ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2008

Справа №2-28/1895-2008

За позовом – Відкритого акціонерного товариства «Крименергобуд», м. Щолкіне Ленінського району,

до відповідача – Районного підприємства водопровідно – каналізаційного господарства, смт. Леніне Ленінського району,

про стягнення 78 488,39 грн.

Суддя С. М. Альошина

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Черненко О.О. – голова правління, паспорт серії ЕС № 900215, виданий Ленінським РВ ГУ МВС України в Криму, 09.12.1998 р., протокол загальних зборів акціонерів від 29.04.2002 р. (к/копія протоколу у справі); Костенко Г.Я. – головний бухгалтер, генеральна довіреність № 2 від 03.01.2008 р. (довіреність у справі)

Від відповідача – не з’явився

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Крименергобуд», м. Щолкіне Ленінського району, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом до Районного підприємства водопровідно – каналізаційного господарства, смт. Леніне Ленінського району, про стягнення 78 488,39 грн., у тому числі 55 018,80 грн. основного боргу, 19 273,09 грн. індексу інфляції та 3 % річних у розмірі 4 196,50 грн.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали частково та надали суду заяву від 20.03.2008 р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути з відповідача 78 402,80 грн., у тому числі 54 958,80 грн. основного боргу, 19 252,07 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4 191,93 грн.

В частині стягнення 85,59 грн., у тому числі 60,00 грн. основного боргу, 21,02 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4,57 грн. позивач відмовився від позову на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України, вказавши, що наслідки часткової відмови від позову йому відомі.

Наслідки часткової відмови від позову представникам позивача роз’яснені у засіданні суду (про що зазначено у протоколі судового засідання).

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал господарського суду АР Крим від 11.02.2008 р. та від 14.03.2008 р. не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не надав, хоча про час та місце розгляду справи у судовому засіданні повідомлений належним чином – рекомендованою кореспонденцією, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи відкладався у відповідності з вимогами ст. 77 ГПК України, у зв’язку з неявкою представника відповідача у судові засідання та для надання сторонами суду додаткових документів і доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

В С Т А Н О В И В :

26 травня 2005 року між сторонами був укладений договір підряду № 10/05- на «Відновлення водоводу РМ-28 від НС № 38 до Ленінського водосховища «Юзмак» Ленінського району АР Крим».

Згідно з п. 1.1. цього договору замовник (відповідач) доручав, а підрядник (позивач) приймав на себе зобов’язання виконати у відповідності з умовами даного договору роботи по відновленню водоводу РМ-28 від НС № 38 до Ленінського водосховища (Юзмак) та у відповідності з доданою до даного договору кошторисною документацією, узгодженою сторонами (Додаток № 1), які замовник зобов’язувався прийняти та оплатити.

01 червня 2005 року між сторонами був укладений договір підряду № 13/05- на «Відновлення водоводу РМ-28 1 км на південь від с. Романове Ленінського району АР Крим».

Відповідно до п. 1.1. цього договору замовник (відповідач) доручав, а підрядник (позивач) приймав на себе зобов’язання виконати у відповідності з умовами даного договору роботи по відновленню водоводу РМ-28 1 км на південь від с. Романове та у відповідності з доданою до даного договору кошторисною документацією, узгодженою сторонами (Додаток № 1), які замовник зобов’язувався прийняти та оплатити.

Пунктом 4.1. вищевказаних договорів передбачалось, що після підписання даного договору замовник мав перерахувати підряднику аванс у сумі 30% від кошторисної вартості.

Згідно з п. 4.2. цих договорів розрахунок за виконані роботи мав здійснюватись замовником згідно підписаного акту прийомки виконаних робіт по формі КБ-2в, довідки КБ-3.

Відповідно до п. 4.3. договорів остаточний розрахунок по вказаних договорах мав здійснюватись замовником не пізніше 30 днів після повного закінчення робіт, включаючи усунення всіх виявлених у процесі прийому дефектів.

Пунктом 7.1. вищевказаних договорів передбачалось, що виконані роботи підрядником приймаються представником замовника зі складенням акту прийомки виконаних робіт по формі КБ-2в та довідки КБ-3, які є підставою для оплати виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, акти прийомки виконаних підрядних робіт за червень 2005 р. форми № КБ-2в та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2005 р. форми № КБ-3 по вищевказаних договорах були підписані сторонами 17 червня 2005 року.

Вартість виконаних підрядних робіт по договору № 10/05- від 26.05.2005 р. склала 119 928,00 грн. та по договору № 13/05- від 01.06.2005 р. - 18 346,80 грн.

Таким чином, позивачем були виконані підрядні роботи загальною вартістю 138 274,80 грн., які були прийняті відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав свої зобов’язання по вищевказаних договорах лише частково, сплативши вартість виконаних підрядних робіт у сумі 81 300,00 грн., у тому числі 31.05.2005 р. - 36 300,00 грн., 21.06.2005 р. – 25 000,00 грн. та 30.06.2005 р. – 20 000,00 грн.

Також, позивачем у рахунок оплати виконаних підрядних робіт, 30.06.2005 р., була врахована вартість наданих відповідачем паливно-змащувальних матеріалів на суму 1 956,00 грн.

За таких обставин, решта заборгованості відповідача перед позивачем склала 55 018,80 грн.

Вищевикладене свідчить про наявність зобов’язання у відповідача перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми боргу, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача відповідачу було нараховано 3 % річних у розмірі 4 196,50 грн. та 19 273,09 грн. індексу інфляції.

Однак, як було зазначено вище, позивач надав суду заяву від 20.03.2008 р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій в частині стягнення з відповідача 85,59 грн., у тому числі 60,00 грн. основного боргу, 21,02 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4,57 грн. відмовився від позову на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Суд вважає, що часткова відмова позивача від позову не суперечить закону та інтересам сторін і тому може бути прийнята господарським судом, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

За викладених обставин, за даними позивача, заборгованість відповідача, на день розгляду справи, склала 78 402,80 грн., у тому числі 54 958,80 грн. основного боргу, 19 252,07 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4 191,93 грн., яку позивач і просив стягнути з відповідача.

Факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 78 402,80 грн., у тому числі 54 958,80 грн. основного боргу, 19 252,07 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4 191,93 грн. документально встановлений, підтверджений матеріалами справи та не оспорювався відповідачем.

Контррозрахунків щодо остаточно нарахованих позивачем сум індексу інфляції та 3% річних відповідачем суду надано не було.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою представників позивача, згідно зі ст. 85 ГПК України, у засіданні суду були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у відповідності до ст. 84 ГПК України і підписане 31.03.2008 року.

Керуючись ст. ст. 49, 75, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1). Позов задовольнити частково.

2). Стягнути з Районного підприємства водопровідно-каналізаційного господарства (98200, АР Крим, Ленінський район, смт. Леніне, вул. Трудова, 8, р/р 2253 в УДК в АР Крим, МФО 824026, ідентифікаційний код 32351926, або з інших рахунків) на користь Відкритого акціонерного товариства «Крименергобуд» (юридична адреса: 98213, АР Крим, Ленінський район, м. Щолкіне, будбаза, поштова адреса: 98213, АР Крим, Ленінський район, м. Щолкіне, будбаза, а/с № 13, р/р 1840 у Щолкінській філії ПІБ м. Керчі, МФО 324548, ідентифікаційний код 04679276, або на інші рахунки) 78 402,80 грн., у тому числі 54 958,80 грн. основного боргу, 19 252,07 грн. індексу інфляції та 3% річних у розмірі 4 191,93 грн., а також 784,02 грн. державного мита та 117,87 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3). В іншій частині провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням господарського суду АР Крим законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Альошина С.М.