Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" червня 2008 р.

Справа № 8/124-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Іноземцев М.С. - дов. від 23.01.08р.

від відповідача Семенець Г.В. - дов. від10.06.08р.

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малтюроп Юкрейн" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія" (м. Бердичів)

про спонукання здійснити поставку продукції на суму 669940,26 грн. та стягнути з відповідача 542651,40 грн. пені

Спір розглядається в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України у відповідності до ч.4 ст. 69 ГПК України.

Позивачем подано позов до відповідача про спонукання останнього в термін 15 календарних днів з дня набрання законної сили рішення господарського суду здійснити відповідно до умов Договору поставки солоду №CG 382-07 КІ від 06.04.2007р. поставку позивачу ячмінного світлого солоду врожаю 2006 року в об'ємі 275 тон 800 кг за ціною 2429,08 грн., в т.ч. ПДВ - 404,82 грн. за одну метричну тону на загальну суму 669940,26 грн.

Ухвалу про порушення провадження у справі від 30.11.2007р. було оскаржено відповідачем до Вищого господарського суду України.

11.02.2008р. ухвалою Вищого господарського суду було відмовлено у прийнятті касаційної скарги.

В процесі розгляду справи позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно до якого просить суд спонукати відповідача виконати умови договору, а саме: здійснити поставку ячмінного світлового солоду в об'ємі 275 тон 800 кг на загальну суму 669940,26 грн. та стягнути з відповідача 542651,40 грн. пені. ( арк спр. 137-138 т. 1)

Оскільки дана заява не суперечить вимогам ст.22 ГПК України, справа вирішується в межах уточнених позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Пояснив, що поставка товару здійснювалась на виконання договору поставки солоду від 06.04.07р. Просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в засіданні суду проти позову заперечував. Пояснила, що договір поставки між сторонами є неукладеним, оскільки сторони не досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, а саме: в договорі не досягнуто згоди щодо строків поставки товару. Крім того, зазначив, що товар поставлявся згідно накладних і виставлених рахунків на оплату, посилання в накладних і рахунках на виконання умов договору відсутнє.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.07р. між сторонами був укладений договір поставки №СG 382-07 KIвід 06.04.07р. (а.с. 8-20), відповідно до умов якого відповідач (постачальник) зобов'язується поставити позивачеві (покупцеві) товар - ячмінний світлий солод врожаю 2006 р., а покупець зобов'язаний прийняти даний товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2 даного договору, кількість товару складає 5000 тон солоду.

Загальна сума договору за всю партію товару складає 12145405,50 грн. (п. 2.1 договору).

Згідно з п.3.1 договору, товар поставляється залізничним транспортом в попередньо очищених вагонах-зерновозах насипом згідно погодженого сторонами графіку поставок (додаток №1 до договору).

Оплата за товар здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на вказаний рахунок постачальника за кожну фактично поставлену ним партію товару. Оплата товару повинна відбутись не пізніше 30 днів з дати поставки кожної партії товару (п. 5.1 даного договору).

Відповідач поставив позивачеві товар - солод ячмінний світлий в об'ємі 4724 тони 190 кг, що підтверджується видатковими накладними (а.с.33 - 123).

Позивач здійснив оплату поставленого товару, про що свідчать банківські виписки (а.с.148 - 153) та платіжні доручення.

Проте, посилаючись на те, що відповідач не повністю виконав умови договору, позивач просить суд спонукати відповідача до виконання умов вищезазначеного договору, а саме поставити ячмінний світлий солод в об'ємі 275 тон 800 кг на загальну суму 669940,26 грн.

Свої позовні вимоги позивач ґрунтує з наступних підстав.

Зокрема зазначає, що оскільки відповідачем в Договорі не були встановлені конкретні терміни виконання своїх зобов'язань з поставки Товару позивачеві, він направив на адресу відповідачу заявку від 02.11.2007р. з вимогою відвантажити залізничним транспортом 275,800 т. солоду в термін до 10.11.2007р. та вимогу від 13.11.2007р. про відвантаження 275,800 т. солоду в термін до 19.11.2007р.

На думку позивача, відповідач відповідно п.2 ст.530 ЦК України був зобов'язаний виконати вимоги позивача, вказані в заявці, тобто - здійснити поставку Товару не пізніше 12.11.2007р.

Вказує, що п.6.2.1 Договору передбачена пеня в розмірі 0,5% від вартості непоставленого Товару за кожен день порушення терміну поставки, та за таким умов, просить стягнути з відповідача 542651,40 грн. пені.

Відповідач позовні вимоги заперечив в повному обсязі та зазначив, що договір між сторонами є неукладеним, оскільки не погоджені усі істотні умови, зокрема термін поставки.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ст.628 ЦК України зміст Договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнено згоди.

Відповідно ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за певну грошову суму.

Таким чином, законодавець чітко визначив істотні умови договору поставки, які сторони мають визначити при укладенні даного договору. Такими істотними умовами є те, що сторонами можуть бути лише суб'єкти підприємницької діяльності, повинна бути визначена ціна договору та зазначені строки виконання зобов'язання.

Договором поставки солоду №CG 382-07 КІ від 06.04.2007р. сторони не зазначили строків поставки Товару.

Згідно п.3.12 Договору, відповідач зобов'язувався поставити позивачу солод відповідно до умов Договору в обсягах, та згідно графіку, передбаченого у Додатку №2 до цього Договору.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, Додаток №2 між сторонами погоджений не був.

За приписом ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно п.8 ст.181 ГК України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Заперечення позивача, що ним було застосовано п.2 ст.530 ЦК України та направлено відповідачу заявку і вимогу, в яких визначені строки, є безпідставними, оскільки дана норма регулює відносини між кредитором і боржником, а в силу того, що сторонами не узгоджено таку істотну умову як строк поставки, то відповідач таким являтися не може.

Надані позивачем видаткові накладні та платіжні доручення не можуть бути доказами по справі з наступних підстав.

Судом встановлено, що Договір поставки солоду №CG382-07КІ від 06.04.2007р. сторонами не укладено, тому їх зобов'язання не можуть ґрунтуватися на його положеннях.

Посилання позивача відносно передачі товару по накладних на виконання Договору не беруться до уваги, оскільки правовідносини, що склалися між сторонами не являються договірними, а поставка товару здійснювалася по окремим домовленостям між сторонами, які не скріплені письмовим правочином.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи, а позовні вимоги заявлені безпідставно.

Керуючись ст.ст.43, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

Маріщенко Л.О.

дата підписання 17.06.08 р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - відповідачу

3 - позивачу