ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.05.2008

Справа №2-31/3647-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача – Багіров Шахсувар Булудхан-огли, дов. б/н від 01.01.2008 р.

від відповідача – не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Відкритого акціонерного товариства «Ялтинський м’ясозавод», (98600, м.Ялта, вул..Ізобильна, 7)

до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Ялта АРК, (98600, м.Ялта, вул..Васильєва, 16)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Ялтинський м’ясозавод» 11.03.08р. звернулось до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Ялта АРК з позовними вимогами про визнання недійсним рішення № від 15.02.2008р. про застосування фінансових санкцій в розмірі 1700,00грн. та скасування цього рішення.

Ухвалою господарського суду АРК від 12.03.08р. позовну заяву було залишено без руху відповідно до вимог ст.108 КАС України і встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою господарського суду АРК від 01.04.08р. відкрито провадження по адміністративній справі за даним позовом.

У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги відповідною заявою і просить скасувати рішення ДПІ в м.Ялта від 15.02.08р. № про застосування штрафної санкції в розмірі 1700,00грн. Також представником позивача було заявлено письмове клопотання про повернення зайво сплаченого судового збору у розмірі 81,60грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне рішення ухвалено за результатами перевірки, проведеної з порушенням порядку, встановленого законодавством, органом, який не уповноважений на здійснення перевірок та накладання штрафів за порушення Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у письмових запереченнях на позов. Просить в позові відмовити посилаючись на документальне встановлення факту порушення законодавства позивачем та на необґрунтованість його доводів.

Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про день, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином – під розпис. Відповідно до приписів ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України неявка відповідача – суб’єкта владних повноважень не перешкоджає судовому розгляду справи.

Суд, керуючись принципом розумності строку вирішення справи, передбаченого ст.122 КАС України, за наявністю у справі усіх необхідних доказів для її вирішення, розглядає справу за відсутністю представника відповідача відповідно до вимог ст.128 КАС України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних адміністративних судів на господарські суди покладено обов’язок вирішення у перший інстанції адміністративних справ, підвідомчих господарському суду відповідно до Господарського процесуального кодексу України, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В порядку ст.150 КАС України справа слуханням відкладалась, в судовому засіданні оголошувалась перерва, у зв’язку з необхідністю надання додаткових документів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що 05.02.08р. ДПІ у м.Ялта була проведена позапланова перевірка позивача по контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу у господарської одиниці позивача – магазині, розташованого за адресою: м.Ялта, вул.Київська, 38.

За результатами перевірки складений акт №01120083/2330 бланк№003010 від 05.02.08р., який покладений в основу рішення № від 15.02.08р. про застосування фінансових санкцій в сумі 1700,00грн.

Проведеною перевіркою встановлено, зокрема, порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Зокрема, у зазначеному акті перевірки встановлено факт здійснення ВАТ «Ялтинський м’ясозавод» роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на право торгівлі алкогольними напоями.

Предметом спору у даній справі є застосування до позивача відповідальності, передбаченої ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вимог п.10 ст.15 даного Закону, яку на думку позивача, відповідач не мав права застосовувати через відсутність у нього відповідних повноважень, оскільки державна податкова інспекція не є органом, який видав відповідну ліцензію. Позивач вважає, що правом на застосування фінансових санкцій за такі порушення наділений виключно Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів та його регіональні управління.

При цьому судом береться до уваги, що позивачем не оспорюється сам факт вчинення ним порушення закону, за яке застосована штрафна санкція, про що свідчить й проведена позивачем сплата суми штрафу відповідним платіжним дорученням (а.с.10), а оспорюється тільки наявність у відповідача повноважень на прийняття спірного рішення.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку ст.86 КАС України, суд дійшов висновку про законність спірного рішення, яке прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи наведені конституційні положення, органи державної податкової служби можуть застосовувати фінансові санкції тільки у межах їх компетенції та у спосіб, передбачений законом.

Повноваження та компетенція органів державної податкової служби України визначені Законом України «Про державну податкову службу в Україні» від 4 грудня 1990 року №509-XII (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 1 цього Закону до системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову адміністрацію України, державні податкові адміністрації в АРК, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах.

Згідно п.2 ст.11 Закону України „Про Державну податкову службу в Україні” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановленому законами України мають право здійснювати контроль за наявністю, зокрема, ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону у встановленому законом порядку.

Контроль за додержанням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України, шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Частиною 4 статті 7 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” визначено, що рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про державну податкову службу в Україні», органи податкової служби є органами виконавчої влади.

Згідно з пунктом 1 статті 8 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» на Державну податкову адміністрацію України покладено функцію безпосереднього виконання, а також організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових інспекцій, пов’язану з проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів, експортерів, оптових та роздрібних торгівців, місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення законодавства про виробництво та обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення заходів щодо вилучення, знищення або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв, знищення тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у незаконному обігу.

Указом Президента України від 11.07.2001р. №510/2001 «Про посилання державного контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» на Державну податкову адміністрацію України покладено функції із забезпечення реалізації державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення міжгалузевій координації у цій сфері.

На виконання зазначеного Указу Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 07.08.2001р. №940 «Про заходи щодо посилання державного контролю за виробництвом та обігом сприту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та справлянням акцизного збору», відповідно до якого утворено у складі Державної податкової адміністрації України Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів (далі – Департамент) як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної особи, у складі Державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі - регіональні управління Департаменту з правами юридичної особи та їх територіальні підрозділи.

Відповідно до п.27 постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2000р. «Про затвердження переліку органів ліцензування» Департамент визначено органом, що здійснює ліцензування, зокрема, виробництва тютюнових виробів, оптова, роздрібна торгівля тютюновими виробами.

Наказом ДПА України від 21.08.2001р. №331 затверджено Положення про Департамент з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України, яким на Департамент та його регіональні управління покладено виконання функцій ліцензування та контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також застосування у випадках, передбачених законодавством, фінансових санкцій до суб’єктів підприємницької діяльності за порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує що правом на прийняття рішень про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства про виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів наділені Департамент та його регіональні відділення (як органи ліцензування), Державна податкова адміністрація України та державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях містах Києві та Севастополі і державні податкові інспекції, як інші органи виконавчої влади в розумінні ч.4 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Таким чином, застосовуючи фінансові санкції до позивача у вигляді штрафу у сумі 1700,00грн. за порушення ст.15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” ДПІ у м.Ялта діяла у межах наданих їй повноважень та у спосіб, що встановлені ст.17 вказаного Закону.

При таких обставинах справи позовні вимоги ВАТ «Ялтинський м’ясозавод» не підлягають задоволенню, викладене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Пунктом 2 статті 89 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору: судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита; розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито", крім випадків, встановлених підпунктом 3 цього пункту.

Декретом Кабінету Міністрів України «Про державне мито» встановлено держмито за даною категорією спорів у розмірі 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що складає 3,40 грн.

Суд встановив, що позивачем судовий збір сплачено в сумі 85,00 грн., тобто у розмірі більшому ніж встановлено законом, у зв’язку з чим сума у розмірі 81,60 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України, оскільки позивачем заявлено відповідне клопотання.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 26.05.2008р. Постанова складена у повному обсязі 30.05.2008 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.17,70,71,86,94,122,160-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Повернути Відкритому акціонерному товариству «Ялтинський м’ясозавод», (98600, м.Ялта, вул..Ізобильна, 7, р/р4531 в ЯО №515 КРФ АКБ «Укрсоцбанк», ОКПО 00443717, МФО 324010) з Державного бюджету України зайво сплачений платіжним дорученням № 492 від 06.03.2008р., судовий збір в сумі 81,60 грн.

Постанову може бути оскаржено до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі – з дня складення у повному обсязі). Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови направити рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.