ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 29/149

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

В. Овечкін –головуючого,

Є. Чернов

В. Цвігун

за участю представників

Довірчого товариства "Злагода"

Белкин Л.М. –директор.

розглянув касаційну скаргу

відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року

у справі

№ 29/149 господарського суду Донецької області

за скаргою

Довірчого товариства "Злагода"

про

оскарження дій державної виконавчої служби

у справі

№ 29/149 господарського суду Донецької області

за позовом

Державної податкової інспекції в м. Краматорську

до

Довірчого товариства "Злагода"

про

стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.01.2008 (суддя: Т.Гаврищук) скарга Довірчого товариства "Злагода" на дії державного виконавця задоволена частково. Визнані недійсними постанови державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 31.10.2007 про стягнення виконавчого збору. В іншій частині скарги відмовлено.

Ухвала господарського суду мотивована тими обставинами, що відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції не надав доказів примусового виконання наказів господарського суду Донецької області у справі № 29/149, тому постанови відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 31.10.2007 про стягнення виконавчого збору слід визнати недійсними.

В частині вимог про скасування постанови від 31.10.2007 про арешт коштів боржника судом відмовлено, оскільки дії державного виконавця узгоджуються з вимогами ст.ст. 5, 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 (судді: І.Алєєва, Н.Величко, А.М'ясищев) ухвала господарського суду першої інстанції залишена без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Позивач в касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити в силі.

Відділ державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції а ухвалу господарського суду першої інстанції скасувати з підстав порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що скасування судом постанов про стягнення виконавчого збору суперечить приписам Закону України "Про виконавче провадження". В обґрунтування своїх доводів скаржник посилається на те, що висновок суду про необхідність фактичного стягнення боргу як підстави для стягнення виконавчого збору не відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору визначені ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" і в розглядуваному випадку відсутні, вимоги про скасування постанов про виконавчий збір не підлягають розгляду в господарському суді, оскільки віднесені до підвідомчості адміністративної юрисдикції, виконання судового рішення вважається примусовим, якщо не виконано боржником добровільно у визначений державним виконавцем термін.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено попередніми судовими інстанціями, рішенням господарського суду Донецької області від 01.07.2004 з Довірчого товариства "Злагода" присуджено стягнути борг в сумі 6312,97 грн., державне мито в сумі 63,13 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції відповідно до постанови від 19.11.2004 відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2004 про стягнення боргу в сумі 6312,97 грн.

Відповідно до постанов відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 31.12.2004 накладено арешт на кошти Довірчого товариства "Злагода" на загальну суму 6944, 26 грн.

Відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 05.10.2005 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Донецької області від 12.07.2004 про стягнення 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

31.10.2007 відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції винесено постанови про стягнення з Довірчого товариства "Злагода" виконавчого збору в розмірі 10% від сум 6312, 97 грн. та 118 грн., що становить 631,29 грн. та 11,80 грн. відповідно.

Судом також встановлено, що відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції від 11.12.2007 наказ № 29/149 від 12.07.2004 було повернуто стягувачеві за його заявою без виконання.

Таким чином, господарським судом встановлено, що відділом державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції не доведено обставин примусового виконання наказу господарського суду та фактичного стягнення з боржника присуджених коштів.

Статтею 46 Закону України “Про виконавче провадження передбачено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом.

Отже, розмір виконавчого збору визначається з суми, що фактично стягнена, або з вартості майна, що передане стягувачу за виконавчим документом.

Таким чином касаційна інстанція погоджується із висновком господарських судів попередніх інстанцій про те, що право органу державної виконавчої служби на стягнення виконавчого збору виникає лише у разі стягнення з боржника сум або передачі майна боржника стягувачеві, оскільки саме ці суми є базою для нарахування 10% суми виконавчого збору.

Касаційна інстанція не вбачає порушення господарським судом вимог ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження" і доводи скаржника в цій частині відхиляються.

Щодо доводів про непідвідомчість справи господарському суду, касаційна інстанція зазначає, що за приписами ст. 1212 ГПК України виконання судового рішення господарського суду є частиною судового процесу та формою контролю щодо виконання судових рішень. Оскільки спір по суті вирішено господарським судом на підставі господарського процесуального кодексу України, про що постановлено рішення від 01.07.2004, тому оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби здійснюється в порядку, встановленому господарським процесуальним кодексом України.

Інші доводи скаржника встановлених судом обставин не спростовують, не відповідають приписам ст. 46 Закону України "Про виконавче провадження", тому касаційною інстанцією відхиляються.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 18.03.2008 та ухвалу господарського суду Донецької області від 10.01.2008 у справі № 29/149 господарського суду Донецької області залишити без зміни, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                          В. Овечкін

судді                                          Є. Чернов

В. Цвігун