ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.10.08 р.                     Справа № 16/113

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

при секретарі Муравйовій М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Державного комунального підприємства Радгоспу “Азалія” м.Донецьк

до відповідача: Фермерського господарства “Янтар” сел.Новомихайлівка, Донецької області

про розірвання договору оренди від 01.03.2001р., зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 6720грн., стягнення витрат на адвокатські послуги в сумі 1000грн.

За участю представників сторін :

від позивача: Піскурський В.С. – за довіреністю

від відповідача: не з’явився

В С Т А Н О В И В: у судовому засіданні 09.10.2008р. було оголошено перерву до 10.10.2008р. відповідно до ст.77 ГПК України

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.06.08р. порушено провадження по справі за позовом Державного комунального підприємства Радгоспу “Азалія” м.Донецьк до Фермерського господарства “Янтарь” сел.Новомихайлівка, Донецької області про розірвання договору оренди від 01.03.2001р., зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди та стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 6720грн. За вказаною позовною заявою розгляд справи призначено на 01.07.2008р. – 10 год. 00 хв. Судом визнано обов`язковою явку у судове засідання представників сторін, сторони у справі зобов`язані надати докази та документи, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не було надано, на підставі чого справу було розглянуто без застосування зазначених засобів. Крім цього, роз’яснено вимоги ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.4-2 Господарського процесуального кодексу України – правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України – судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір оренди від 01.03.2001р., акт прийому-передачі від 01.03.2001р., лист № 107 від 11.11.2005р., договір про надання юридичних послуг адвокатом від 01.04.2008р., неналежне виконання відповідачем умов договору, з приводу чого просить розірвати договір оренди та зобов’язати відповідача повернути об’єкт оренди.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.07.2008р. проти позовних вимог заперечував частково, але письмовий відзив до матеріалів справи не представив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

01.03.2001р. між Державним комунальним підприємством Радгоспом “Азалія” (орендодавець) та Фермерським господарством “Янтар” (орендар) було укладено договір оренди (далі за текстом – договір), згідно п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у користування трактор ДТ-75, який знаходиться на балансі Орендодавця станом на 01.03.2001р.

Відповідно до п.3.1. договору орендна плата повинна перераховуватися не пізніше 10 числа кожного місяця.

Договір діє по 31.12.2001р. (п.7.1. договору).

Договір підписаний без заперечень та зауважень.

На момент розгляду справи до матеріалів справи не надано а ні змін, ні доповнень щодо виконання умов договору, крім тих, що надано до позову.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.03.2001р. між сторонами був підписаний акт прийому-передачі, згідно якого позивач передав, а відповідач прийняв трактор ДТ-75, на підставі договору оренди.

Згідно ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України – позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог та умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст.5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Позивачем через канцелярію суду, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, було надано заяву від 15.09.2008р. та просить зменшити позовні вимоги у частині вимог про сплату орендної плати в сумі 4200грн., в іншій частині підтримує позовні вимоги.

09.10.2008р. позивачем через канцелярію суду, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, було надано заяву про зміну підстав позовної заяви та просить розірвати договір оренди від 01.03.2001р. та зобов’язати відповідача повернути об’єкт оренди, посилаючись на лист від 03.10.2005р. про розірвання договору оренди, та стягнути витрати на адвокатські послуги в сумі 1000грн.

На підставі викладеного, провадження у справі щодо стягнення орендної плати в сумі 4200грн. підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відмовою позивача від заявлених в цій частині вимог.

Стосовно вимог позивача в частині розірвання договору оренди від 01.03.2001р. та зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди суд зазначає наступне:

Дослідивши договір, з якого виникли цивільні права та обов’язки Орендаря та Орендодавця, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та своєю правовою природою є договором майнового найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм статей 256-276 ЦК УРСР, 759-786 ЦК України та приписів Закону України “Про оренду державного та комунального майна”.

Пунктом 7.5. договору сторони передбачили, що дія договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який він був укладений, банкрутства Орендодавця, несвоєчасної орендної плати.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що у разі відсутності заяви від сторін про припинення або зміну договору, після закінчення строку його дії протягом одного місяця, він вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, які були передбачені цим договором.

Частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено: якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки сторонами не було надано в зазначений строк доказів того, що ними заявлялись вимоги про припинення дії договору від 01.03.2001р., суд вважає, що термін його дії був продовжений, на підставі положень ст.284 Господарського кодексу України, на той же строк, то б то договір від 01.03.2001р. був продовжений до 31.12.2005р.

Позивач зазначає, що зі сторони орендаря порушені вимоги договору, а саме: після закінчення строку дії договору відповідач не повернув орендоване майно. З приводу зазначеного, згідно з приписами ст.27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, просить розірвати договір оренди та зобов’язати відповідача повернути об’єкт оренди.

Суд зазначає, що на підставі п.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з нормами ст.782 ЦК України передбачено: наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

03.10.2005р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист про розірвання договору оренди, у зв’язку з несвоєчасною оплатою орендної плати, та з вимогою повернути трактор ДТ-75 протягом десяти днів з моменту отримання даного листа. Згідно поштового повідомлення зазначений вище лист отриманий відповідачем 05.10.2005р.

Однак, на момент розгляду справи об’єкт оренди відповідачем не був повернутий.

Із матеріалів справи вбачається, що строк дії договору був продовжений до 31.12.2005р. Позивач листом від 03.10.2005р. повідомив відповідача про розірвання договору.

Сторони пунктом 7.5. договору передбачили, що дія договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який він був укладений, банкрутства Орендодавця, несвоєчасної орендної плати.

Відповідно до ч.1 статті 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про розірвання договору оренди від 01.03.2001р. та зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди вважаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на адвокатські послуги в сумі 1000грн., то відповідно до ст.48 Господарського процесуального кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру”.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Поняття особи, яка є адвокатом наводиться у статті 2 Закону України “Про адвокатуру”.

Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1116 Піскурський Василь Захарович має право на заняття адвокатською діяльністю.

До матеріалів справи позивачем надано договір про надання юридичних послуг адвокатом від 01.04.2008р., копію видаткового касового ордеру № 36 від 23.04.2008р., згідно якого розмір витрат складає 1000,00грн.

Отже, позивачем надані докази відповідно до ст.ст.33, 36 Господарського процесуального кодексу України про оплату послуг саме адвокату.

Стаття 49 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ч.1 статті 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст.ст.651, 764, 782 Цивільного кодексу України, ст.284 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, п.4 ст.80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Припинити провадження у справі щодо стягнення орендної плати в сумі 4200грн., на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з відмовою позивача від заявлених в цій частині вимог.

Позовні вимоги Державного комунального підприємства Радгоспу “Азалія” м.Донецьк до Фермерського господарства “Янтар” сел.Новомихайлівка, Донецької області про розірвання договору оренди від 01.03.2001р. та зобов’язання відповідача повернути об’єкт оренди, стягнення витрат на адвокатські послуги в сумі 1000грн. – задовольнити.

Розірвати договір оренди від 01.03.2001р., який був укладений між Державним комунальним підприємством Радгоспом “Азалія” м.Донецьк та Фермерським господарством “Янтар” сел.Новомихайлівка, Донецької області.

Зобов’язати Фермерського господарства “Янтар” сел.Новомихайлівка, Донецької області (вул.Леніна, 7, с.Новомихайлівка, Мар”їнський район, Донецької області, 85654; ) повернути Державному комунальному підприємству Радгоспу “Азалія” м.Донецьк (вул.Виноградна, 37, м.Донецьк, 83037; ) об’єкт оренди – трактор ДТ-75 в місячний термін з дня набрання рішенням чинності.

Стягнути з Фермерського господарства “Янтар” сел.Новомихайлівка, Донецької області (вул.Леніна, 7, с.Новомихайлівка, Мар”їнський район, Донецької області, 85654; ; р/р 341, МФО 394426, Ф.Мар”їнського відділення № 3313 ВАТ “ДОБУ” м.Мар”їнка) на користь Державного комунального підприємства Радгоспу “Азалія” м.Донецьк (вул.Виноградна, 37, м.Донецьк, 83037; ; р/р 4001, МФО 834016, УДК у Донецькій області, м.Донецьк) витрати на адвокатські послуги в сумі 1000грн.; витрати по сплаті державного мита в сумі 85,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та підписання.

Рішення підписане 10.10.2008р.

Суддя