ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р.

№ 2-2/8382-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

С. Шевчук,

Ж. Бернацької, І. Воліка (доповідача),

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Акціонерного товариства закритого типу (АТЗТ) “Аспект”

на рішення

14.02.-27.02.2008

господарського суду Автономної Республіки Крим

у справі

№ 2-2/8382-2007

за позовом

Вінницького обласного комунального виробничого підприємства

водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал"

до

АТЗТ “Аспект”

про

стягнення 554 220,00 грн.

та за зустрічним позовом

АТЗТ “Аспект”

до

Вінницького обласного комунального виробничого

підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал"

про

стягнення 1 194 941,78 грн.

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

повноваження представника не підтверджені належним чином

відповідача

Гончаров Ю.О. (дов. від 01.03.2007 № 1/Ас/2007-п)

ВСТАНОВИВ:

Вінницьке обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з АТЗТ “Аспект” згідно з договором санації і графіком погашення заборгованості, а саме: 199 000 грн. за 2005 рік, 349 250 грн. за 2006 рік, 3 відсотків річних за 2005 рік у сумі 5 970 грн., а всього 554 220 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з договором № 28 від 05.03.1997 року позивач надав ВО "Жовтень" (нині – ВАТ "Вінницький ламповий завод") послуги по підпуску і споживанню води, скиду і прийманню стічних вод, за яким передбачена щомісячна оплата наданих послуг відповідно до розрахунків, які виставляються позивачем на підставі щомісячних записів в маршрутних листах про кількість води і стоків, згідно з показниками приладів обліку, завірених підписами сторін, однак споживачем вказана домовленість систематично не виконувалась.

15.06.1997 арбітражним судом Вінницької області порушено провадження по справі № 86/2 про банкрутство ВО "Жовтень".

Ухвалою арбітражного суду Вінницької області від 21.07.1997 Вінницьке обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" було включене до складу кредиторів.

Доповідач: Волік І.М.

17.02.1999 до арбітражного суду із заявою про намір взяти участь в санації боржника звернулось АТЗТ "Аспект", яке взяло на себе зобов'язання задовольнити вимоги кредиторів до боржника.

17.03.1999 збори кредиторів одноголосно погодились з умовами санації, запропонованими АТЗТ "Аспект", з термінами виконання зобов'язань і з договором про переведення боргу.

17.03.1999 судом затверджений договір санації між ВАТ "Вінницький ламповий завод " і АТЗТ "Аспект", а також договір від 16.02.1999 про переведення боргу від ВАТ "Вінницький ламповий завод " до АТЗТ "Аспект".

Судом також затверджений графік погашення заборгованості перед кредиторами, до якого включене Вінницьке обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" з сумою боргу 621 868,67 грн. і погашенням її по термінах: 1999 р.- 2000 р. - 31,0 тис. грн., 2001р. - 62,0 тис. грн., 2002 р. - 81,0 тис. грн., 2003 - 199,0 тис. грн., 2004 р. – 248 868,67 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18-21.03.2003 у справі № 2-8/5307-2003 затверджена мирова угода, відповідно до якої відповідач у 2005 році зобов'язаний сплатити позивачу 199 000,00 грн., і в 2006 році -349 250,00 грн.

Однак, відповідачем порушені вищевказані зобов'язання та не сплачено позивачу в 2005 році 199 000,00 грн., а у 2006 році –349 250,00 грн.

16.07.2007 АТЗТ "Аспект" подана зустрічна позовна заява про стягнення з позивача за первісним позовом збитків у сумі 1 194 941 грн. 78 коп., яка мотивована неправомірним використанням позивачем за первісним позовом каналізаційного колектору № 9, що належить відповідачу за первісним позовом, чим останньому спричинені збити на суму 1 194 941 грн.78 коп.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.07.2007 зустрічна позовна заява прийнята до сумісного розгляду з первісною позовною заявою.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.02.-27.02.2008 у справі № 2-2/8382-2007 (суддя В. Толпиго) первісні позовні вимоги задоволені, з АТЗТ "Аспект" на користь Вінницького обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" стягнуто 548 250,00 грн. боргу, 5 970, грн. річних, також на відповідача покладені судові витрати у справі, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд виходив з наступних обставин, що встановлені в ході судового розгляду.

15.07.1996 арбітражним судом Вінницької області була порушена справа № 86/2 про банкрутство ПО «Жовтень»(Вінницький ламповий завод).

17.03.1999 судом затверджений договір санації між ВАТ "Вінницький ламповий завод" і АТЗТ „Аспект", а також договір від 16.02.1999 про переведення боргу ВАТ "Вінницький ламповий завод" до АТЗТ "Аспект", і зобов'язання санатора - АТЗТ "Аспект" відносно погашення заборгованості перед кредиторами.

Судом затверджений графік погашення заборгованості перед кредиторами, до якого включене Вінницьке обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Вінницяводоканал" з сумою боргу 621 868,67 грн. та його погашенням по термінах: 1999 р.- 2000 р. - 31,0 тис. грн., 2001 р. - 62,0 тис. грн., 2002 р. - 81,0 тис. грн., 2003 р. - 199,0 тис. грн., 2004 р. –248 868,67 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18.03-21.03.2003 у справі № 2-8/5307-03, що набрала законної сили, була затверджена мирова угода від 19.03.2003, що укладена між АТЗТ "Аспект" та ВАТ "Вінницький ламповий завод ", якою внесені зміни в графік погашення кредиторської заборгованості ВАТ «Вінницький ламповий завод».

Вищенаведеною угодою були встановлені інші, змінені, строки погашення заборгованості з 1999 р. по 2006 р., зокрема у 2005 р. - 199 000,00 грн. у 2006 р. - 349 250,00 грн., про стягнення якої і заявлений первісний позов.

У зв'язку з наведеним, господарським судом першої інстанції встановлено, що строк виконання вказаних зобов'язань вже настав, однак, відповідач за первісним позовом порушив умови договору санації і зміненого затвердженого мировою угодою, що набрала законної сили, графіку погашення кредиторської заборгованості, не сплативши Вінницьке обласне комунальне виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал»в 2005 р. – 199 000,00 грн., та в 2006 р. -349 250,00 грн., що визнано відповідачем в суді.

Виходячи з положень цивільного законодавства про загальні умови виконання зобов'язань та враховуючи встановлені обставини справи, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог щодо стягнення з відповідача за первісним позовом заборгованості у розмірі 199 000,00 грн. за 2005 рік та у розмірі 349 250,00 грн. за 2006 рік.

Також позивачем за первісним позовом заявлена вимога про стягнення річних у сумі 5 970 грн. за 2006 рік, нарахованих на суму боргу за 2005 рік, яка, за висновком місцевого господарського суду, визнана законною та такою, що підлягає до задоволення, виходячи з положень ст. 625 Цивільного кодексу України.

Щодо зустрічного позову, то господарський суд першої інстанції дійшов висновку про його необґрунтованість і безпідставність, а отже, відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

АТЗТ “Аспект” у зустрічній позовній заяві просить стягнути збитки в сумі 1 194 941,78 грн., посилаючись на те, що експлуатація колектора, власником якого він є, здійснюється юридичними та фізичними особами, що уклали договори з Вінницьким обласним комунальним виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал» без відшкодування АТЗТ «Аспект»послуг по експлуатації, у зв'язку з чим, фізичний знос колектора щомісячно збільшується, чим, на думку позивача за зустрічним позовом, останньому спричинені збитки за період з 01.02.2005 по 30.06.2007.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України, зокрема, визначено поняття збитків, до яких відносяться доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Боржник, що порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові заподіяні збитки, розмір збитків, заподіяних порушенням зобов'язання, доводиться кредитором (ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено, під збитками, розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ст. 224 ГК України).

При цьому, відшкодування збитків є мірою відповідальності, а тому слід відрізняти обов’язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов’язання по договору, від недоговорної шкоди, тобто зобов’язання, яке виникло в результаті спричинення шкоди.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків (упущеної вигоди), необхідно наявність чотирьох складових цивільних правовідносин: противоправна поведінка; збитки; причинний зв’язок між протиправною дією, поведінкою боржника та збитками; вина. При відсутності хоча б однієї складової цивільна відповідальність не настає.

Виходячи з вищенаведених законодавчих положень та враховуючи, що позивачем за зустрічним позовом не надані господарському суду докази протиправності поведінки боржника, що виразилася би в невиконанні або неналежному виконанні взятого на себе зобов'язання, та доказів порушення відповідачем зобов'язань, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між поведінкою відповідача за зустрічним позовом та збитками, наявність яких не доведена, а також відсутність вини відповідача.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, АТЗТ “Аспект” посилається на неправильне застосування господарським судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та порушення процесуальних норм в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, просить про його скасування і направлення справи на новий розгляд в цій частині.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши суддю- доповідача, пояснення представника позивача, та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів (ч. 2 ст. 60 ГПК України).

В розумінні вищенаведеної процесуальної норми зустрічний позов має на меті захист від первісного позову або заліком, або спростуванням його частково чи повністю, або розглядом в одному провадженні хоча й різних, але взаємопов'язаних вимог.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у тому, що обидва позови взаємно пов'язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному і правильному вирішенню спору, також це може виражатися у підставах цих позовів або поданих доказах.

Крім того, взаємна пов'язаність первісного і зустрічного позовів може полягати у тому, що вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись.

До вищенаведених випадків, коли вбачається пов'язаність первісного та зустрічного позовів, відноситься випадок, коли задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

Відсутність однієї з перелічених підстав прийняття зустрічного позову тягне за собою повернення зустрічної позовної заяви.

Первісний позов у справі заявлений у зв'язку з порушенням відповідачем (АТЗТ “Аспект”) умов договору санації і зміненого затвердженого мировою угодою, що набрала законної сили, графіку погашення кредиторської заборгованості, яке полягає у несплаті позивачу (Вінницькому обласному комунальному виробничому підприємству водопровідно-каналізаційного господарства «Вінницяводоканал») як кредитору в 2005 р. –199 000,00 грн., та в 2006 р. - 349 250,00 грн.

Зустрічний позов у справі заявлений про стягнення збитків за період з 01.02.2005 по 30.06.2007 в сумі 1 194 941,78 грн., які полягають, на думку АТЗТ “Аспект” у тому, що експлуатація колектора, власником якого він є, здійснюється юридичними та фізичними особами, що уклали договори з відповідачем за зустрічним позовом без відшкодування АТЗТ «Аспект»послуг по експлуатації, у зв'язку з чим, фізичний знос колектора щомісячно збільшується.

Наведені обставини свідчать про порушення господарським судом передбачених процесуальним законом обов'язкових умов, за яких зустрічний позов приймається для сумісного розгляду з первісним позовом, адже АТЗТ “Аспект” не дотримані вимоги процесуального закону щодо подання зустрічного позову, враховуючи відсутність підстав, передбачених ч. 1 ст. 60 ГПК України, а саме пов'язаності з первісним позовом, а отже, зустрічна позовна заява АТЗТ “Аспект” підлягала поверненню відповідно до ст. 60 ГПК України.

Беручи до уваги, що господарським судом першої інстанцій в порушення ст. 43 ГПК України не були всебічно і повно розглянуті всі обставини справи та виходячи з повноважень касаційної інстанції щодо перевірки повноти встановлення обставин справи у рішенні або постанові господарського суду, передбачених ч. 2 ст. 1115 ГПК України, відсутність якої унеможливлює правильність застосування норм матеріального права при вирішенні спору, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що судове рішення у справі підлягає скасуванню, а справа має бути направлена на новий розгляд.

При новому розгляді справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, всебічно і повно встановити обставини справи та в залежності від встановленого і відповідно до чинного законодавства вирішити спір.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу АТЗТ “Аспект” задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 14.02.-27.02.2008 у справі № 2-2/8382-2007 скасувати.

Справу направити до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий, суддя С. Шевчук

Суддя: Ж. Бернацька

І. Волік