ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2008 р. Справа № 12/10-04

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від ЗАТ "Вінниця-Млин": Голубєва Г.В. - представника за довіреністю від 20.03.2008р.,

від Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро": не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "26" грудня 2007 р. у справі № 12/10-04 (головуючий суддя Кожухар М.С.,

судді: Говор Н.Д., Мельник І.Ю)

за позовом Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця

до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро", м.Вінниця

про стягнення 38578,86 грн.

та за зустрічним позовом Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро", м.Вінниця

до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м.Вінниця

про визнання недійсним договору №34 від 23.08.2002р.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 26.12.2007р. у справі №12/10-04 позов Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" (м.Вінниця) до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" (м.Вінниця) про стягнення 38578,86 грн. задоволено частково: стягнуто з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" на користь Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" 129,25 грн. пені, 1073,28 грн. за зберігання продуктів переробки сировини, 27,77 грн. витрат з державного мита, 3,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2563,59 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 76,31 грн. витрат на оплату судової експертизи; в решті позову відмовлено; стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" на користь Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" 2436,41 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 929,93 грн. витрат на оплату судової експертизи та на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 1754,89 грн. за судову експертизу.

В задоволенні зустрічного позову Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" (м.Вінниця) до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" (м.Вінниця) про визнання недійсним договору №34 від 23.08.2002р. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в частині відмови в позові Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" про стягнення з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" 1403,52 грн. вартості послуг по зберіганню продуктів переробки зерна та 37015,90 грн. збитків з урахуванням інфляції за період з 01.01.2003р. по 01.03.2006р., спричинених невиконанням договору №34 від 23.08.2002р., і прийняти в цій частині нове рішення про стягнення вказаних сум.

Мотивуючи апеляційну скаргу (т.35, а.с.112-115), позивач за первісним позовом посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, невідповідність встановлених судом обставин фактичним обставинам справи, зокрема:

- висновок суду першої інстанції про задоволення позову щодо стягнення з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" на користь Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" вартості схову продуктів переробки зерна за період з лютого 2003р. по лютий 2004р. відповідно до умов пунктів 2.1 та 4.5 договору №34 від 23.08.2002р. лише в сумі 1073,28 грн. із заявлених 1403,52 грн. за період з 01.10.2002р. по 01.03.2004р. є неправильним, оскільки суперечить змісту вищевказаних пунктів 2.1 та 4.5 договору №34 від 23.08.2002р. та дійсним обставинам справи;

- крім того, хибним є висновок суду про те, що граничний термін забрати продукти переробки - 31.01.2003р. , оскільки дана дата передбачає граничний термін отримання продуктів переробки у разі здійснення поставки партії зерна у граничний термін його поставки, а саме - 31.12.2002р., а тому право нараховувати плату за зберігання зерна виникло у позивача з моменту, коли відповідач прострочив виконання прийнятого зобов'язання, тобто з 01.10.2002р.

- у відповідності до ст.203 ЦК УРСР (чинної на день порушення зобов'язання), а також ст. 623 ЦК України, ст.ст. 224,225 ГК України, роз'яснення Вищого господарського суду України від 30.03.1995р. №02-5/218 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язань за договором поставки" відповідач за первісним позовом зобов'язаний відшкодувати позивачу за первісним позовом збитки, завдані внаслідок невиконання Спільним Українсько-Швейцарським підприємством "Регіон-Агро" зобов'язань по передачі на переробку зерна пшениці в кількості 985,42тн відповідно до договору №34 від 23.08.2002р., що підтверджуються аудиторським та експертними висновками;

- посилання суду на відсутність затвердженого плану підприємства на 2002 рік й даних про наявність млинів та їх потужність, як підставу для відмови у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення завданих збитків є безпідставними та незаконними, оскільки чинне законодавство України не зобов'язує суб'єкта господарювання затверджувати план виробничої діяльності, а наявність млинів на підприємстві відображена в реєстрі основних фондів підприємства, що наданий суду.

Спільне Українсько-Швейцарського підприємство "Регіон-Агро" не скористалося своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ст.96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

08.05.2008р. на адресу Житомирського апеляційного господарського суду від Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" засобами факсимільного зв'язку надійшло клопотання вх.№214 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю генерального директора бути присутнім у судовому засіданні.

Враховуючи, що учасники процесу були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також, зважаючи на приписи ст.101 ГПК України, судова колегія апеляційного господарського суду вважає за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника СУШП"Регіон-Агро", неявка якого не перешкоджає перегляду оскарженого судового акту за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник позивача за первісним позовом в засіданні суду підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, вважає рішення господарського суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати в частині відмови в позові Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" про стягнення з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" 1403,52 грн. вартості послуг по зберіганню продуктів переробки зерна та 37015,90 грн. збитків з урахуванням інфляції за період з 01.01.2003р. по 01.03.2006р., спричинених невиконанням договору №34 від 23.08.2002р., і прийняти в цій частині нове рішення про стягнення вказаних сум.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

23.08.2002р. між Закритим акціонерним товариством "Вінниця-млин" (Підрядником) та Спільним Українсько-Швейцарським підприємством "Регіон-Агро" (Замовником) було укладено договір №34 про переробку давальницької сировини (т.1, а.с.10), предметом якого згідно п.1.1 договору є переробка давальницького зерна пшениці борошномельних кондицій на двох сортовий базовий 73% розмел з видачею продукції згідно акту переробки ф.117.

Відповідно до пунктів 2.1 та 4.1 договору Замовник зобов'язався здати на переробку 1000 тонн зерна продовольчої пшениці борошномельних кондицій, залікової ваги, що відповідає стандарту до 31.12.2002р., забрати всі продукти переробки протягом 30 днів з дати доставки зерна власним транспортом до 30.01.2003 р., розрахуватись з Підрядником по ціні 108,00 грн. з урахуванням ПДВ за 1 тону переробленого зерна протягом 3-х днів після отримання акту ф-117.

Згідно пункту 4.5 договору при неотриманні Підрядником продуктів переробки на протязі одного місяця з моменту оформлення акта ф-117 Замовник оплачує Підряднику вартість послуг по зберіганню розмірі 6 грн. за 1 тону зберігаємих продуктів переробки за кожний послідуючий місяць.

У випадку затримки платежу за переробку Замовник сплачує Підряднику пеню у розмірі 0,5% від суми переробки за кожний день прострочення платежу (п.6.4 договору).

Відповідно до п.7.5 договору він вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 22.08.2002р. до повного виконання всіх умов сторонами.

Спільне Українсько-Швейцарське підприємство "Регіон-Агро" згідно договору №34 від 23.08.2002р. на підставі накладної №03-Д-1 від 22.08.2002р. (т.1, а.с.11) відвантажило відповідачу давальницьку сировину на переробку в кількості 14830 кг (фізична вага). В результаті переробки зерна заліковою вагою 14580 кг відповідно до акту №28 про зачистку виробничого корпусу та результати переробки зерна за серпень 2002 року - форма №117 (т.1, а.с.14) було отримано 4100кг борошна вищого гатунку, 6100 кг борошна першого гатунку та 3560 кг висівок.

27.11.2003р. Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" про стягнення з останнього 109182,05 грн., з яких: 1574,64 грн. боргу за переробку давальницької сировини, 108,71 грн. пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, 1073,28 грн. вартості послуг за зберігання продуктів переробки сировини, 106425,42 грн. збитків, а також судові витрати в сумі 6209,82 грн., з яких: 1091,82 грн. витрат з державного мита, 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката (т.1, а.с.2-4).

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.01.2004р. (т.1, а.с.64-65) провадження у справі №12/10-04 було зупинено до закінчення провадження у справі №9/314-03, а ухвалою суду від 07.02.2005р. (т.1, а.с.74) провадження у даній справі було поновлено в зв'язку з закінченням перегляду в апеляційному та касаційному порядку справи №9/314-03 (т.1, а.с.90-95).

Заявою №19 від 01.02.2005р. (т.1, а.с.75-76) Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" уточнило позовні вимоги та просить стягнути з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в сумі 108,71 грн., вартість послуг за зберігання продуктів переробки сировини в сумі 2311,68 грн., збитки в сумі 28313,78 грн., а також судові витрати в сумі 7209,82 грн., з яких: 1091,82 грн. витрат з державного мита, 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 5000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 1000,00 грн. витрат по оплаті послуг аудитора; прийняти відмову від позовних вимог в частині стягнення збитків в сумі 78111,64 грн. та припинити провадження у справі щодо стягнення боргу за переробку давальницької сировини в сумі 1574,64 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2005 р. (т.2, а.с.149-150) було задоволено клопотання Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" та призначено у справі економічну експертизу, в зв'язку з чим провадження у справі було зупинено.

Після закінчення проведення Вінницьким відділенням КНДІСЕ судово-бухгалтерської експертизи та отримання судом висновку №Е-16 від 10.01.2005р. (т.3, а.с.3-6) ухвалою господарського суду Вінницької області від 07.02.2006р. (т.3, а.с.63) провадження у справі було поновлено.

Заявою №33 від 07.03.2006р. з врахуванням доповнень (т.3, а.с.66-69,87-88) Закрите акціонерне товариство "Вінниця-Млин" уточнило позовні вимоги та на підставі ст.ст.161, 162, 203 ЦК УРСР ст.ст.525,526,625 ЦК України, ст.ст.224,225 ГК України просить: стягнути з СУШП "Регіон-Агро" пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті за переробку давальницької сировини за період з 01.06.2003р. по 19.02.2004р. в сумі 159,44 грн., вартість послуг за зберігання продуктів переробки сировини за період з 01.10.2002р. по 01.03.2004р. в сумі 1403,52 грн., збитки з урахуванням індексу інфляції за період з 01.01.2003р. по 01.03.2006р. в сумі 37015,90 грн., а всього - 38578,86 грн., а також судові витрати в загальній сумі 6209,82 грн., з яких: витрати з державного мита в сумі 1091,82 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн., витрати на оплату послуг адвоката в сумі 5000 грн.

Ухвалою суду від 29.05.2006р. (т.3, а.с.127-130) було задоволено клопотання СУШП "Регіон-Агро" (т.3, а.с.118-120, з врахуванням заяви про уточнення клопотання, т.3, а.с.123-124) та призначено у справі повторну судову економічну експертизу, проведення якої було доручено Вінницькому відділенню КНДІСЕ (іншому, крім Радзієвського В.М., судовому експерту), в зв'язку з чим провадження у справі було зупинено.

В зв'язку з отриманням судом першої інстанції висновку №805 від 11.06.2007р. судово-економічної експертизи (т.35, а.с.19-23), ухвалою суду від 22.10.2007р. провадження у справі №12/10-04 було поновлено (т.35, а.с.31).

01.11.2007р. Спільне Українсько-Швейцарське підприємство "Регіон-Агро" звернулось до господарського суду Вінницької області з зустрічною позовною заявою (т.35, а.с.42-43) до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" про визнання недійсним договору №34 від 23.08.2002р., посилаючись на норми ст.ст.44,154 ЦК УРСР, ст.ст.203, 207, 215, 639 ЦК України, мотивуючи її тим, що договір №34 не був направлений на реальне настання правових наслідків, які ним обумовлені, й сторонами не виконувався, а також в зв'язку з тим, що його було підписано не головою правління ЗАТ "Вінниця-млин", а іншою особою, підпис якої різниться з підписом голови правління, в зв'язку з чим в зустрічній позовній заяві СУШП "Регіон-Агро" було також заявлено клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису на договорі № 34 від 23.08.2002р.

Зустрічну позовну заяву було прийнято до провадження ухвалою суду від 05.11.2007р. (т.35, а.с.49).

Як вже вказувалось в цій постанові, рішенням господарського суду Вінницької області від 26.12.2007р. (т.35, а.с.99-106) первісний позов Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" до Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" про стягнення 38578,86 грн. задоволено частково й стягнуто з відповідача на користь позивача129,25 грн. пені, 1073,28 грн. за зберігання продуктів переробки сировини, 27,77 грн. витрат з державного мита, 3,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 2563,59 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 76,31 грн. витрат на оплату судової експертизи; в решті позову відмовлено; стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" на користь Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" 2436,41 грн. витрат на оплату послуг адвоката, 929,93 грн. витрат на оплату судової експертизи та на користь Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз 1754,89 грн. за судову експертизу; в задоволенні зустрічного позову Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" до Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" про визнання недійсним договору №34 від 23.08.2002р. відмовлено. Цим же рішенням (т.35, а.с.101, абз.11) суд відмовив в клопотанні Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро", заявленому в зустрічній позовній заяві, про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису на договорі № 34 від 23.08.2002р.

Судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з рішенням господарського суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено в цій постанові вище, внаслідок переробки 14830 кг (фізична вага) (14580 кг - залікова вага) зерна пшениці, зданого СУШП "Регіон-Агро" за накладної №03-Д-1 від 22.08.2002р. (т.1, а.с.11) на ВАТ "Вінниця-Млин" згідно договору №34 від 23.08.2002р., одержано 4100 борошна вищого ґатунку, 6100 кг борошна першого ґатунку, 3560 кг висівок (акт ф.117, т.1, а.с.14).

Замовник 20.02.2004р. перерахував Підряднику 1574,64 грн. за послуги з переробки зерна, що підтверджується банківською випискою за вказану дату (т.1, а.с.86).

Наведене також встановлено постановами Житомирського апеляційного господарського суду від 19.02.2004р. у справі №9/314-03 (т.1, а.с.90-92) та від 22.03.2007р. у справі №5/32-05 (т.35, а.с.58-64), залишеними без змін постановами Вищого господарського суду України від 10.06.2004р. (т.1, а.с.93-95) та від 19.06.2007р. (т.35, а.с.65-70) відповідно.

Крім того, в постанові Житомирського апеляційного господарського суду від 19.02.2004р. у справі №9/314-03 (т.1, а.с.90-92) зазначено, що СУШП "Регіон-Агро"не надав доказів щодо направлення до ЗАТ "Вінниця-млин" транспорту з представником згідно умов договору для отримання продуктів переробки, що й було підставою для відмови в позові СУШП "Регіон-Агро" до ЗАТ "Вінниця-млин" щодо передачі борошна та висівок в натурі.

В подальшому, в результаті розгляду іншого позову СУШП "Регіон-Агро" постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 22.03.2007р. у справі №5/32-05 (т.35, а.с.58-64) встановлено, що 20.02.2004 р. СУШП "Регіон-Агро" звернулось до ЗАТ "Вінниця-млин" з листом №21 про видачу борошна і висівок, але останнє у відповіді №32 від 04.03.2004р. вказало, що отримати продукти переробки СУШП "Регіон-Агро" зможе лише після оплати послуг з переробки в сумі 1574,64 грн. та послуг по зберіганню продукції. Однак, і після оплати послуг з переробки зерна згідно рахунку №9 від 20.02.2004 р. на суму 1574,64 грн. платіжним дорученням №5 від 20.02.2004 р. ЗАТ"Вінниця-млин" відмовило СУШП "Регіон-Агро" у видачі продукції.

Отже, з врахуванням приписів ст.35 ГПК України факти, встановлені постановами Житомирського апеляційного господарського суду від 19.02.2004р. у справі №9/314-03 (т.1, а.с.90-92) та від 22.03.2007р. у справі №5/32-05 (т.35, а.с.58-64) не потребують доказування при розгляді даної справи №12/10-04.

Відповідно до висновку судово-бухгалтерської експертизи №Е-16 від 10.01.2005р. (т.3, а.с.3-6) збитки, завдані ЗАТ "Вінниця-млин" за рахунок зменшення обсягів виробництва через недопоставку СУШП "Регіон-Агро" 985,42 тонн зерна пшениці, становлять 17875,51 грн., збитки за рахунок відносного збільшення умовно-постійних витрат у собівартості виробленої продукції - 8947,61 грн.

Проте, як вже зазначалось в цій постанові, ухвалою господарського суду Вінницької області від 29.05.2006р. (т.3, а.с.127-130) у справі за клопотанням СУШП "Регіон-Агро" було призначено повторну судову експертизу, оскільки виникли сумніви у правильності попереднього експертного висновку.

З висновку №805 судово-економічної експертизи від 11.06.2007р. (т.35, а.с.19-23) вбачається, що збитки ЗАТ "Вінниця-млин" за рахунок зменшення обсягів виробництва та збільшення умовно-постійних витрат по договору №34 від 23.08.2002р. становлять 17875,52 грн. й дана сума отримана експертом шляхом множення непоставленої кількості зерна - 985,42т на прибуток, що зазначений ЗАТ "Вінниця-млин" у кошторисі витрат на переробку 1 тони пшениці на серпень 2002р. (т.1, а.с.23) - 18,14 грн., що вцілому узгоджується з приписами Тимчасової методики визначення розміру шкоди (збитків), спричинених порушенням господарських договорів, схваленої Державною комісією Ради Міністрів СРСР з економічної реформи 21.12.1990р.

При цьому, експертом було досліджено документи щодо отримання та переробки зерна помісячно і в розрізі постачальників за 2002р. та встановлено, що на 01.01.2002р. на ЗАТ був залишок зерна в кількості 174240 кг, контрагентами ЗАТ недопоставлено зерна пшениці у 2002 році 16146,5 тонн, в тому рахунку СУШП "Регіон-Агро" - 1076,5 тонн (по договору № 34 від 23.08.2002 р. - 985,4 тонн). Товариством всього отримано на переробку 23268960 кг зерна, перероблено 22910235 кг (у тому числі: у листопаді 2002 р. - 1349751 кг, у грудні 2002 р. - 1667930 кг), залишок зерна на 01.01.2003р. становив 532965 кг.

Також, з висновку експертизи №805 від 11.06.2007р. та наданих позивачем на дослідження договорів на переробку давальницької сировини за 2002р. (т.2, а.с.70-128) вбачається, що залишок зерна утворився, крім іншого, у зв'язку з непереробкою зерна, яке відповідно до вищевказаних договорів мало бути перероблено ЗАТ "Вінниця-млин" до кінця 2002р.

Як суд вже зазначав, відповідно до п.7.5 договору №34 від 23.08.2002р. на переробку давальницької сировини він вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє з 22.08.2002р. до повного виконання всіх умов сторонами.

Проте, не усі умови договору виконані сторонами, а тому до правовідносин, що випливають з цього договору, які виникли і припинились до набрання чинності ГК України та ЦК України, застосовуються норми Цивільного кодексу УРСР, а до тих, що продовжують існувати, - ГК та ЦК України.

Згідно пункту 5 Прикінцевих положень ГК України положення цього Кодексу щодо відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов'язань застосовуються у разі, якщо ці порушення були вчинені після набрання чинності зазначеними положеннями, крім випадків, коли за порушення господарських зобов'язань була встановлена інша відповідальність договором, укладеним до зазначеного в пункті 1 цього розділу строку (до 01.01.2004р.).

Положення Господарського кодексу України щодо відповідальності за порушення, зазначені в абзаці першому цього пункту, вчинені до набрання чинності відповідними положеннями цього Кодексу стосовно відповідальності учасників господарських відносин, застосовуються у разі якщо вони пом'якшують відповідальність за вказані порушення.

Згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила цього Кодексу про відповідальність за порушення договору застосовуються в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом, крім випадків, коли в договорах, укладених до 01.01.2004р., була встановлена інша відповідальність за такі порушення.

ЗАТ "Вінниця-млин" в позовній заяві (з врахуванням заяв №19 від 01.02.2005р. (т.1, а.с.75-76) та №33 від 07.03.2006р. з доповненнями (т.3, а.с.66-69,87-88) про уточнення позовних вимог) просить стягнути з СУШП "Регіон-Агро" 159,44 грн. пені за затримку оплати переробки давальницької сировини за період з 01.06.2003р. по 19.02.2004р.

Згідно приписів ст.ст.179, 204 ЦК УРСР (положення якого слід застосовувати до правовідносин щодо нарахування пені за період з 01.06.2003р. по 31.12.2004р.) боржник, який прострочив виконання зобов'язання повинен сплатити на користь кредитора передбачену договором пеню від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Сторони в договорі №34 від 23.08.2002р. в п.4.1, п.6.4 передбачили проведення розрахунків за переробку зерна на протязі 3-х днів після отримання ф.117 та сплату СУШП "Регіон-Агро" пені в розмірі 0,5% від суми переробки за кожний день прострочення платежу у випадку затримки платежу за переробку.

Зокрема, в позовній заяві у справі №5/32-05 (т.1, а.с.105-106) СУШП "Регіон-Агро" вказало про отримання акту №28 про зачистку виробничого корпусу та результати переробки зерна за серпень 2002р. (форма №117) в травні 2003р., з чим погодився й ЗАТ "Вінниця-Млин" в заяві про уточнення позовних вимог у даній справі №12/10-04 №33 від 07.03.2006р. (т.3, а.с.66-69).

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР встановлено, що розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

СУШП "Регіон-Агро" 20.02.2004р. перерахувало ЗАТ "Вінниця-млин" 1574,64грн. за послуги з переробки зерна, тобто порушивши встановлені договором строки проведення розрахунків.

Відповідно до ст.72 ЦК УРСР скорочені строки давності тривалістю в шість місяців діють, зокрема, за позовами про стягнення неустойки (штрафу, пені).

А тому, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 125,00 грн. в межах частини уточненого згідно заяви №33 від 07.03.2006р. (т.3, а.с.66-69) періоду з 01.06.2003р. по 31.12.2003р., тобто за кожні шість місяців прострочки в оплаті, які, в даному випадку, включають шість місяців з 01.06.2003р. по 30.11.2003р. та ще один місяць - грудень 2003р. з наступних шести місяців, враховуючи й ту обставину, що первісний позов було заявлено 27.11.2003р.

Що ж до нарахування пені за період з 01.01.2004р. по 19.02.2004р., то на ці правовідносини розповсюджуються положення ГК та ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В зв'язку з чим, суд першої інстанції правильно визначив, що позовні вимоги про стягнення пені за період з 01.01.2004р. по 19.02.2004р. суперечать вказаним положенням ГК України, а тому задоволенню не підлягають.

Згідно ст.161 ЦК УРСР зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення закріплені і в статтях 193 ГК України та 526 ЦК України, якими встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пункту 2.1 договору №34 від 23.08.2002р. СУШП "Регіон-Агро" прийняло на себе, зокрема, зобов'язання забрати всі продукти переробки протягом 30 днів з дати доставки зерна власним транспортом до 30.01.2003р.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що при неотриманні продуктів переробки на протязі одного місяця з моменту оформлення акту ф-117 Замовник оплачує Підряднику вартість послуг по зберіганню в розмірі 6,00 грн. за 1 тону продуктів переробки, що зберігаються, за кожен послідуючий місяць.

СУШП "Регіон-Агро" не було надано судам першої та апеляційної інстанцій доказів в підтвердження дати оформлення акту форми 117. Але взяття СУШП "Регіон-Агро" на себе обов'язку відповідно до п.2.1 договору щодо забрання продуктів переробки в любому випадку до 30.01.2003р., й неотримання їх після цієї дати, робить збереження ЗАТ "Вінниця-млин" продуктів переробки згідно п.4.5 договору платним.

Постановами Житомирського апеляційного господарського суду від 19.02.2004р. у справі №9/314-03 та від 22.03.2007р. у справі №5/32-05 встановлено, що СУШП "Регіон-Агро" до 20.02.2004 р. не вчинялось дій для отримання продуктів переробки зерна за договором №34 від 28.03.2002р. - 4100 кг борошна вищого ґатунку, 6100 кг борошна першого ґатунку та 3560 кг висівок (всього - 13760 кг).

А тому, місцевий господарський суд правильно визначив, що позовні вимоги про стягнення вартості зберігання продуктів переробки підлягають задоволенню в сумі 1073,28 грн. за період з лютого 2003р. по лютий 2004р.

Що ж до позовних вимог про стягнення з СУШП "Регіон-Агро" неодержаних доходів (упущеної вигоди), в зв'язку з тим, що СУШП "Регіон-Агро" не виконано зобов'язання з поставки зерна на переробку, а тому ЗАТ"Вінниця-млин" не одержано доходів, запланованих на 2002 рік, виходячи з виробничих потужностей підприємства, оскільки недопоставка зерна призвела до вимушеного простою виробництва та зменшення обсягу надання послуг, то судова колегія відзначає таке.

Відповідно до ст.203 ЦК УРСР в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також неодержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником (тобто, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене).

Проте, в порушення приписів ст.33 ГПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, ЗАТ"Вінниця-млин" не було надано суду доказів вимушеного простою виробництва та зменшення обсягу надання послуг у зв'язку з недопоставкою СУШП "Регіон-Агро" давальницької сировини (зерна), й, крім того, посилання позивача про зменшення виробничих потужностей підприємства та простій внаслідок недопоставки зерна відповідачем спростовуються первинними документами ЗАТ"Вінниця-млин" та висновком судової експертизи №805 від 11.06.2007р. (т.35, а.с.19-23), оскільки з них вбачається, що ЗАТ"Вінниця-млин", працюючи без простоїв, не переробило навіть те зерно, яке йому було поставлено за договорами на переробку давальницької сировини з терміном дії до 31.12.2002 р.

З огляду на викладене, господарський суд Вінницької області дійшов вірного висновку про те, що стягненню з Спільного Українсько-Швейцарського підприємства "Регіон-Агро" на користь Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" підлягають 129,25 грн. пені та 1073,28 грн. за зберігання продуктів переробки сировини, в решті ж позовні вимоги є необґрунтованими, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Відносно ж до зустрічної позовної заяви СУШП "Регіон-Агро" про визнання недійсним договору №34 від 23.08.2002р., то судова колегія апеляційного господарського суду також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вона задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Виходячи з тексту ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, особа вправі звернутись до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав чи охоронюваних законом інтересів й, при цьому, порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

А тому, місцевий господарський суд правильно визначив, що із зустрічної позовної заяви СУШП "Регіон-Агро" не вбачається, що договором №34 від 23.08.2002р. порушено його права та/або законні інтереси, а посилання представника СУШП "Регіон-Агро" на те, що спірним договором порушено його права, оскільки на підставі цього договору подано до нього первісний позов, не заслуговують на увагу, оскільки подання позову на підставі договору не вказує на порушення при укладенні договору прав сторони.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003р. положення цього кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У спорах про визнання недійсним договору, відповідність чи невідповідність останнього вимогам законодавства має оцінюватися господарським судом згідно законодавства, яке діяло на момент укладення спірної угоди.

Договір №34 про переробку давальницької сировини (т.1, а.с.10) сторонами було укладено 23.08.2002р., а тому, з огляду на викладене, на правовідносини щодо дотримання законодавства при його укладенні Цивільний кодекс України не поширюється, що не стосується правовідносин, що виникли на підставі нього після набрання чинності Цивільним та Господарським кодексами України.

Враховуючи викладене, господарський суд вірно визначив, що вимоги СУШП "Регіон-Агро" щодо визнання договору №34 недійсним на підставі норм Цивільного кодексу України, який набув чинності з 01.01.2004 р., є безпідставними.

Що ж до посилань СУШП "Регіон-Агро" у зустрічній позовній заяві на те, що договір №34 від 23.08.2002р. було підписано не головою правління ЗАТ "Вінниця-Млин", а іншою особою без зазначення її повноважень, то судова колегія відзначає, що це посилання не обґрунтоване документальними доказами й, крім того, відповідно до ст.63 ЦК УРСР наступне схвалення угоди особою, від імені якої її укладено неуповноваженою особою, робить цю угоду дійсною з моменту її укладення, а, як вже зазначалось в цій постанові та встановлено судовими актами різних судових інстанцій у справах №9/314-03 та №5/32-05, які набрали законної сили, що відповідно до приписів ч.2 ст.35 ГПК України звільняє ці факти від доказування у справі №12/10-04, про наступне схвалення сторонами договору №34 від 23.08.2002р., зокрема, свідчать передача зерна на переробку СУШП "Регіон-Агро" та прийняття його ЗАТ"Вінниця-млин", часткова оплата СУШП "Регіон-Агро" послуг по переробці зерна тощо, чим також спростовується твердження СУШП "Регіон-Агро" про те, що спірний договір №34 від 23.08.2002р. не був спрямований на реальне настання правових наслідків.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 26.12.2007р. у справі №12/10-04 є обґрунтованим та законним, а тому його слід залишити без змін.

Доводи ж апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин" спростовуються наведеним вище та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 26 грудня 2007 року у справі №12/10-04 залишити без змін, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Вінниця-Млин", м. Вінниця - без задоволення.

2. Справу №12/10-04 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя

судді:

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд