ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2008 р.
Справа № 24/123-08

вх.
№ 4856/2-24

Суддя
господарського суду

при секретарі
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача -
ОСОБА_2 дов. б/н від 24.06.08 р.
відповідача - Бабич Олег Євгенійович, дов. № 08-11/4154/2-07 від
10.12.07 р.

розглянувши
справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків

до  Харківська міська рада, м. Харків

про визнання
права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач
звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним право
власності на самовільно побудовану нежитлову будівлю літ. „Ф-1” - автомийку та
шиномонтаж загальною площею 154,6 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1

Відповідач
відзив на позов не надав, однак у судовому засіданні проти позову заперечує,
просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши
матеріали справи, надані докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд
встановив, що рішенням XXVII Сесії IV скликання Харківської міської ради від
24.11.04 р. № 191/04 „Про надання юридичним та фізичним особам земельних
ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об'єктів”
позивачеві надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,0787 га для
будівництва автомийки та шиномонтажу по АДРЕСА_1

Окрім того,
сторони уклали договір оренди землі від 18.05.05 р., відповідно до умов якого
відповідач надав позивачеві в строкове платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови,
землі транспорту, яка знаходиться в АДРЕСА_1. Відповідно до п.15 Договору
вищенаведена земельна ділянка передана позивачеві для будівництва автомийки та
шиномонтажу (але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації) та її подальшої
експлуатації.

Як вбачається з
матеріалів справи, позивач  самовільно
побудував нежитлову будівлю літ.”Ф-1” загальною площею 154,6 кв.м., а саме
автомийку та шиномонтаж.

Позивачем
27.05.08 р. в КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації” отримано
технічний паспорт на вищенаведену нежитлову будівлю.

Згідно
технічного висновку по обстеженню будівельних конструкцій самовільно
побудованої будівлі автомобільної мийки та шиномонтажу за адресою АДРЕСА_1 для
оцінки можливості його збереження та подальшої експлуатації, наданого
проектно-дослідним бюро, технічний стан основних, несучих та огороджуючих
будівельних конструкцій задовільний, забезпечує несучу здатність достатню для
її збереження та подальшої експлуатації як автомобільної мийки та шиномонтажу.

Оскільки у
позивача відсутнє належним чином зареєстроване право власності на зазначену
будівлю, ним пред'явлено даний позов до суду.

Згідно з
положеннями статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а згідно ст. 43 Господарського процесуального
кодексу України  господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному
та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У відповідності
до  ст. 15 Цивільного кодексу України
кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у
разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 Цивільного кодексу
України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів, серед іншого, може бути визнання права.

Згідно ч.1
ст.331 ЦК України, особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів є
власником цієї речі.

Відповідно до
ч.2 ст.331 ЦК України - право власності на новостворене нерухоме майно виникає
з моменту завершення будівництва.

З урахуванням
обставин справи та вимог чинного законодавства, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на самочинно збудовану
нежитлову будівлю загальною площею 154,6 кв.м., що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_1 обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Приймаючи до
уваги, що позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат, суд
вважає, що  витрати по сплаті державного
мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення необхідно віднести на
позивача.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями  1, 4,
12, 32, 33, 34, 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, статтями 331, 376 Цивільного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов
задовольнити.

Визнати за
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, ідент.номер НОМЕР_1,АДРЕСА_1 право
власності на нежитлову будівлю літ.”Ф-1” - автомийку та шиномонтаж загальною
площею 154,6 кв.м. за адресоюАДРЕСА_2

Рішення
підписано 10.07.08 р.

Суддя