ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.08 Справа № 20/588/07

Суддя Гандюкова Л.П.

м. Запоріжжя

За позовом Науково-виробничого приватного малого підприємства “Промтехконструкція”, Донецька область, м. Краматорск

До Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія Металург”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 111 046,31грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Борозенцев С.В. (довіреність № б/н від 10.12.2007р.);

Від відповідача –Швець Д.І. (довіреність № б/н від 01.11.2007р.,

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми 107721,51 грн. основного боргу, суми 3324,8 грн. збитків, всього суми 111046,31грн.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/588/07, судове засідання призначено на 13.12.2007р. На підставі ст. 77 ГПК України у судовому засіданні оголошено перерву до 26.12.2007р., розгляд справи відкладено на 18.01.2008р. Ухвалою голови господарського суду від 26.12.2007р. строк вирішення спору продовжено на один місць –до 11.02.2008р.

18.01.2008р. справу розглянуто, за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позов, просить на підставі ст.ст.265,266 ГК України, ст.ст.22,623,651,671,672,712 ЦК України позов задовольнити, стягнути суму 107721,51грн. боргу, суму 3 324,8грн. збитків, всього суму 111 046,31 грн. Позовні вимоги мотивовані наступними обставинами. Відповідно до видаткових накладних №РН-0000092 від 21.06.2007р., №РН-0000102 від 27.06.2007р. ТОВ “Компанія Металург” були поставлені позивачу листи сталі (СТ45 1,8 х 1250 х 2500, СТ45 1,8 х 1250 х 2500,СТ45 3,2 х 1000 х2500, СТ45 3,2 х 1220 Х 2500) на загальну суму 107 721 грн. 51 коп. НВ ПМП “Промтехконструкція” отримало і оплатило вартість даного товару у розмірі 107 721,51 грн. Тільки у процесі виробництва цієї партії металу було виявлено, що деталі з цієї сталі не піддаються термічній обробці. З метою встановлення марки сталі був проведений аналіз зразків поставленої партії металу, який виявив склад вуглецю до 0,1%, що відповідає марці сталі –СТ10. Таким чином, позивач вважає, що марка (вид) поставленого листового прокату не відповідає марці, погодженої сторонами і вказаної у супровідних документах, тобто по асортименту товар не є таким, який замовлявся позивачем. Неодноразові письмові звернення до відповідача з ціллю виклику представника (для вирішення питання про відмову від товару) ні до чого не привели. 29.08.2007р. позивачем була направлена претензія, відповідно до якої позивач відмовляється від партії листового прокату, отриманого по вказаним накладним та просить повернути сплачену за товар суму 107 721,51 грн. Однак, відповідач дану претензію проігнорував, відповіді не дав. Крім того, відповідачем спричинені збитки у розмірі 3324,8 грн., що підтверджується докладними записками начальника ОП Бердника В.А.          від 02.07.2007р., 07.08.2007р. При запуску у виробництво листового прокату СТ45 1,8 х 1250 х 2500, отриманого від ТОВ “Компанія Металург” по видатковій накладній від 21.06.2007р. і виготовлення з цієї сталі деталей “Втулка”, всі деталі, виготовлені з цього металу, виявились бракованими. Всього було виготовлено 398кг деталей. Витрати на виготовлення деталей склали: метал 421 кг на суму 1872,4 грн. без ПДВ; працеємність виготовлення –96 годин; вартість 1н/год –6,2 грн.; вартість (зарплата) виготовлення –595,2 грн.; цехові витрати 100% - 595,2 грн. (електроенергія, інші матеріали та інш.); загальнозаводські витрати –44% -262 грн. Просить позов задовольнити.

Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Вважає, що ніякого основного боргу перед позивачем немає. Підприємству позивача був поставлений товар на вказану суму, який прийнятий по кількості і якості. На вказану позивачем претензію 14.08.2007р. була дана відповідь, в якій пропонувалось надати документ про перевірку вантажу при його прийнятті від перевізника, акт прийняття продукції по якості, складений відповідно до Інструкції П-7 від 25.04.1966р., копію висновку незалежної лабораторії по якості. З посиланням на п.16 цієї Інструкції, було зазначено, що отримувач зобов’язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, які попереджують погіршення її якості і змішування з іншою однорідною продукцією. Позивач проігнорував вимоги Інструкції і також залишив без уваги прохання відповідача надати документи. У строк від першої поставки до другої претензій не виникало і була сплачена друга партія товару. Із пояснень позивача товар на момент встановлення його неякості вже знаходився у виробництві, що означає як мінімум його змішування з продукцією аналогічного товару. На даному етапі позивач намагається перекласти відповідальність за якісь факти, які виникли на його підприємстві (крадіжка, заміна товару та т.і.) на відповідача. Таким чином, основного боргу немає, претензії по якості не обгрунтовані. Що стосується збитків, то затрати не носять обов’язкового характеру, факт їх наявності і розмір не знаходяться в обов’язковому причинному зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань і відповідно немає доказаного факту неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

20.06.2007р. Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія Металург” (відповідач) було виставлено рахунок –фактуру №СФ-0000145 на суму 50 781,55грн. (з ПДВ) Науково-виробничому приватному малому підприємству “Промтехконструкція” (позивач), згідно з яким назва товару: лист СТ 45 1,8 х 1250 х 2500.

22.06.2007р. ТОВ “Компанія Металург” також виставило позивачу рахунок – фактуру №СФ –0000149 на суму 56 939,96 грн. (з ПДВ), відповідно до якого назва товару: лист СТ 45 3,2 х 1000 х 2500 та лист СТ 45 3,2 х 1220 х 2500.

Відповідно до банківських виписок 21.06.2007р. Науково-виробничим приватним малим підприємством “Промтехконструкція” сплачено відповідачу суму 50781,55грн. з призначенням платежу: “за лист СТ45 с-но счета №СФ-0000145 от 20.06.07 ПДВ 8463,59”; 27.06.2007р. позивачем сплачено відповідачу суму 56 939,96 грн. з призначенням платежу: “за лист СТ45 по сч.№149 від 22.06.07 ПДВ 9489,99”

Згідно з видатковою накладною №РН-0000092 від 21.06.2007р. позивачем отримано лист СТ 45 1,8 х 1250 х 2500 кількістю 9.515 на загальну суму 50 781,55 грн..

Відповідно до видаткової накладної №РН-0000102 від 27.06.2007р. позивачем отримано лист СТ 45 3,2 х 1000 х 2500 кількістю 9.910 та лист СТ45 3,2 х 1220 х 2500 кількістю 1.040 на загальну суму 56939,96 грн.

Як вбачається із рахунків –фактур та видаткових накладних, товар як у накладних, так і у рахунках - фактурах співпадає.

06.08.2007р. Науково-виробничим приватним малим підприємством “Промтехконструкція” направлено відповідачу лист вих.№07/954 від 19.07.2007р., згідно з яким повідомлено, що позивачем отримано листовий прокат, після запуску металу у виробництво встановлено, що деталі із листа товщиною 1,8 і 2,5 не піддаються термічній обробці. Попередній хімічний аналіз показав вміст вуглецю до 0,1 %, що приблизно може відповідати марці сталі 10. Прохав направити повноважного представника для вирішення питання про невідповідність поставленого листового металу супровідним документам ( в т.ч. сертифікату якості №618615) і складання акту приймання листового металу. У іншому випадку позивач залишає за собою право вимагати відшкодування збитків.

Згідно з листом вих.№08/1100 від 30.08.2007р. (на лист відповідача №52 від 14.08.2007р.) позивач відмовився від партії товару, отриманого за видатковими накладними №РН-0000092 від 21.06.2007р., №РН-0000102 від 27.06.2007р., просив повернути сплачену суму 107721,51 грн. у строк до 10.09.2007р.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню на наступних підставах.

Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.           Предметом спору є стягнення суми 107721,51грн., сплаченої позивачем відповідачу, яку він визначає як борг, та стягнення суми 3324,80 грн. збитків. Підставою для стягнення цих сум позивач вважає порушення відповідачем асортименту товару, а саме невідповідність марки поставленого листового прокату.

Із матеріалів справи слідує, що передача товару відбулася шляхом виставлення відповідачем рахунків –фактур, сплати цих рахунків позивачем та отримання товару позивачем за видатковими накладними.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ст.640 ЦК України договір є укладеними з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідно також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеними з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Таким чином, фактично між сторонами укладено договір купівлі-продажу. Згідно з ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Укладений Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань відповідно до ст. ст. 173, 174 ГК України , ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Із наданих позивачем у підтвердження позовних вимог щодо стягнення суми 107721,51грн. на час звернення до суду листів вих.№07/954 від 19.07.2007р., вих.№08/1100 від 30.08.2007р. слідує, що, на думку позивача, мало місце порушення відповідачем умов договору щодо асортименту товару (марки сталі).

Згідно з ст.671 ЦК України якщо за договором купівлі –продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольоровими або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов’язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Правові наслідки порушення умови договору щодо асортименту товару встановлені ст.672 ЦК України. Згідно з цією нормою якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитись від його прийняття та оплати, а якщо він уже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Відповідно до ч.4 цієї статті товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Згідно з ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивач не довів, що відповідач порушив умови договору щодо асортименту товару, що позивач у розумний строк заявив про це порушення, що заявлена до стягнення сума 107721,51грн. за своєю правовою природою є боргом (зобов’язанням) у розумінні ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України.

Так, доказом передання товару з порушенням асортименту (іншої марки) у позовній заяві вказано на проведення аналізу зразків партії товару і до позовної заяви додано супровідний лист №20/952-)П від 09.08.2007р. начальника відділу маркетингу ВАТ “ТІСО” з додатком –хімічним складом зразків у кількості 2 шт. Суд не може прийняти даний лист та додаток (хімічний склад) як належний доказ передання відповідачем позивачу товару з порушенням асортименту на таким підставах. По-перше, із наданого супровідного листа і хімічного аналізу неможливо ідентифікувати які саме зразки стали об’єктом спектрального аналізу (яка назва товару, коли відібрані зразки та із яких об’єктів), а відповідно неможливо встановити, що зразки відбиралися від партії листа, отриманого саме від відповідача, у тому числі за якими видатковими накладними. При цьому суд бере до уваги, що лист отримувався не в один день: згідно з видатковою накладною №РН-0000092 від 21.06.2007р. та видатковою накладною №РН-0000102 від 27.06.2007р.; позивач не надав доказів, що у вказаний період часу він не отримував аналогічного товару від інших контрагентів. По-друге, позивачем не надано доказів, що дослідження зразків (спектральний хімічний аналіз) проведено лабораторією, яка має відповідний сертифікат чи свідоцтво про атестацію, та що відсутні підстави для сумніву у її компетенції. Більш того, підтвердженням сумнівів у компетенції лабораторії та достовірності проведеного аналізу суд вважає подальші дії самого позивача, який лише під час розгляду даного спору у господарському суді - після проведення першого судового засідання 13.12.2007р. звернувся до відповідача 19.12.2007р. з пропозицією прибути представнику для присутності при проведенні відбору зразків для проведення лабораторного дослідження з метою визначення марки сталі, наказом №43 від 14.12.2007р. створив комісію по відбору зразків, склав акт від 20.12.2007р. по відбору зразків, провів аналіз зразків у хімічній лабораторії контролю ВАТ “Словважмаш”, у якої мається свідоцтво про атестацію. По-третє, суд також звертає увагу, що відповідно до супровідного листа №20/952-ОМ від 09.08.2007р. запит щодо проведення спектрального аналізу зроблено позивачем 07.08.2007р., однак уже в претензії №07/954 від 19.07.2007р. позивач посилається на якийсь попередній хімічний аналіз. Враховуючи, що передача товару відповідачем позивачу мала місце не одночасно, а через проміжок часу 21.06.2007р. та 27.06.2007р., суд також вважає, що позивач не був позбавлений можливості у разі сумніву щодо марки сталі скористатися послугами хімічної лабораторії, яка має відповідне свідоцтво про атестацію, і сповістити відповідача про результати аналізу у розумний строк, а не більш чим через місяць. Суд не приймає як належний доказ повідомлення у розумний строк наданий у судовому засіданні лист вих.№07/894 від 09.07.2007р., оскільки позивач не надав належних доказів його направлення чи вручення. Таким чином, товар є прийнятим покупцем.

Позивач також просить стягнути збитки у сумі 3324,80грн. на підставі ст.ст.22,623 ЦК України, які підтверджуються докладними записками.

Згідно з ст.22 ЦК України, на яку посилається позивач і яка встановлює відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Порядок відшкодування збитків встановлений також главою 25 Господарського кодексу України. Так, відповідно до ст. 224 цього Кодексу учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Аналогічні приписи встановлені ст. 623 ЦК України.

Із змісту цих норм, а також ст.ст.610,611 ЦК України слідує, що відшкодування збитків є одним із правових наслідків порушення зобов’язання, мірою відповідальності. Порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Умови відшкодування збитків передбачені статтею 226 ГК України, із якої також слідує, що головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Притягнення до відповідальності можливо лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад правопорушення, який є підставою правової відповідальності. Склад правопорушення, визначний законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб’єкт, об’єкт, об’єктивна та суб’єктивна сторона. Суб’єктом є боржник, об’єктом –правовідношення по зобов’язаннях; об’єктивною стороною –наявність збитків у майновій сфері кредитора, противоправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов’язання, причинний зв’язок між противоправною поведінкою боржника і збитками; суб’єктивну сторону правопорушення складає вина.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобов’язань. Оскільки, в даному випадку, його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

На кредитора покладений обов’язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов’язання, прямого причинного зв’язку між порушенням зобов’язанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника –відсутність вини (ст.ст.614,623 ЦК України).

На підставах, наведених вище, суд вважає, що позивачем не доведено порушення відповідачем зобов’язання в частині передачі товару певного асортименту, а також те, що він повинен нести відповідальність за порушення цих зобов’язань у вигляді збитків. Крім того, не доведено позивачем і наявність причинного зв’язку між противоправною поведінкою відповідача і збитками, розмір заявленої до стягнення суми збитків.

Єдиними доказами у підтвердження факту спричинення збитків та їх розміру позивачем надано дві докладні начальника цеху. Разом з тим, самі докладні є внутрішніми документами позивача, мають суперечності, зокрема, щодо кількості використаного металу (240 кг та 421 кг). Розмір збитків повинен доводитися доказами, які містять точні та реальні відомості щодо як використаного металу, так цехових, загальнозаводських витрат та інших нарахувань. Доказів, що у позивача у виробництві не використовувався аналогічний метал інших постачальників також не надано.

На наведених вище підставах суд вважає, що інші, визначені в позовній заяві норми права, письмові докази, у тому числі щодо перевезення товару, на які посилається позивач, не можуть бути підставою для задоволення позову щодо стягнення як збитків, так і основного боргу, не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача з підстав, які заявлено є необґрунтованими та недоведеними, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати у справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 31.03.2008 р.