ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 2-8/15714-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л.

Шевчук С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Військового прокурора Євпаторійського гарнізону Військово-Морських Сил України

на рішення

від

та на постанову

від

господарського суду Автономної Республіки Крим

15.01.2008

Севастопольського апеляційного господарського суду

20.03.2008

у справі

№ 2-8/15714-2007

за позовом

Військового прокурора Євпаторійського гарнізону Військово-Морських Сил України в інтересах держави в особі: 1 Міністерства оборони України; 2. Установи "28 управління начальника робіт" Міністерства оборони України

до

1. Кримського республіканського підприємства "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації міста Євпаторія";

2. Мирнівської селищної ради

про

визнання права власності

в судовому засіданні взяли участь представники :

- від прокуратури

- позивачів:

повідомлена, але не з'явилась;

1. повідомлений, але не з'явився;

2. повідомлений, але не з'явився;

- відповідачів:

1. повідомлений, але не з'явився;

2. повідомлений, але не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.01.2008 у справі № 2-8/15714-2007 (суддя Чумаченко С.А.) у задоволенні позовних вимог про визнання за державою Україна в особі Міністерства оборони України у повному господарському віданні Установи "28 управління начальника робіт" права власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20, розташованого у м. Євпаторія, с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, 14-г, а саме: казарма, загальною площею 359,6 м2, площадка, загальною площею 480 м2, ємкість для заправки, спортивна площадка, площею 620 м2, огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 1,38 га відмовлено; провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання КРП "БРТІ м. Євпаторія" зареєструвати за державою Україна в особі Міністерства оборони України в повному господарському віданні Установи "28 управління начальника робіт" права власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20, розташованого у м. Євпаторія, с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, 14-г, а саме: казарма, загальною площею 359,6 м2, площадка, загальною площею 480 м2, ємкість для заправки, спортивна площадка, площею 620 м2, огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 1,38 га припинено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 у справі № 2-8/15714-2007 (колегія суддів: Маслова З.Д. –головуючий суддя, судді Прокопанич Г.К., Антонова І.В.) апеляційне подання Військового прокурора Євпаторійського гарнізону Військово-Морських Сил України залишено без задоволення; рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.01.2008 у справі № 2-8/15714-2007 –без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що позивач не є власником спірного майна, оскільки воно у встановленому законом порядку передано органу місцевого самоврядування –Мирнівській селищній раді, тобто дане майно є комунальною власністю громади с.м.т. Мирний; прийшовши до такого висновку, суди виходили з того, що постанова Кабінету Міністрів України МУ № 143 від 31.01.1996 "Про передачу нерухомого майна військових містечок, які звільняються Чорноморським флотом, у власність АР Крим та у власність м. Севастополя", директива Міністерства оборони України від 13.10.1997 № Д-115/1/5007 "Про проведення організаційних заходів" та подальші прийняті нормативні акти є чинними, підлягають виконанню і були прийняті на виконання Угоди України і Російської Федерації від 09.06.1995 "Про параметри розподілу Чорноморського Флоту"; таким чином, суди попередніх судових інстанцій пришли до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності на спірне майно задоволенню не підлягають; господарський суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що провадження у справі в частині зобов'язання КРП "БРТІ м. Євпаторія" зареєструвати за державою Україна право власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20 підлягає припиненню, у зв'язку з тим, що вирішення даної справи повинно розглядатися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки КРП "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації міста Євпаторія" відноситься до суб'єктів владних повноважень.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Військовий прокурор Євпаторійського гарнізону Військово-Морських Сил України звернувся з касаційним поданням до Вищого господарського суду України, в якому просить скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.01.2008 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 у справі № 2-8/15714-2007 і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги військового прокурора задовольнити, а саме: визнати за державою Україна в особі Міністерства оборони України у повному господарському віданні Установи "28 управління начальника робіт" право власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20, розташованого у м. Євпаторія, с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, 14-г, а саме: казарма, загальною площею 359,6 м2, площадка, загальною площею 480 м2, ємкість для заправки, спортивна площадка, площею 620 м2, огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 1,38 га; зобов'язати КРП "БРТІ м. Євпаторія" зареєструвати за державою Україна в особі Міністерства оборони України у повному господарському віданні Установи "28 управління начальника робіт" право власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20, розташованого у м. Євпаторія, с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, 14-г, а саме: казарма, загальною площею 359,6 м2, площадка, загальною площею 480 м2, ємкість для заправки, спортивна площадка, площею 620 м2, огорожа, розташовані на земельній ділянці площею 1,38 га.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційним поданням, військовий прокурор посилається на порушення та неправильне застосування судами попередніх судових інстанцій норм матеріального права: ст. 392 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 136 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про правовий режим майна Збройних Сил України".

Відзиви на касаційне подання від відповідачів не надходили, що відповідно до ч. 2 ст. 1112 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень, що оскаржуються.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційного подання.

Представники сторін у призначене судове засідання не з'явилися.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне подання військового прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх судових інстанцій при розгляді даного спору встановлено:

- згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1996 № 143 "Про передачу нерухомого майна військових містечок, які звільняються Чорноморським флотом, у власність АР Крим та у власність м. Севастополя" доручено Комісії з питань використання частки майна України у Чорноморському флоті, утвореній згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 17.04.1995 № 299, здійснити приймання-передачу зазначеного майна у порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів УРСР від 28.04.1980 № 285 "Про порядок передачі підприємств, об'єднань, організацій, установ, будинків і споруд";

- відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України № 143 передачі підлягали військові містечка за номерами 1 та 2 с.м.т. Мирний (технічна та житлова зони);

- на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 143 Міністерством оборони України була прийнята директива від 13.10.1997 № Д-115/1/5007 "Про проведення організаційних заходів";

- на виконання вказаних вище актів, за актом приймання-передачі від 21.11.1997 російська військова частини 10452 передала, а українська військова частина А2677 прийняла частину військового містечка № 20 в с.м.т. Мирний, а саме: казарму 1969 року будівництва, площадку площею 480 м2 1976 року будівництва, ємкість для заправки у кількості 2 шт., спортивну площадку площею 620 м2 1972 року будівництва, огорожу 396 м, земельну ділянку 1,38 га;

- 04.06.1996 постановою Уряду АР Крим № 184 "Про передачу нерухомого майна військових містечок Чорноморського флоту у власність Автономної Республіки Крим" зобов'язано міські виконавчі комітети, райдержадміністрації прийняти військові містечка у відповідності з доданим переліком, а саме: № 1, с.м.т. Мирний (житлова зона) –Євпаторійському міськвиконкому № 2, с.м.т. Мирний (технічна зона) –Сакській райдержадміністрації;

- рішенням міської ради м. Євпаторія № 23-9/29 від 06.05.1999 у комунальну власність селищної ради с.м.т. Мирний були передані житловий фонд, споруди, будівлі селища Мирний;

- 07.11.2006 відповідно до п. 2 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" рішенням № У/10-11 Х сесії 5-го скликання Мирнівської селищної ради "Про прийняття в комунальну власність громади с.м.т. Мирний окремо стоячого об'єкту нерухомого майна –домоволодіння № 14-"г" літера "А", розташованого за адресою: вул. Шкільна, с.м.т. Мирний, м. Євпаторія, АР Крим" прийнято в комунальну власність громади с.м.т. Мирний окремо стоячий об'єкт нерухомого майна –домоволодіння № 14-"г" літера "А" загальною площею 359,6 м2;

- 28.12.2006 здійснена реєстрація права власності і Мирнівській селищній раді видано свідоцтво про право на власність на нежитлову будівлю (колишню казарму загальною площею 359,6 м2) за адресою: с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, буд. 14-"г" літера "А";

- рішенням № 160 від 09.01.2007 власником майна –Мирнівською селищною радою на баланс КП "Мирний –наш дім" передано нежитлові будівлі –об'єкти комунальної власності громади, зокрема, адміністративну будівлю площею 359,6 м2 по вул. Шкільній, 14 г в с.м.т. Мирний;

- враховуючи викладене, суди прийшли до висновку, що позивач не є власником спірного майна, оскільки воно у встановленому законом порядку передано органу місцевого самоврядування –Мирнівській селищній раді, тобто дане майно є комунальною власністю громади с.м.т. Мирний.

Вищий господарський суд України вважає даний висновок передчасним, оскільки з документів, досліджених судами, не можна встановити, чи є військове містечко № 1 та військове містечко № 20 одним і тим самим об'єктом нерухомості, чи вони є різними.

Господарський суд першої інстанції взагалі не звернув уваги та не надав правової оцінки тій обставині, що номер військового містечка, зазначеного у додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.1996 № 143 "Про передачу нерухомого майна військових містечок, які звільняються Чорноморським флотом, у власність АР Крим та у власність м. Севастополя", у постанові Уряду АР Крим № 184 від 04.06.1996" Про передачу нерухомого майна військових містечок Чорноморського флоту у власність Автономної Республіки Крим" та зазначений в акті приймання-передачі від 21.11.1997 (а.с. 9) не співпадає (у першому випадку значиться як № 1, у другому випадку –як № 20).

В свою чергу, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, лише зазначив: "...на об'єкти нерухомості військового містечка № 20 (воно ж містечко № 1 с.м.т. Мирний, вул. Шкільна, 14-"г", арк. 8 постанови). При цьому, будь-якого документального обґрунтування того, що військове містечко № 20 та військове містечко № 1 є одним і тим самим військовим містечком, не надається.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не надав належної правої оцінки викладеному, суд апеляційної інстанції, користуючись правами, наданими ст. ст. 99, 101 ГПК України, не був позбавлений можливості у випадку відсутності в матеріалах справи необхідних доказів для вирішення спору, витребувати їх від сторін.

Отже, місцевий та апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судових рішень у справі.

Касаційна ж інстанція відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вищий господарський суд України вважає, що висновок господарського суду першої інстанції, який підтримав суд апеляційної інстанції, про те, що провадження у справі в частині зобов'язання КРП "БРТІ м. Євпаторія" зареєструвати за державою Україна право власності в цілому на об'єкти нерухомості військового містечка № 20 підлягає припиненню, у зв'язку з тим, що вирішення даної справи повинно розглядатися за нормами Кодексу адміністративного судочинства України, є таким, що не відповідає вимогам процесуального закону та є помилковим.

За визначенням, що дається у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої).

Дана справа не відповідає наведеному вище нормативному визначенню адміністративної справи.

Пунктом 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно (далі —Тимчасове положення), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.01.2003 року № 6/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2003 року № 66/7387 та п. 10 Додатку № 1 до вказаного пункту, передбачено, що для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлювальні документи, зокрема: рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Предметом позову є спір про право власності на нерухоме майно між господарюючими суб'єктами, а рішення господарського суду про визнання права власності на нерухоме майно є підставою для прийняття рішення КРП "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації міста Євпаторія" про реєстрацію прав власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності власнику у відповідності з пунктами 2.1, 3.1 Тимчасового положення.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 12 ГПК України, справа підвідомча господарським судам і повинна розглядатися за правилами ГПК України.

Вказані обставини і вимоги законодавства господарські суди першої та апеляційної інстанцій не врахували і безпідставно припинили провадження у справі в частині зобов'язання КРП "Бюро реєстрації та технічної інвентаризації міста Євпаторія" провести державну реєстрацію прав власності за непідсудністю його розгляду господарськими судами (таку ж позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 27.11.2007 у справі № 45/24пн).

При цьому, питання того чи підлягають позовні вимоги в цій частині задоволенню, чи ні, необхідно вирішувати виходячи із наслідків розгляду позовних вимог про визнання права власності.

З огляду на наведене справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційне подання Військового прокурора Євпаторійського гарнізону Військово-Морських Сил України задовольнити частково.

2. Скасувати рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.01.2008 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 у справі № 2-8/15714-2007.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                    Н.М. ГУБЕНКО

Судді                                Т.Л. БАРИЦЬКА

С.Р. ШЕВЧУК