Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2008 року Справа № 45/115-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А.(доповідач), судді Пуль О.А., Гончар Т.В.

при секретарі Тяпкіній В.А.

за участю представників сторін:

позивача –Череповського Є.В., дов.№08/123 від 12.06.08 р. (копія у справі)

відповідача –Ващенко Т.Д., дов.№38-134/209юр від 18.01.06 р. (копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (вх. №1754Х/2-6)

на рішення господарського суду Харківської області від 23 червня 2008 року по справі №45/115-08

за позовом Дочірнього підприємства „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до Комунального підприємства „Харківські теплові мережі”, м. Харків

про зобов’язання надання інформації по договору комісії, -

встановила:

У травні 2008 року Дочірнє підприємство „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” звернулося до суду з позовною заявою в якій просить суд зобов’язати Комунальне підприємство „Харківські теплові мережі” надати документи, що підтверджують чи спростовують надходження коштів у період з 02 жовтня 2003 року по 25 вересня 2007 року за спожиту теплову енергію, реалізовану згідно договору комісії від 12 жовтня 2003 року за №12/03-28, а саме: платіжні доручення; виписки з банків та особових рахунків; абонентську інформаційну базу зафіксовану на магнітних носіях, документи щодо заборгованості споживачів у розрізі періодів виникнення та кожного споживача (зокрема, угоди зі споживачами, виписки з особових рахунків, платіжні доручення, акти виконання робіт, платіжні квитанції).

Рішенням господарського суду Харківської області від 23 червня 2008 року (суддя Калініченко Н.В.) в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.

Позивач, Дочірнє підприємство „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, з рішенням господарського суду Харківської області не погодився, надав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування, вважаючи його такими, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, Комунальне підприємство „Харківські теплові мережі”, у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду Харківської області від 23 червня 2008 року залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Перевіривши, в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, повноту встановлення обставин справи і докази по справі на їх підтвердження та їх юридичну оцінку судом першої інстанції, доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 02 жовтня 2003 року між позивачем та відповідачем було укладено договір комісії №12/03-8, згідно з вимогами якого позивач (комітент по договору) доручає, а відповідач (комісіонер по договору) зобов'язаний здійснювати за оплату (комісійну винагороду) діяльність по продажу обумовленої теплової енергії від свого імені, але за рахунок комітента та відповідно до умов договору.

Умовами зазначеного договору була визначена вартість одиниці теплової енергії, що передається комітентом комісіонеру по різним категоріям споживачів.

Зокрема, пунктами 4.1 - п.4.2 договору встановлено, що кількість та вартість теплової енергії фактично переданої комітентом комісіонеру в звітному місяці зазначається сторонами в акті прийому-передачі теплової енергії за формою, наведеною в додатку №1 до договору та підписується сторонами до 10 числа місяця, наступного за звітним.

В пунктах 4.4 -4.5 договору сторони визначили, що в інтересах комітента комісіонер зобов’язаний від свого імені укладати угоди зі споживачами теплової енергії, які містять умови оплати за реалізовану теплову енергію. Угоди, укладені комісіонером (відповідачем) із споживачами повинні передбачати розрахунки за спожиту теплову енергію шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента (позивача). У пункті 5.1 договору №12/03-28 комітент зазначив рахунок, відкритий в АКБ “Базис”, на який споживачами здійснюється оплата за теплову енергію.

21 жовтня 2003 року між позивачем, відповідачем по справі та ВАТ "Мегабанк" для проведення таких розрахунків був укладений договір №735/001258 на виконання робіт по веденню єдиної системи розрахунків за енергоносії та житлово-комунальні послуги. Зазначений договір визначив порядок розрахунків споживачів за споживчі ресурси та порядок перерахування ВАТ "Мегабанк" платежів споживачів через транзитні рахунки в ВАТ "Мегабанк" на рахунок власника ресурсів ДП "Газ-тепло". Згідно пунктів 4.2.5, п.4.2.6 договору №735/001258 ВАТ "Мегабанк" надає власнику ресурсів ДП "Газ-тепло" інформацію про комунальні платежі, звітність та акти виконаних робіт.

В пункті 4.12 договору №12/03-28 визначено перелік інформації, яка передається комісіонерам на магнітних носіях та паперових носіях у вигляді звітів.

Згідно з приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін під час судового засідання, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

По-перше, слід зазначити, що пункт 4.12 договору №12/03-28 комісіонером (відповідачем) виконано шляхом надання звітів протягом 2003-2004 років. Так, відповідач виконав всі умови договору, зокрема вів абонентську базу по всіх споживачах, виконував всі обліково-розрахункові операції щодо угод, вів аналітичний облік договорів та щомісячно надавав позивачу звіти за кожний розрахунковий період (календарний місяць) у затвердженій формі на паперових носіях та в електронному вигляді.

Крім звітів комісіонера, сторони договору комісії кожного місяця підписували акти приймання-передачі теплової енергії з розподілення обсягу по категоріях споживачів, акти звірок розрахунків з оплати теплової енергії споживачами в рахунок погашення заборгованості комісіонера перед комітентом.

Як зазначає представник відповідача під час судового засідання, в період дії договору комісії КП „Харківські теплові мережі” за письмовою вимогою позивача щомісячно електронною поштою надавало дані щодо стану рахунків по різним категоріям споживачів, окремо по організаціях та установах, що фінансуються з державного та місцевого бюджету і цей факт не заперечується представником відповідача. Тобто, в частині надання інформації відповідач повністю виконував умови договору комісії.

Крім надання інформації у вигляді звітів комісіонера, передбачених пунктом 4.12, сторони не узгоджували додатково ніякі переліки документів, які комісіонер повинен був надати комітенту. Доказів внесення змін до договору комісії щодо переліку документів, які зобов’язаний комісіонер надати комітенту, сторонами надано не було.

Таким чином, позивач, згідно з вимогами договору № 735/001258 від 21 жовтня 2003 року мав належну інформацію щодо отриманих платежів від споживачів.

По-друге, слід зазначити, що відповідно до укладеного договору комісії, зокрема 5.1 всі грошові кошти за оплату спожитої теплової енергії напряму від споживачів направлялися на рахунок ДП „Газ-тепло”. Саме для таких розрахунків між позивачем, відповідачем та ВАТ „Мегабанк” був укладений трьохсторонній договір №735/001258 від 21 грудня 2003 року, яким визначений порядок розрахунків споживачів за теплову енергію у відповідності з яким грошові кошти від споживачів через відкриті транзитні рахунки в ВАТ „Мегабанк” перераховувались зразу на розрахунковий рахунок ДП „Газ-тепло”. Згідно цього договору ВАТ „Мегабанк” надавав ДП „Газ-тепло” інформацію щодо вчинених платежах, реєстри комунальних платежів, акти виконаних робіт.

Договір комісії від 12 жовтня 2003 року №12/03-28 припинив свою дію з 01 жовтня 2004 року в зв’язку з укладенням між сторонами договору комісії №12/04-269. Починаючи з 01 жовтня 2004 року відпуск теплової енергії, яка належить ДП „Газ-тепло”, споживачам м. Харкова КП „Харківські теплові мережі” вчиняло на підставі договору комісії №12/04-269.

Згідно статті 604 Цивільного кодексу України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, в зв’язку з припиненням дії договору комісії №12/03-28 позивач не має права вимагати надання інформації.

Відповідно до статті 33 Господарсько процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів доходить висновку, що заперечення Дочірнього підприємства „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, наведені в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, на їх підтвердження не було надано відповідних доказів, а господарський суд Харківської області дав належну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим підстави для скасування рішення господарського суду Харківської області від 23 червня 2008 року по справі № 45/115-08 відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарсько процесуального кодексу України, -

постановила:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства „Газ-Тепло” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 23 червня 2008 року по справі № 45/115-08 залишити без змін.

Повний текст постанови підписано 11 серпня 2008 року.

Головуючий суддя О.А. Істоміна

суддя О.А. Пуль

суддя Т.В. Гончар