ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.08 р.                     Справа № 9/88

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Єгоровій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Закритого акціонерного товариства „Вінницяпобутхім”, м.Вінниця

до відповідача Приватного підприємства „ЯВІС”, м.Донецьк

про стягнення 2 558грн.41коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Чистяков О.В. – представник (за довіреністю №б/н від 20.05.2008р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Вінницяпобутхім”, м.Вінниця звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „ЯВІС”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 2558грн.41коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 1 582грн27коп., пені в розмірі 253грн.30коп., інфляційних витрат в сумі 627грн.92коп. та 3% річних в розмірі 23грн.93коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №81 від 01.07.2005р., накладні №01691 від 30.07.2005р., №01692 від 30.07.2005р., №02350 від 30.09.2005р., №02453 від 14.10.2005р., №02532 від 27.10.2005р., №02620 від 09.11.2005р., №02621 від 09.11.2005р., №02636 від 11.11.2005р., платіжні доручення №78 від 02.08.2005р., №81 від 05.08.2005р., №83 від 08.08.2005р., №111 від 08.09.2005р., №20 від 20.09.2005р., №28 від 28.09.2005р., №30 від 29.09.2005р., №33 від 30.09.2005р., №42 від 07.10.2005р., №53 від 12.10.2005р., №85 від 28.10.2005р., №100 від 04.11.2005р., №101 від 07.11.2005р., №104 від 08.11.2005р., №136 від 23.11.2005р., №164 від 14.12.2005р., №172 від 16.12.2005р., №330 від 07.03.2006р., №380 від 22.03.2006р., №387 від 29.03.2006р., прибутковий касовий ордер №000054 від 02.09.2005р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 20.05.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1635 від 29.05.2008р. Приватне підприємство „ЯВІС”, м.Донецьк станом на 29.05.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

26.06.2008р. позивачем надані уточнення до позовної заяви №б/н від 26.06.2008р., відповідно з якими останній відмовляється від стягнення пені за період з 01.06.2007р. по 31.12.2007р. в розмірі 148грн.41коп. та просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.01.2008р. по 30.04.2008р. в розмірі 104грн.89коп.

Таким чином позивач зменшив розмір позовних вимог.

Суд розглядає зменшені позовні вимоги.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

01.07.2005р. між Закритим акціонерним товариством „Вінницяпобутхім”, м.Вінниця та Приватним підприємством „ЯВІС”, м.Донецьк був укладений договір №81, відповідно з яким продавець (позивач) продає, а дистриб’ютор (відповідач) покупає продукцію з цілью її подальшого розповсюдження та продажу на умовах, визначених даним договором (п.1.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка товару на загальну суму 214 838грн.55коп., що підтверджується накладними №01691 від 30.07.2005р., №01692 від 30.07.2005р., №02350 від 30.09.2005р., №02453 від 14.10.2005р., №02532 від 27.10.2005р., №02620 від 09.11.2005р., №02621 від 09.11.2005р., №02636 від 11.11.2005р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Фактичне отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника відповідача на зазначених накладних в графі „отримав” та печаткою підприємства, а також довіреностями серії ЯЛЛ №665658 від 30.09.2005р., серії ЯЛЛ №665663 від 14.10.2005р., серії ЯКФ №729033 від 30.07.2005р., серії ЯЛЛ №665678 від 09.11.2005р., серії ЯЛЛ №665669 від 27.10.2005р. на отримання цінностей від ЗАТ „Вінницяпобутхім” (копії зазначених довіреностей додані до матеріалів справи).

Відповідно до п.6.12 договору, дистриб’ютор здійснює оплату за поставлену продукцію на розрахунковий рахунок продавця, зазначений в даному договорі, на підставі видаткової накладної протягом 21 календарного дня з моменту отримання продукції. В платіжному доручення дистриб’ютор повинен відмітити номер видаткової накладної продавця на продукцію, за яку здійснюється платіж. Платіж вважається здійсненим, а оплата – проведеною з моменту зарахування грошових коштів банківською установою на розрахунковий рахунок продавця.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, відповідач повинен був оплатити поставлений товар у наступні строки:

За накладною №01691 від 30.07.2005р. – до 20.08.2005р.;

За накладною №01692 від 30.07.2005р. – до 20.08.2005р.;

За накладною №02350 від 30.09.2005р. – до 21.10.2005р.;

За накладною №02453 від 14.10.2005р. – до 04.11.2005р.;

За накладною №02532 від 27.10.2005р. – до 17.11.2005р.;

За накладною №02620 від 09.11.2005р. – до 30.11.2005р.;

За накладною №02621 від 09.11.2005р. – до 30.11.2005р.;

За накладною №02636 від 11.11.2005р. – до 02.12.2005р.

За твердженням позивача, відповідачем частково оплачений отриманий товар на суму в розмірі 176 504грн.81коп., що підтверджується платіжними дорученнями №78 від 02.08.2005р., №81 від 05.08.2005р., №83 від 08.08.2005р., №111 від 08.09.2005р., №20 від 20.09.2005р., №28 від 28.09.2005р., №30 від 29.09.2005р., №33 від 30.09.2005р., №42 від 07.10.2005р., №53 від 12.10.2005р., №85 від 28.10.2005р., №100 від 04.11.2005р., №101 від 07.11.2005р., №104 від 08.11.2005р., №136 від 23.11.2005р., №164 від 14.12.2005р., №172 від 16.12.2005р., №330 від 07.03.2006р., №380 від 22.03.2006р., №387 від 29.03.2006р. та прибутковим касовим ордером №000054 від 02.09.2005р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Крім того, позивач зазначає, що частина товару на загальну суму 36751грн.47коп. була повернута відповідачем на підставі рекламаційних накладних.

Таким чином, на момент подання позовної заяви відповідач не оплатив вартість отриманого товару на суму в розмірі 1 582грн.27коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

З огляду на викладене, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 1 582грн.27коп.

Для всебічного та об`єктивного розгляду справи господарський суд ухвалою від 05.06.2008р. зобов`язав відповідача надати письмові пояснення стосовно наявності підписів та печаток на накладних №01691 від 30.07.2005р., №01692 від 30.07.2005р., №02350 від 30.09.2005р., №02453 від 14.10.2005р., №02532 від 27.10.2005р., №02620 від 09.11.2005р., №02621 від 09.11.2005р., №02636 від 11.11.2005р.

Однак вимоги суду не виконані, відповідні пояснення не надані.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 1 582грн.27коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем товару, суд вважає, що позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Вінницяпобутхім”, м.Вінниця в частині стягнення основного боргу в розмірі 1 582грн.27коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що в разі порушення дистриб’ютором строків та порядку оплати продукції, зазначених в розділі 6 даного договору, продавець має право відмінити знижку, встановлену за своєчасну оплату, яка дорівнює 4% для наступних відвантажень, на суму прострочених платежів.

Відповідно до п.10.4 договору, при регулярному порушенні строків оплати, після застосування п.10.1 даного договору, який не сприяв поліпшенню фінансової дисципліни дистриб’ютора, дистриб’ютор сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент порушення, від суми неоплаченої продукції, за кожен день прострочення платежу.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі даного пункту договору позивачем нарахована пеня в розмірі 104грн.89коп. за період прострочення з 01.01.2008р. по 30.04.2008р.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає його необґрунтованим з огляду на наступне:

Згідно до п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як зазначено вище, відповідно до п.6.12 договору, строком оплати за кожною окремою накладною є 20.08.2005р., 20.08.2005р., 21.10.2005р., 04.11.2005р., 17.11.2005р., 30.11.2005р., 30.11.2005р., 02.12.2005р. відповідно (сплив 21 календарного дня з моменту отримання продукції).

За приписом п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, на підставі зазначеної норми, нарахування штрафних санкцій припиняється: за накладними №01691 від 30.07.2005р., №01692 від 30.07.2005р. – 20.02.2006р.; за накладною №02350 від 30.09.2005р. – 21.04.2006р.; за накладною №02453 від 14.10.2005р. – 04.05.2006р.; за накладною №02532 від 27.10.2005р. –17.05.2006р.; за накладними №02620 від 09.11.2005р., №02621 від 09.11.2005р. – 30.05.2006р.; за накладною №02636 від 11.11.2005р. – 02.06.2006р.

Оскільки нарахування штрафних санкцій здійснювалось позивачем поза межами строків, встановлених законодавством, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 104грн.89коп. за період прострочення з 01.01.2008р. по 30.04.2008р. є необґрунтованими, а відтак такими, що підлягають залишенню без задоволення.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, індекс інфляції за період прострочення з травня 2006р. по березень 2008р. становить суму в розмірі 627грн.92коп. та 3% річних становлять суму в розмірі 23грн.93коп. за період прострочення з 01.05.2006р. по 01.05.2008р.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми індексу інфляції в розмірі 627грн.92коп. та 3% річних в розмірі 23грн.93коп. не суперечать чинному законодавству України, а відтак є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.232, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Закритого акціонерного товариства „Вінницяпобутхім”, м.Вінниця до відповідача, Приватного підприємства „ЯВІС”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 2 558грн.41коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 1 582грн27коп., пені в розмірі 104грн.89коп., інфляційних витрат в сумі 627грн.92коп. та 3% річних в розмірі 23грн.93коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „ЯВІС” (за адресою: вул.Економічна, 13, м.Донецьк, 83054, р/р 48 в ЗАТ „Прокредитбанк”, МФО 320984, ) на користь Закритого акціонерного товариства „Вінницяпобутхім” (за адресою: вул.Фрунзе, 4, м.Вінниця, 21100, р/р 0001 в ВАТ КБ „Надра” в м.Вінниця, МФО 302355, ) суму основного боргу в розмірі 1582грн27коп., інфляційні витрати в сумі 627грн.92коп. та 3% річних в розмірі 23грн.93коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 89грн.07коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 103грн.04коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 26.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя