ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2008 р.

Справа № 15/67

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Бориса Васильовича

при секретарі судового засідання Червак Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного вищого навчального закладу "Калуський політехнічний коледж", вул.Б.Хмельницького, 2, м. Калуш, Калуського району, Івано-Франківської області, 77300,

до відповідача комунального підприємства "Водотеплосервіс", вул.Окружна, 8, м.Калуш, Калуського району, Івано-Франківської області, 77300,

про стягнення зайвосплачених коштів в сумі 58818 грн. 74 коп.,

з участю представників сторін:

від позивача Ясінець В.П. - представник, довіреність від 28.07.2008 року,

від відповідача Костяк М.М. - юрисконсульт, довіреність № 56 від 18.01.2008 року.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотань стосовно відводу складу суду та технічної фіксації судового процесу представниками сторін не заявлено.

в с т а н о в и в :

Державний вищий навчальний заклад "Калуський політехнічний коледж" (далі Позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Комунального підприємства "Водотеплосервіс" (далі Відповідач) про стягнення зайвосплачених коштів в сумі 58818 грн.74 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтвердив в повному обсязі, обгрунтовуючи їх, посилається на те, що між ДВНЗ „Калуський політехнічний коледж" та КП „Водотеплосервіс" укладено договори про водо-, теплопостачання та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.09.2005 року № 409 та від 01.03.2007 року № 409, а згідно акту ревізії фінансово-господарської діяльності Калуського хіміко-технологічного технікуму, правонаступником яукого є Державний вищий навчальний заклад "Калуський політехнічний коледж" (наказ № 16 від 21.01.2008 року) при нарахуванні плати за теплопостачання, гуртожитку по вул.Б.Хмельницького, 6, КП „Водотеплосервіс" за період з 2005 по 2007 роки застосовувались тарифи, для категорії споживачів „Бюджетна установа", а не категорії споживачів „населення". За таких обставин вважає, що КП „Водотеплосервіс" зобов"язаний повернути ДВНЗ „Калуський політехнічний коледж" зайвосплачені кошти в сумі 58818 грн. 74 коп. Оскільки, відповідач відмовився здійснити взаємозалік вищевказаної суми, шляхом зарахування її за надані послуги, перед позивачем вважає, що у КП „Водотеплосервіс" виникла заборгованість в сумі 58818 грн. 74 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Посилається на те, що згідно Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживачами комунальних послуг є фізичні і юридичні особи, тому вважає, що договори про водо-, теплопостачання та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.09.2005 року № 409 та від 01.03.2007 року № 409, які укладено з Калуським хіміко-технологічним технікумом, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад "Калуський політехнічний коледж", який є юридичною особою, яка згідно поданої довідки статуправління АБ № 080492 відноситься за організаційно-правовою формою до державної організації. На підставі вищезазначеного вважає, що фактично договори укладено з бюджетною установою, тому відповідачем нараховувались, а позивачем сплачувались кошти за комунальні послуги згідно тарифів для бюджетних установ, які встановлено рішеннями Виконавчого комітету Калуської міської ради.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між ДВНЗ „Калуський політехнічний коледж" та КП „Водотеплосервіс" укладено договори про водо-, теплопостачання та приймання стічних вод до комунальної каналізації від 01.09.2005 року № 409 та від 01.03.2007 року № 409, невід"ємною частиною договорів є додаток № 2 від 01.09.2005 року та № 2 від 01.03.2007 року, згідно якого встановлено єдиний тариф, щодо сплати за отримання теплової енергії та опалення. Даним додатком, сторонами встановлено тариф на розрахункову кількість теплової енергії на опалення технікума та гуртожитку, який становить 93,86 грн. за 1 Гкал.

За період 01.02.2006 року по 01.02.2008 року відповідач зобов’язання по наданню послуг виконав належним чином. В свою чергу, позивач за надані послуги розрахувався. Факт надання вищевказаних послуг підтверджується актом звірки розрахунків від 04.08.2008 року, який і є підставою для проведення розрахунків.

Відповідно до ст. 1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” виконавцем послуг є суб’єкт господарювання, до предмету діяльності якого відноситься надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Згідно ст. 277 Господарського кодексу України, яка визначає правила користування тепловою енергією, абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

В розумінні ст.174 ГК України, господарські зобов”язання можуть виникати з договору та інших угод, передбачених законодавством, а також з угод, які не передбачені законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Відповідно до ст. 127 Житлового Кодексу України будівля реєструється як гуртожиток виконавчим комітетом міської ради. До моменту такої реєстрації будівля не має статусу гуртожитку. Під час укладення вищеназваних договорів, під час їх виконання позивач не надав жодних доказів про те, що окремі будівлі, які знаходяться на балансі позивача належать до гуртожитків, тому відсутні підстави для нарахування позивачем плати за комунальні послуги по тарифах встановлених для населення.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що Державний вищий навчальний заклад "Калуський політехнічний коледж" є юридичною особою та згідно довідки статуправління АБ № 080492 відноситься за організаційно-правовою формою до державної організації, тому є обгрунтованим заперечення відповідача, що згідно даного додатку до договорів, сторонами встановлено тариф на розрахункову кількість теплової енергії на опалення технікума та гуртожитку, який становить 93,86 грн. за 1 Гкал.

За таких обставин, платежі, які здійснювались Калуським хіміко-технологічним технікумом, за період 01.02.2006 року по 01.02.2008 року, правонаступником якого є Державний вищий навчальний заклад "Калуський політехнічний коледж", згідно умов даних договорів, в сумі 58818 грн. 74 коп. не можуть вважатися такими, що сплачено безпідставно, або зайвосплачено.

Позивачем, обставини викладені в позовній заяві, не доведено, доводи відповідача, щодо здійснення розрахунків про оплату послуг, які здійснено згідно тарифів встановлених у додатку № 2 до договору № 409 від 01.09.2005 року, не спростовано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено, що кошти в сумі 58818 грн. 74 коп. є зайвосплачені відповідачу.

Тому суд вважає вимоги позивача, щодо повернення зайвосплачених коштів в сумі 58818 грн. 74 коп. безпідставними, а позов такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, Цивільним Кодексом України, Господарським кодексом України, ст.ст. 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя Деделюк Борис Васильович

Рішення оформлене та підписане відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 05.09.2008 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________