ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

24 червня 2008 р., 10 год. 00 хв.                                                  Справа № 8/46

Суддя – В.С. Русняк

Секретар судового засідання - помічник судді – Н.Ю. Рабцун

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Закарпатсько-галицького шляхово-будівельного управління”, смт. Міжгір’я

до відповідача Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі, смт. Міжгір’я

про визнання недійсними рішення Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №319 від 29.12.2007р., рішення за №320 від 29.12.2007р., рішення за №321 від 29.12.2007р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду

Представники:

Від позивача – Ільницький П.М. –юрист, довіреність №02/08 від 27.02.08;

Від відповідача –не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Відкритим акціонерним товариством „Закарпатсько-галицьким шляхово-будівельним управлінням”, смт. Міжгір’я заявлено позов до Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі, смт. Міжгір’я про визнання недійсними рішення Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №319 від 29.12.2007р., рішення за №320 від 29.12.2007р., рішення за №321 від 29.12.2007р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду

У судовому засіданні 17.06.2008 р. на підставі ст. 150 КАС України було оголошено перерву до 24.06.2008 р.

Відкрите акціонерне товариство „Закарпатсько-галицьке шляхово-будівельне управління”, смт. Міжгір’я звернулося до суду з позовною заявою про визнання недійсним рішень Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №319, №320, №321 від 29.12.2007 р. про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, мотивуючи свої вимоги, зокрема тим, що відповідач в супереч законодавству про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування прийняв три рішення, якими за одні і ті ж несвоєчасні сплати страхових внесків застосував одночасно три фінансові санкції в розмірі 10%, 20% і 50% своєчасно не сплачених сум, і крім того, додатково на ці суми застосованих штрафних санкцій повторно теж три рази нарахував пеню, що на думку позивача суперечить п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єктів господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності. Отже, відповідачем неправомірно застосовані штрафні санкції за періоди вказані починаючи з 20.10.2004 р. по 28.12.2006 р.

Відповідач проти позову заперечує вцілому, зокрема посилаючись на правомірність винесених оспорюваних рішень.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №319 від 29 грудня 2007 року донараховано до сплати у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 15747,92 грн. та нараховано до сплати пені в розмірі 10319,59 грн. за період з 14.03.2005 року по 19.01.2007 року.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №320 від 29 грудня 2007 року донараховано до сплати у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 53976,66 грн. та нараховано до сплати пені в розмірі 13764,14 грн. за період з 20.10.2004 року по 20.11.2006 року.

Рішенням начальника управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі за №321 від 29 грудня 2007 року донараховано до сплати у вигляді стягнення суми штрафу в розмірі 20437,88 грн. та нараховано до сплати пені в розмірі 4602,89 грн. за період з 20.10.2007 року по 24.11.2007 року.

В п.п. 1 п. 8 Прикінцевих положень Закону №1058 від 09.07.2003р. зазначено, що страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку визначених цим Законом та в розмірах передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” (400/97).

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону №1058 від 09.07.2003 р. роботодавці –юридичні та фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру –являються страхувальниками, тому, відповідно до ст. 15 Закону №1058 від 09.07.2003 р., вони є платниками страхових внесків до солідарної системи Пенсійного фонду України. Страхувальники, відповідно до п. 6 ст. 20 вищезазначеного Закону зобов’язані сплачувати страхові внески за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 17 Закону №1058 від 09.07.2003 р. платники страхових внесків (страхувальники) зобов’язані подавати звітність територіальним органам ПФУ у строки, в порядку та за формою, встановленими ПФУ, нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону №1058).

Згідно п. 2.1. п. 2 „Порядку ведення органами ПФУ обліку надходження платежів зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування”, затверджено постановою правління ПФУ 19.01.2002 р. №2-4, зареєстрованого в МЮУ 01.03.2002р. №212/6500 (далі Порядок) документами, на підставі яких здійснюється нарахування платежів шляхом занесення інформації про зобов’язання платника до бази платника є –за зобов’язаннями, які самостійно визначаються платником –розрахунки, у тому числі нові розрахунки, що містять виправлені показники, та інші документи, які подаються платниками до органів ПФУ в порядку та терміни, що встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування платежів. Згідно з п.п. 4.2.1 п. 4.2 п. 4 даного Порядку зобов’язання, самостійно визначені платником, проводиться у графах „Належить до сплати” згідно з даними розрахунку суми страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування.

На час розгляду справи, позивач боргує до органів ПФУ лише оспорювані фінансові санкції та пеню. Позивачем самостійно нараховано та задекларовано у щомісячних Розрахунках відповідні суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за січень 2004 року по січень 2007 року, що видно з поданих Розрахунків суми страхових внесків за цей період та особової картки платника.

Дана сума страхових внесків управлінням ПФУ внесена до картки особового рахунку, яка відповідно до п. 3 „Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження платежів зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та інших платежів” відкривається відповідальними працівниками органів ПФУ та в якій відображаються всі дані про платника, в тому числі інформація про стан розрахунків з Пенсійним фондом України. Відповідно до п. 4 цього ж Порядку зобов’язання самостійно визначені платником нараховуються в автоматичному порядку, в тому числі штрафні санкції та пеня.

Позивачем задекларовані страхові внески не сплачені протягом періоду визначеного п. 6 ст. 20 Закону №1058. В зв’язку з несвоєчасною сплатою страхових внесків у визначені законодавством строки відповідно до п. 2 ст. 106 Закону №1058 вони стали вважатися простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону України №1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

10 відсотків своєчасно не сплачених зазначених сум –у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

20 відсотків зазначених сум –у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

50 відсотків зазначених сум –у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Одночасно, на суми своєчасно не сплачених (не перерахованих) страхових внесків і фінансових санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.п. 9.3.2 п. 9.3 п. 9 Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” (зареєстрована в МЮУ 16.01.2004 р. №64/8663) розрахунок фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками самостійно або органами ПФУ здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

До позивача за порушення строків сплати страхових внесків застосовано штрафні санкції, які оформлені відповідними рішеннями №319, №320, №321 від 29.12.2007 р. та на які відповідно нарахована пеня.

Вищезазначені рішення відповідно до ст. 106 Закону України №1058 та відповідно до вищезазначеної Інструкції надсилалися позивачу і є узгодженими, оскільки позивачем вони у передбачені законодавством строки не оскаржені.

Твердження позивача про те, що протягом 2007 року проводилась своєчасна сплата страхових внесків є правомірним, однак за 2006 р., 2005 р. та за 2004р. страхові внески сплачувались до органів ПФУ з порушенням встановлених строків. Зарахування сплачених коштів позивачем відповідно до п. 5 ст. 106 Закону №1058 здійснювалось в порядку календарної черговості виникнення недоїмки, що видно з особової картки платника.

Крім того, позивачу разом з вищезазначеними рішеннями надсилалися відповідні розрахунки сум штрафних санкцій та пені з яких видно період прострочки платежу, суму штрафних санкцій та пені, і т.д. Зворотнє твердження позивача є безпідставне.

Безпідставним є твердження позивача і про те, що органами ПФУ застосовано потрійне накладення штрафних санкцій та пені за один і той же період. Оскільки це твердження спростовується на підставі особової картки платника, розрахунку сум штрафних санкцій та пені, який доданий до прийнятих рішень, що оскаржуються, а також на підставі розрахунку, який доданий позивачем до матеріалів справи, з яких видно періоди та суми прострочення сплати страхових внесків.

Згідно з п. 15 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” строк давності щодо стягнення недоїмки, пені та штрафів не застосовується.

Враховуючи викладене, оспорювані рішення Управління Пенсійного фонду України в Міжгірському районі винесені відповідно до вимог діючого законодавства і підстав для їх скасування судом не вбачається. В позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В позові відмовити.

2.          Повний текст постанови виготовлений і підписаний 24.06.2008 р.

3.          Постанова набирає законної сили і підлягає оскарженню в порядку і строки, визначені ст. 186 КАС України.

Суддя В.С. Русняк