґрунтовуючи факт неповернення орендованого майна, позивач посилається на відсутність складеного та підписаного двосторонньою комісією акту приймання-передачі об’єкту оренди.

В обґрунтування правомірності розміру заявленої до стягнення суми збитків позивач посилається на розмір орендної плати, який був визначений в пункті 3.3 договору оренди №2 від 01.10.2004р. та діяв до 01.06.2005р. (внесення змін до договору оренди додатковою угодою №2 від 15.04.2005р.)

Зі змісту листа позивача №01/03-138 від 11.07.2005р. вбачається, що відповідач направив йому акт повернення орендованого приміщення, датований 15.04.2005р. З цією датою не погодився відповідач та не підписав цей акт. Разом з тим, позивач не був позбавлений можливості визначити дату, яка мала бути зазначена в акті повернення орендованого приміщення та підписати його.

28.07.2005р. відповідач направив позивачу лист №1613 про готовність повернути орендоване приміщення, у зв’язку з тим, що строк дії договору сплинув 15.04.2005р. та просив 01.08.2005р. к 10.00год. направити представника з довіреністю для підписання акту повернення приміщення.

29.07.2005р. відповідач направив позивачу лист №1615 про готовність повернути орендоване приміщення, у зв’язку з тим, що строк дії договору сплинув 15.04.2005р. та просив 03.08.2005р. к 10.00год. направити представника з довіреністю для підписання акту повернення приміщення.

03.08.2005р. відповідач також направив позивачу телеграму з проханням направити представника з довіреністю для оформлення передачі орендованого приміщення 05.08.2005р. о 10.00год.

Згідно пояснень сторін, відповідач фактично не знаходиться в орендованому приміщенні.

За приписами статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з частиною першою статті 225 Господарського кодексу України збитками є: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

В своєму позові та під час судового провадження позивач не визначив до якого виду з перелічених у статті 225 Господарського кодексу України належить заявлена до стягнення сума.

Стаття 623 Цивільного кодексу України встановлює - розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Кредитор має не лише точно підрахувати розмір заподіяних збитків, але і підтвердити їх документально.

Пред’явлення вимог про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов’язок довести, що ці доходи не є абстрактними, а дійсно були би ним отримані в разі належного виконання відповідачем свого обов’язку.

Під час провадження суду не надано доказів звернення з позовом про зобов’язання Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка повернути орендоване майно для захисту свого порушеного права; доказів того, що за умови своєчасного повернення орендованого майна шляхом підписання акту приймання-передачі, позивач отримав би 38133грн.03коп.; доказів несення додаткових витрат, яких зазнав позивач внаслідок порушення зобов'язання відповідачем.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів обставин, на які посилався в підтвердження позовних вимог, тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Колективного підприємства „Трест Донецькжитлобул №1” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка про відшкодування збитків за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. на суму 38133грн.03коп.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами Цивільного та Господарського кодексів України, ст.ст. 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРIШИВ:

У задоволенні позовних вимог Колективного підприємства „Трест Донецькжитлобул №1” м. Донецьк до Відкритого акціонерного товариства „Ясинуватський машинобудівний завод” м. Макіївка про відшкодування збитків за період з 01.06.2005р. по 31.12.2005р. на суму 38133грн.03коп. – відмовити.

В судовому засіданні від 28.07.2008р. за згодою сторін проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його підписання до Донецького апеляційного господарського суду.

Дата підписання повного тексту: 01.08.2008р.

Суддя

Надруковано 4 примірника: 1 – позивачу; 2 – відповідачу; 1 – до справи