ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.08р.

Справа № 14/84-08

За позовом Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", м. Київ, Київська обл.

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення 811,48 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача не з'явився

Від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", м. Київ, Київська обл., звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ, про стягнення 811,48 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає (відзив на позовну заяву за № ТЮ/25 від 25.02.2008 року), посилаючись на те, що:

- розрахунки за отримане паливо здійснювались за фактично отриману кількість товару, згідно наказу Укрзалізниці № 239/ЦЗ від 30.03.2004 року;

- у відповідності з п. 2.6.1 Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи, що при отриманні продукції, яка не відповідає кількості, вантажоодержувач акцептує авізо на суму фактично отриманих ТМЦ. Позивачем не доведено належних доказів на підтвердження доводів про належне виконання ним умов договору поставки та передачі продукції в обсягах, зазначених у специфікаціях.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошувалась перерва з 28.03.2008 року до 08.04.2008 року, з 08.04.2008 року до 13.05.2008 року.

Ухвалою суду від 28.03.2008 року, за згодою сторін, на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, строки розгляду справи були продовжені терміном до 05.06.2008 року.

10.01.2005 року Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач" (позивач) і Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (відповідач), уклали договір № ЦХП-20205, згідно з п. 1.1 розділу 1 якого, постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, найменування, марка, ціна і кількість яких вказується в специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору.

У відповідності з п. 4.2 розділу 4 договору, прийом товару за кількістю, який поставлено:

- в залізничній цистерні, здійснюється покупцем у порядку, передбаченому Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах а організаціях України від 02.04.1998 року за № 81/38/101/235/122, зареєстрованої Міністерством Юстиції України за № 685/3978 від 07.10.1999 року із складанням "Акту приймання нафтопродуктів за кількістю" за формою № 5-НП;

- в залізничному вагоні або автотранспортом - здійснюється покупцем відповідно до Інструкції Держарбітражу від 15.06.1965 року № П-6 "про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" із складанням Акту приймання за кількістю.

Відповідно до п. 6.1 розділу 6 договору, для проведення розрахунків постачальник надає покупцю рахунок-фактуру, податкову накладну та сповіщення "авізо" на товар, який було поставлено покупцю.

Згідно з п. 6.4 розділу 6 договору, розрахунок за товар здійснюється відповідно до наказу Укрзалізниці № 329-ЦЗ від 30.04.2004 року "Про затвердження "Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи".

У відповідності з п. 1.1 Порядку розрахунків за поставлені товарно-матеріальні цінності між ДП "Укрзалізничпостач" і залізницями та обліку ведення претензійно-позовної роботи на ЦХП покладені функції централізованого забезпечення підприємств залізничного транспорту товарно-матеріальними цінностями.

Як встановлено матеріалами справи, на адресу бази палива Синельникове-1 ДП "Придніпровська залізниця" позивачем відвантажено цистерну № 73734022, що підтверджується накладною № 52444067 в кількості 58,246 т. Комісійним заміром встановлено недостачу в кількості 0,242 т на суму 811,48 грн., про що складено акт приймання нафтопродуктів за кількістю форми п5-НП № 20 від 25.08.2005 року.

Відповідач не сплатив повністю за поставлену позивачем продукцію, оскільки позивачем недопоставлено покупцю дизельного палива загальною кількістю 0,242 т на суму 811,48 грн.

Позивач вважає заперечення відповідача безпідставними і недостачу недоведеною і просить стягнути з відповідача 811,48 грн.

Встановлена відповідачем недостача підтверджується актом приймання нафтопродуктів за кількістю № 20 від 25.08.2005 року.

З позовними вимогами не можна погодитись виходячи з наступного:

Пунктом 6 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправник - це особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Стаття 37 вищевказаного Статуту визначає, що під час завдання вантажів для переведення відправником повинна бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, відповідач правомірно не сплатив вартість недопоставленого палива у кількості 0,242 т на суму 811,48 грн., оскільки відповідач надав належні докази поставки позивачем продукції з недостачею.

Згідно зі ст. 113 Статуту Залізниць України, за незбереження вантажу залізниці несуть відповідальність, якщо не доведуть, що нестача виникла з незалежних від них причин. В даних випадках всі цистерни прибули з не пошкодженими ЗПУ, справними, без ознак течі, з чого можна зробити висновок - доступу до вантажу під час прямування цистерн не було.

Судові витрати, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 37, 111, 113 Статуту Залізниць України, ст. ст. 11, 526, ч. 1 ст. 692, ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України "Укрзалізничпостач", м. Київ, - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя

С.П. Панна

Примітка: рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10 денного строку з дня підписання рішення.

Дата підписання рішення: 26.05.2008 року.