ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.08 Справа № 28/323/08

Суддя Яцун О.В.

За позовом: Концерну “Міські теплові мережі”, м.Запоріжжя

До відповідача: Житлово-будівельного кооперативу-259 “Арматурщик-1”, м.Запоріжжя

Суддя О.В. Яцун

Представники:

від позивача: Вознюк А.Л. –представник на підставі довіреності №5154/27-19 від 11.09.2008р.

від відповідача: Ільїна В.Г. –голова правління на підставі протоколу №91 від 26.04.2007р.

Заявлені вимоги про стягнення з ЖБК-259 “Арматурщик-1” 11104грн.49коп. основного боргу на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №585 від 01.08.2002р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.08.2008р. порушено провадження у справі №28/323/08, судове засідання призначено на 27.08.08р.

Ухвалою суду від 27.08.2008р. в зв’язку з хворобою судді Яцун О.В. розгляд справи було перенесено на 10.09.2008р.

В зв’язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та з метою з’ясування фактичних обставин спору розгляд справи було відкладено на 30.09.2008р.

Розгляд справи продовжено 30.09.2008р.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представником позивача було заявлено клопотання про припинення провадження в частині вимог про стягнення 3600грн.00коп. основного боргу, оскільки відповідачем сплачено дану суму боргу, що підтверджується відповідними документами.

Клопотання заявлено у відповідності до ст. 22 ГПК України, прийнято судом до розгляду та задоволено.

На підставі зазначеного, представник позивача просить суд стягнути з ЖБК-259 “Арматурщик-1” 7504грн.49коп. основного боргу за поставлену теплову енергію в гарячій воді за період з серпня 2002р по грудень 2007р.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог не заперечує Разом з тим звертає увагу суду, що на даний час на підприємстві склалось тяжке фінансове становище.

Суд визнав надані документи достатніми для вирішення спору по суті та прийняття рішення. У відповідності до норм ст. 85 ГПК України представникам сторін за їх згодою було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив,

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч.І ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов’язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст.193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як свідчать надані до суду документи, 01.09.2006р. між Концерном “МТМ” та ЖБК-259 “Арматурщик-1” укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого позивач (теплопостачальна організація) взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергію в гарячій воді споживачу в потрібних обсягах, а відповідач (споживач) в свою чергу зобов’язався прийняти та оплати її вартість за діючими тарифами (цінами) в термін та порядку. Відповідно до п.6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.4 договору сторони узгодили, що підставою для розрахунків з позивачем є Акт надання послуг, підписаний обома сторонами.

Згідно із п.6.6 договору споживач зобов’язаний до 20-гочисла поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію.

На виконання умов договору позивач у грудні 2007р. надав передбачені договором послуги на загальну суму 18529грн.71коп., що підтверджується актами

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлені законом або договором терміни.

Однак, відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, оплату за надані послуги у встановлений договором строк, в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 7425грн.22коп.чим порушив умови договору.

В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, заборгованість за надані послуги у грудні 2007р. склала 11104грн.49коп.

Разом з тим, на день розгляду спору, суду надані докази (які залучені до матеріалів справи) часткової сплати відповідачем заборгованості в розмірі 3600грн.00коп.

Таким чином, сума боргу за надані послуги з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації за грудень 2007р. на момент розгляду справи становить 7504грн.49коп.

Оскільки відповідач розрахунок в сумі 3600грн.00коп. здійснив після звернення позивача до суду з позовною заявою, провадження в цій частині слід припинити, оскільки між сторонами в цій частині позовних вимог відсутній предмет спору з віднесенням судових витрат в цій частині на відповідача.

Факт наявності заборгованості у розмірі 7504грн.49коп. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання. Зобов'язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

На день розгляду спору відповідач оплату наданих послуг не довів, будь-яких претензій щодо виконання послуг позивачу не пред’явив, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 7504грн.49коп. слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст.44, 49, п 1-1 ст. 80, ст.ст.82-85 ГПК України, ст.526 ЦК України, ст. ст. 175, 193 ГК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу-259 “Арматурщик-1” (69093, м.Запоріжжя, вул. Ак. Александрова, 3, кв.57, р/р 2099 в ЗРУ КБ Приватбанк, МФО 313399, ) на користь Концерну “Міські теплові мережі” (69091, м.Запоріжжя, бул.Гвардійський, 137, п/р 0001 в АКБ “”Індустріалбанк”, МФО 313849, ; фактична адреса: 69065, м.Запоріжжя, вул. Щаслива, 2-а) 7504(сім тисяч п’ятсот чотири)грн.49коп. заборгованості, 111(сто одинадцять)грн.04коп. державного мита та 118(сто вісімнадцять)грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В частині стягнення 3600грн. 00коп. основного боргу провадження припинити.

Суддя О.В. Яцун

Рішення підписано: 3 жовтня 2008р.