ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2008 р.

№ 14/175

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Хортиця", м. Запоріжжя (далі –ТОВ "ЛГЗ "Хортиця")

на рішення господарського суду Рівненської області від 01.02.2008 та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2008

зі справи № 14/175

за позовом ТОВ "ЛГЗ "Хортиця"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Рівне-1", м. Рівне (далі –ТОВ "ТРК "Рівне-1"), та

товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "НБМ", м. Київ (далі –ТОВ "ТРК "НБМ"),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Союз-Віктан" ЛТД, м. Київ (далі –ТОВ фірма "Союз-Віктан"),

про захист прав інтелектуальної власності.

Судове засідання проведено за участю представників:

ТОВ "ЛГЗ "Хортиця" –Чернобая О.В.,

ТОВ "ТРК "Рівне-1" –не з'яв.,

ТОВ "ТРК "НБМ"–Грабєжова О.Е.,

ТОВ фірма "Союз-Віктан" –Хомякова С.М.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЛГЗ "Хортиця" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом, в якому просило суд заборонити ТОВ "ТРК "Рівне-1" та ТОВ "ТРК "НБМ" вводити в господарський обіг (розповсюджувати) рекламну та іншу інформацію про горілчану продукцію під торговельною маркою "МЂРНАЯ" виробництва ТОВ фірми "Союз-Віктан" з використанням слогану "абсолютна якість".

Рішенням названого господарського суду від 01.02.2008 (суддя Марач В.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 (колегія суддів у складі: суддя Давид Л.Л. –головуючий, судді Кордюк Г.Т., Мурська Х.В.), у задоволенні позову відмовлено. Судові рішення мотивовано тим, що довідки товариства з обмеженою відповідальністю "Моніторинг телебачення України" (далі –ТОВ "Моніторинг телебачення України") і іноземного підприємства "ГФК Юкрейн", якими зафіксовано факт трансляції відповідачами реклами з використанням слогану "абсолютна якість", не є доказами у розумінні статті 32 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України).

ТОВ "ЛГЗ "Хортиця" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів з цієї справи скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Скаргу мотивовано тим, що висновки судових інстанцій є помилковими, не ґрунтуються на матеріалах справи та нормах чинного законодавства України. Скаржник зазначає про те, що посилання судових інстанцій на Закон України "Про рекламу" є неправильним, оскільки предметом даного спору є неправомірне використання відповідачами належного позивачеві об’єкта інтелектуальної власності, а не порушення законодавства про рекламу, а відповідні відносини регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) і Закону України "Про захист прав на знаки для товарів і послуг" (далі –Закон).

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "ТРК "НБМ" заперечує проти доводів скарги, зазначаючи про те, що рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2008 зі справи № 20/124 ТОВ "Моніторинг телебачення України" заборонено здійснювати запис, розповсюдження і продаж телевізійних програм, які транслюються на каналі "5 канал", а тому ТОВ "ТРК "НБМ" просить судові рішення зі справи залишити без змін, а касаційну скаргу – без задоволення.

ТОВ фірма "Союз-Віктан" у відзиві на касаційну скаргу також просить рішення місцевого і постанову апеляційного господарських судів з цієї справи залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення, посилаючись на те, що доводи, викладені в касаційній скарзі, є аналогічними за змістом доводам апеляційної скарги ТОВ "ЛГЗ "Хортиця", яку належним чином було розглянуто Львівським апеляційним господарським судом.

Учасники судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- ТОВ "ЛГЗ "Хортиця" і гр. Черняком Є.О. укладено ліцензійний договір від 09.04.2007 про використання знака для товарів і послуг "АБСОЛЮТНА ЯКІСТЬ" за свідоцтвом України № 57816, права на який належать названому громадянину;

- згідно з довідками ТОВ "Моніторинг телебачення України" і іноземного підприємства "ГФК Юкрейн" протягом квітня –травня 2007 року на каналах відповідачів транслювалася реклама горілчаної продукції під торговельною маркою "МЂРНАЯ" виробництва ТОВ фірми "Союз-Віктан", у якій лунала фраза "це поєднання абсолютної якості та бездоганного смаку".

Причиною спору зі справи стало питання про наявність чи відсутність порушення прав позивача з боку ТОВ "ТРК "Рівне-1" і ТОВ "ТРК "НБМ".

Згідно зі статтею 492 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Відповідно до частини четвертої статті 5 Закону обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

- право на використання торговельної марки;

- виключне право дозволяти використання торговельної марки;

- виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

- інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною першою статті 20 Закону передбачено, що будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Згідно з частиною четвертою статті 16 Закону використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Попередні судові інстанції мотивували прийняті рішення про відмову у позові Законами України "Про рекламу", "Про телебачення і радіомовлення", недоведеністю позову через неналежність поданих доказів.

Разом з тим, як встановлено господарським судом Рівненської області і Львівським апеляційним господарським судом, у рекламі горілчаної продукції під торговельною маркою "МЂРНАЯ" виробництва ТОВ фірми "Союз-Віктан", лунала фраза "це поєднання абсолютної якості та бездоганного смаку". З огляду ж на зазначені приписи законодавства та виходячи з наведеного у статті 492 ЦК України визначення терміну "торговельна марка", вимовляння будь-ким словосполучення "абсолютна якість" не є використанням торговельної марки у розумінні статті 16 Закону.

З урахуванням викладеного Вищий господарський суд України вважає за можливе, незважаючи на неправильне застосування попередніми судовими інстанціями до спірних правовідносин названих Законів України "Про рекламу", "Про телебачення і радіомовлення", погодитися з висновком попередніх судових інстанцій про необхідність відмови в задоволенні позову з мотивів, викладених у цій постанові.

При цьому доводи касаційної скарги, що стосуються встановлення судовими обставин справи та оцінки поданих доказів, Вищий господарський суд України відхиляє з огляду на положення частини другої статті 1117 ГПК України, відповідно до яких касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, Вищий господарський суд України дійшов висновку про те, що передбачені законом підстави для скасування оскаржуваних рішення місцевого і постанови апеляційного господарських судів зі справи відсутні.

Керуючись статтями 1119 – 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Рівненської області від 01.02.2008 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2008 зі справи № 14/175 залишити без змін, а касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Хортиця" –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя            І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов