СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВВВ, 3а. Тел. 55-17-32
____________________________________
У Х В А Л А

30.04.08
Справа № 01-10/15-72.

Суддя Пономаренко Є.Ю., розглянувши матеріали за позовом

Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Краснодон Луганської області

до Державного підприємства «Луганська
обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних
підприємств», м. Стаханов
Луганської області

про визнання права
власності на нежитлове приміщення, яке придбане з публічних торгів.

Суть
спору: позивачем заявлено
вимогу:

-
визнати право власності на другий поверх нежитлового приміщення АБК шахти ім.
Тюленина, розташованого за адресою: м. Краснодон, вул. Чкалова, 1, яке
складається з внутрішніх площ, придбаних з публічних торгів 28.02.08.

Розглянувши матеріали
позову, суд встановив:

До
позовної заяви, одержаної господарським судом Луганської області 30.04.2008р.,
не подано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Так,
відповідно до підпункту «а»пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України
"Про державне мито" (з урахуванням змін, внесених Законом України
"Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на
2005 рік" та деяких інших законодавчих актів України" від
25.03.2005р. № 2505-I/, що набули чинності до подачі позовної заяви) розмір
державного мита із заяв майнового характеру становить 1
відсоток ціни позову, але не менш 6 неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що складає 102 грн. і не більше 1500 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, із позовних заяв немайнового
характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю або частково
актів ненормативного характеру, становить 5 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 85 грн.

Згідно
до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від
14.08.07 державне мито з позовної заяви про визнання права власності
визначається з  урахуванням  вартості спірного  майна
та з огляду на приписи пунктів 29 і 30 Інструкції про порядок обчислення
та справляння державного мита, затвердженої наказом   Головної
державної  податкової  інспекції
України  від 22.04.1993 N 15.

Відповідно
до пункту 32 розділу V Інструкції про порядок справляння державного мита
(затвердженої наказом Головної Державної податкової інспекції України № 15 від
22.04.1993) з позовних заяв про право власності на майно державне мито
сплачується виходячи із вартості майна.

У постанові Верховного
Суду України від 25.12.2007  8/219-07 та
ухвалі Вищого господарського суду України від 05.03.08 № 18/523пн
викладено  таку ж правову позицію.

Додане до позовної заяви платіжне
доручення № 59 від 10.04.2008, за яким сплачено 85,00 грн. державного мита, не
може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому
законодавством розмірі за спором майнового характеру, тоді як слід було
сплатити 3 335 грн. 00 коп.

На
підставі викладеного, керуючись п. 4 ст. 63 Господарського процесуального
кодексу України дану позовну заяву і додані до неї документи слід повернути без
розгляду.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути  заяву
та додані до неї документи заявнику без розгляду.

2.Повернення  заяви не перешкоджає повторному зверненню з
нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного
порушення.

Додаток (тільки позивачу): -на “30”
аркушах, у тому числі платіжний документ              10.04.2008р. № 59 про сплату
державного мита, платіжний документ № 60 від 10.04.2008р. про сплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя

Є.Ю.Пономаренко