ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.08                                                                                           Справа№ 23/161А

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Маїк С.Б. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів,

до відповідача Відкритого акціонерного товариства (надалі –ВАТ) “Миколаївцемремонт”, м. Миколаїв,

про стягнення 30941,89 грн.

За участю представників:

від позивача - Кобякова М.В.,

від відповідача – Гнип І.В., Василишин О.Б.

Суть спору:           Львівське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Львів, звернулося до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ВАТ “Миколаївцемремонт”, м. Миколаїв, 30941,89 грн. господарських санкцій за незабезпечення номативу робочих місць для працевлаштування інвалідів. Позовні вимоги мотивовані, зокрема, нормами ст. 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що ВАТ “Миколаївцемремонт” у 2007 р. проводилась робота по працевлаштуванню інвалідів, недивлячись на шкідливе виробництво, створювались робчі місця для інвалідів. Про наявність відповідних вакантних робочих місць для інвалідів неодноразово у 2007 р. повідомлялось центр зайнятості та давались оголошення у пресі. Проте значна частина інвалідів, які скеровувались на робту з центру зайнятості, з огляду на шкідливість виробництва в цілому, відмовились від запропонованої їм роботи і лише одна особа, яка виявила бажання працювати на підприємстві (Хворостяний В.П.), прийнята та працевлаштована.

У судовому засіданні, призначеному на 12.08.2008 р., за клопотанням представників відповідача, оголошувалась перерва до 04.09.2008 р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно з звітом про зайнятість та працевлаштування інвалідів на 2007 рік, який подано відповідачем позивачу, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу на підприємстві відповідача становить 166 осіб, норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів –7 робочих місць, фактично у 2007 році на підприємстві працевлаштовано 5 інвалідів. Середньорічна заробітна плата штатного працівника становить 15169 грн.

З наявних у матеріалах справи копій особових карток працівників, наказів про прийняття на роботу та Довідок МСЕК вбачається, що протягом різного часу у 2007 р. на підприємстві відповідача працювали особи з обмеженими можливостями, а саме: Савка М.І., Тимунь Н.Б., Павлюк О.В., Єльчанінов В.Є., Хворостяний В.П., Полідович Р.М., Багай Ю.Ф., Якимів Б.Й. Відповідно до звітів про наявність вакансій за станом на 25.01.2007 р., 26.02.2007 р., 25.03.2007 р., 11.04.2007 р., 25.05.2007 р., 27.06.2007 р., 27.07.2007 р., 27.08.2007 р., 28.09.2007 р., 26.10.2007 р., 21.11.2007 р., 25.12.2007 р., поданих відповідачем Миколаївському районному центру зайнятості, що підтверджується відповідними штемпелями центру зайнятості на звітах, та Довідки Миколаївського районного центру зайнятості № 11819/04 від 14.07.2008 р. упродовж 2007 року ВАТ “Миколаївцемремонт” мало три вакантних створених робочих місця для осіб з обмеженими можливостями (двірник, слюсар-ремонтник, муляр). Підприємство мало намір влаштувати на вакантні робочі місця інвалідів, оскільки спільно з Миколаївським районним центром зайнятості неоднорозово подавало відповідні оголошення про наявність вакансій та запрошення на роботу осіб з обмеженими можливостями (Інформаційна газета Миколаївського та жидачівського районів “Об”ява” № 75 від 11.05.2007 р., № 95 від 19.10.2007 р., № 96 від 26.10.2007 р., № 99 від 16.11.2007 р.). Згідно з Довідкою Миколаївського районного центру зайнятості № 1819/04 від 14.07.2008 р. районним центром зайнятості у 2007 році скеровано на підприємство відповідача для працевлаштування 7 осіб, з них 6 осіб відмовилося від запропонованої роботи, а одна особа працевлаштована (Хворостяний В.П.).

Докази відмови підприємства у працевлаштуванні інвалідів у матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. Роблячи такий висновок, господарський суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875 (надалі –Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік. Підприємства, установи, організації самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог статті 18 цього Закону. Згідно з ч. 1 ст.18 Закону, забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. В силу ч.ч. 2, 3 ст.18-1 Закону рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Як зазначено вище, відповідач подавав звіти державній службі зайнятості про вакантні робочі місця для працевлаштування інвалідів. Однак, доказів, які б свідчили про те, що інваліди безпосередньо зверталися на підприємство з метою працевлаштування, а відповідач їм відмовив у такому працевлаштуванні, суду не подано. Шість із семи скерованих для працевлаштування на ВАТ “Миколаївцемремонт” районним центром зайнятості інвалідів відмовилось від запропонованої їм роботи, одна особа, яка не відмовилась, була належним чином працевлаштована відповідачем на підприємстві. Суд дійшов висновку, що відповідачем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів.

Аналіз положень Закону „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” дає підстави вважати, що хоча Законом і покладений на підприємства обов”язок щодо працевлаштування інвалідів в рахунок нормативу робочих місць, проте такий обов”язок підприємства стосується інвалідів, які безпосередньо звернулися до підприємства з метою працевлаштування або які скеровані державною службою зайнятості для працевлаштування, і не супроводжується обов”язком підприємства самостійно підшуковувати інвалідів на створені робочі місця. Згаданий обов”язок відповідно до норм статті 18-1 Закону покладений на державну службу зайнятості.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем вжито усіх, передбачених чинним законодавством зхаходів по забезпеченню працевлаштування інвалідів. Покладати на підприємство відповідальність у вигляді стягнення санкцій за неналежне виконання своїх обов”язків спеціально уповноваженим органом є неправомірним та суперечить як загальним принципам права, так і ст. 19 Конституції України, котра передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

На підставі викладеного та керуючись 49, 51, 94, 122-124,127,128, 130, 135, 138, 139, 143, 150-154, 158-164, 186, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого КАС України, якщо таку заяву не було подано.

3. Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя                                                                                                     Бортник О.Ю.