ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.08 р.                     Справа № 32/42пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М. при секретарі судового засідання: Фесечко Ю.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Ільїна Є.О. довіреність від 01.12.07р.

від відповідачів: 1. не з’явився

2. Сорокіна В.В. - посвідчення № 665

від третьої особи: 1. Маркуц Г.В. довіреність від 04.03.08р.

2. Коротенко Р.О. довіреність від 28.12.07р.

за участю прокурора: Лисенко С.І. - посвідчення

у справі за позовом: Виробничо-будівельного кооперативу „Прогресс” м. Донецьк

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод

„Перспектива” м. Маріуполь

2) Фонду державного майна України м. Київ

треті особи у справі: 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України

по Донецькій області м. Донецьк

2. Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат

“Азовсталь” м. Маріуполь

про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, оформленого протоколом № 1 від 15.03.01р., скасування протоколу загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь № 1 від 15.03.01р.

Позивач, Виробничо-будівельний кооператив „Прогресс” м. Донецьк, 19.02.08р. звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива" м. Маріуполь, 2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області м. Донецьк про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, оформленого протоколом № 1 від 15.03.01р., скасування протоколу загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь № 1 від 15.03.01р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що Фонд державного майна України не мав належних прав на участь у зборах засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” 15.03.2001р., як учасник, що володіє часткою у розмірі 56,4% статутного фонду товариства. Вважає, що на оспорюваних зборах не було належного кворуму учасників товариства, якими б мали ухвалюватись відповідні рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” (далі по тексту – відповідач 1) проти позову заперечував, але вказував на те, що під час проведення оспорюваних зборів учасники товариства далі згоду на прийняття Фонду державного майна України з додатковою часткою 56,4%, як правонаступника Організації орендарів орендного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь”.

Ухвалою від 03.03.08р. господарським судом було замінено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (відповідача 2) на належного – Фонд державного майна України м. Київ, а, також, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (третя особа 1) та Відкрите акціонерне товариство „Металургійний комбінат „Азовсталь” (третя особа 2).

Фонд державного майна України (далі по тексту – відповідач 2) проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що станом на 01.04.1992р. частка Державного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь” в статутному фонді Малого державного підприємства „Перспектива” (правонаступником якого є відповідач 1) становила 70%, та, відповідно до Порядку передачі Фонду державного майна України часток (паїв, акцій), що належать державі в майні суб’єктів підприємницької діяльності, вважає, що Фонд державного майна України є правонаступником частки Державного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь”, яка була йому передана третьої особою 2 за актом № 311 від 09.06.2000р.

Треті особи підтримали позицію Фонду державного майна України.

13.05.08р. господарським судом отримане повідомлення прокуратури Донецької області про ініціативний вступ прокурора до участі у справі № 32/42пн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, третіх осіб, суд встановив.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” первісно було Малим державним підприємством „Перспектива”, засновниками якого були Державне підприємство „Металургійний комбінат „Азовсталь” (із часткою 70% статутного фонду) та Виробничо – будівельний кооператив „Прогресс” (із часткою 30% статутного фонду).

В подальшому, на підставі вимог Закону України „Про підприємства в Україні” Мале державне підприємство „Перспектива” було перереєстроване у Мале спільне підприємство „Перспектива”.

Відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України „Про упорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств” від 31.12.1992р. Мале спільне підприємство „Перспектива” було перереєстроване в Товариство з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива”, де засновниками, відповідно до установчого договору, були:

1) Фонд державного майна України (частка у статутному фонді 9,8%);

2) Виробничо – будівельний кооператив „Прогресс” (частка у статутному фонді 30,2%);

3)трудовий колектив Малого спільного підприємства „Перспектива” (частка у статутному фонді 3,6%);

4)організація орендарів Орендного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь” (частка у статутному фонді 56,4%).

В підтвердження такого складу засновників свідчить, також, протокол засідання інвентаризаційної комісії по визнанню долі колективної власності та визначенню розміру часток у майні Малого спільного підприємства „Перспектива” (до реорганізації в ТОВ „Цегельний завод „Перспектива”) № 1 від 28.06.1993р. (арк. справи 137-140 т.1)

31.10.1995р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Донецькій області та Товариством покупців членів трудового колективу ТОВ „Перспектива” був укладений договір, відповідно до якого останній купив частку державного майна (9,8%) (арк. справи 114 – 117 т.1)

09.06.2000р. між Відкритим акціонерним товариством „Металургійний комбінат „Азовсталь” та Фондом державного майна України було складено акт № 311, згідно якого ВАТ „МК „Азовсталь” передало Фонду державного майна України частку у розмірі 56,4% статутного фонду ТОВ „Цегельний завод „Перспектива”, вартість якої вилучена при приватизації із вартості цілісного майнового комплексу орендного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь”.

Отже, станом на 15.03.2001р. володільцями часток у статутному фонді відповідача були:

1) Фонд державного майна України із часткою, переданою за актом № 311 від 09.06.2000р., 56,4% статутного фонду;

2) Виробничо – будівельний кооператив „Прогресс” із часткою 30,2% статутного фонду;

3) товариство покупців членів трудового колективу ТОВ „Перспектива” із часткою, придбаною за договором купівлі – продажу № 1200 від 31.10.1995р., 9,8% статутного фонду;

4) трудовий колектив Малого спільного підприємства „Перспектива” із часткою 3,6% статутного фонду.

В розумінні вимог ст.ст. 55, 59 Закону України „Про господарські товариства” набуття особою права на частку у статутному фонді товариства не ототожнюється з автоматичним набуттям прав учасника товариства, оскільки, питання щодо зміни складу учасників (як-то - прийняття нових) вирішується загальними зборами.

При цьому, рішень щодо прийняття до складу учасників відповідача 1 товариства покупців членів трудового колективу ТОВ „Перспектива” з часткою 9,8% (придбаною за договором купівлі – продажу № 1200 від 31.10.1995р.) та Фонду державного майна України з часткою 56,4% (отриманою за актом № 311 від 09.06.2000р.) не існувало.

Суд одразу зазначає, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Товариство покупців трудового колективу не значиться, Організація орендарів металургійного комбінату „Азовсталь” – вилучено.

Пояснення Фонду державного майна України та ВАТ „МК „Азовсталь” про те, що частка, яка належала Організації орендарів орендного підприємства „Металургійний комбінат „Азовсталь” у розмірі 56,4% статутного фонду, фактично була сформована за рахунок коштів ще Державного підприємства „Азовсталь”, і тому, була вилучена зі складу цілісного майнового комплексу ВАТ „МК „Азовсталь” під час приватизації, не приймаються судом як обґрунтовані, оскільки, жодного доказу, який би підтверджував такі пояснення, не надано.

Також, суд зауважує на тому, що жодного доказу, який би підтверджував факт відчуження (в тому числі, внаслідок правонаступництва) частки учасника - Організації орендарів металургійного комбінату „Азовсталь”, на користь ВАТ „МК „Азовсталь” – не надано та, відповідно, не надано доказів, які б підтверджували право ВАТ „МК „Азовсталь” на розпорядження часткою організації орендарів.

Крім того, з переліку фізичних осіб, які за даними ТОВ „Цегельний завод „Перспектива” є учасниками останнього (т.2 арк. справи 83), вбачається, що до його складу не включені двадцять шість осіб, які входили до складу трудового колективу МСП „Цегельний завод „Перспектива” (т.1 арк. справи 97-100), який є учасником відповідача 1.

Доказів, які б підтверджували зміну персоніфікованого складу учасника - трудового колективу – суду не надано.

15.03.2001р. відбулись збори засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива”.

Як вбачається з протоколу, на цих зборах були присутні Фонд державного майна України (частка 56,4%), Виробничо – будівельний кооператив „Прогресс” (частка 30,2%) та фізичні особи – громадяни України (частка 11,7%).

Голосування з питань порядку денного відбувалось присутніми на зборах особами зі вказаною в протоколі відсотковою часткою.

Наразі з цим, як вказано вище, Фонд державного майна України та товариство покупців членів трудового колективу ТОВ „Перспектива” на момент проведення зборів, хоча і були власниками часток у статутному фонді ТОВ „Цегельний завод „Перспектива”, але не набули статусу учасників товариства.

Отже, суд дійшов висновку, що наведений в протоколі склад учасників, якими приймались рішення з порядку денного, не відповідав дійсному складу учасників товариства, який існував на момент проведення зборів.

Як слід, рішення на зборах були прийняті неналежним складом учасників відповідача 1.

До того ж, сам позивач на зборах був представлений особою, яка не мала належних повноважень на здійснення представницьких функцій.

Так, відповідно до п. 6.4. статуту позивача правління кооперативу здійснює керівництво поточними справами та приймає рішення з питань, які не віднесені до виключної компетенції загальних зборів (збори уповноважених). Головою правління є голова кооперативу. Голова кооперативу забезпечує виконання рішень загальних зборів (зборів уповноважених) та правління, представляє кооператив у відношеннях з державними органами, організаціями та іншими кооперативами, укладає договір, вчинює інші дії.

У пункті 12 посадової інструкції голови кооперативу зазначено, що голова кооперативу в організаціях, установах та підприємствах усіх форм власності представляє інтереси кооперативу на підставі виданої довіреності, затвердженої загальними зборами членів кооперативу.

Як стверджує сам позивач та не спростовується жодним з учасників процесу довіреність від Виробничо-будівельного кооперативу „Прогресс” на участь Мартиненко С.А. в оспорюваних зборах не видавалась.

Враховуючи той факт, що зміни складу учасників не пройшли державної реєстрації та, відповідно, не набули статусу публічної інформації, про яку міг дізнатись позивач, суд дійшов висновку, що про наявність порушеного права він дізнався 12.05.05р., коли був запрошений для участі в нових зборах.

Як слід, строк позовної давності не є таким, що сплинув на момент подання цього позову, і тому клопотання про його відновлення не підлягає задоволенню.

Відповідно до Рекомендацій президії Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.07р. „Про практику застосування законодавства при розгляді справ, що виникають з корпоративних правовідносин” підставами недійсності рішень загальних зборів є: а) якщо рішення загальних зборів не відповідає нормам діючого законодавства; б) рішення прийнято неправомочними загальними зборами.

Враховуючи викладені вище обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, оформленого протоколом № 1 від 15.03.01р., підлягають задоволенню.

Друга позовна вимога щодо скасування протоколу загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь № 1 від 15.03.01р. не є належним способом захисту права, які визначені ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, і тому суд відмовляє в цій вимозі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідачів в порядку, передбаченому ст. 49 ГПК України.

На підставі ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України, Закону України „Про господарські товариства”, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

В И Р I Ш И В :

Частково задовольнити позовні вимоги Виробничо-будівельного кооперативу „Прогресс” м. Донецьк до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, 2) Фонду державного майна України м. Київ, треті особи у справі – 1. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, 2. Відкрите акціонерне товариство “Металургійний комбінат “Азовсталь” м. Маріуполь про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, оформленого протоколом № 1 від 15.03.01р., скасування протоколу загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь № 1 від 15.03.01р.

Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” м. Маріуполь, оформленого протоколом № 1 від 15.03.01р.

В іншій частині позовних вимог – відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Цегельний завод „Перспектива” (87505, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Леп орського, 1; ) на користь Виробничо-будівельного кооперативу „Прогресс” (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 57; ) витрати з державного мита в сумі 21,25 грн. та 25,50грн. витрат за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 18/9) на користь Виробничо-будівельного кооперативу „Прогресс” (83058, м. Донецьк, вул. Лівобережна, 57; ) витрати з державного мита в сумі 21,25 грн. та 25,50грн. витрат за інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Повний текст рішення підписаний 26.07.08р.

Рішення набирає законної сили 07.07.08р.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя