ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" червня 2008 р.

Справа № 14/2338

За позовом Фермерського господарства „Хлібороб” с. Турівка Теофіпольського району

до Базалійського Споживчого товариства смт. Базалія Теофіпольського району

про стягнення 18 499,31 грн.

Суддя Гладюк Ю.В.

представники:

від позивача: Шпичко Б.О. - за довіреністю від 04.06.08р.

від відповідача: Степанюк В.О. - за дорученням

Суть спору: Позивач в своєму позові просить стягнути з відповідача 12 896 грн. заборгованості за переданий по накладній від 02.06.05р. №5 товар, а також 4 603,87 грн. інфляційних втрат та 999,44 грн. 3% річних.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Відповідач в відзиві на позов та його повноважний представник суму основного боргу визнає, заперечує проти розміру та порядку нарахування інфляційних та річних.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Позивач по накладній від 02.06.05р. №5, згідно довіреності серія ЯИЕ №507939 від 04.05.05р. відпустив відповідачу товар (муку) на загальну суму 34 650 грн.

Відповідач відповідно до накладної №650 від 30.10.07р. повернув позивачу товар (муку) на загальну суму 7 897 грн.

Відповідач за решту отриманого товару розрахувався частково та станом на 01.11.06р. заборгованість перед позивачем складає 12 896 грн., що підтверджується актом взаємозвірки розрахунків між сторонами станом на 01.01.07р.

В зв’язку з наявною заборгованістю позивачем подано позов до суду.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Відповідно до ч.4 ст.78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Отже в частині стягнення основного боргу в сумі 12 896 грн. позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте позивачем невірно визначено порядок нарахування річних та інфляційних втрат, в результаті чого відбулося завищення розміру даних нарахувань. Тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись п.2 ст.175, ст.193, Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, п.1.1 ст.80, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Базалійського Споживчого товариства смт. Базалія Теофіпольського району (вул. Леніна, 1, р/р 260033069 в ХОД „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 315966, ) на користь Фермерського господарства „Хлібороб” с. Турівка Теофіпольського району (р/р 260025598 в ХОД „Райффайзенбанк Аваль”, МФО 315966, ) –12 896 грн. заборгованості, 998,47 грн. 3% річних, 4 075,10 грн. інфляційних втрат, а також 179,44 грн. витрат по оплаті державного мита та 114,46 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Врешті позову відмовити.

Суддя