ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2008 р.                                                             Справа № 02/1822

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Давиденко В.Г.,

за участю представників: позивача: Зажома Л.В., Волошін В.І. –за довіреностями, відповідача: Бабіч Т.Г., Поліщук Д.В. –за довіреностями, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси справу

за позовом Національного банку України в особі управління Національного банку України в Черкаській області

до приватного підприємства “СервісПромМонтаж-21С”

про стягнення 179 357 грн. 81 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 179 357 грн. 81 коп. пені відповідно до пункту 8.2. договору будівельного підряду № 176 від 24.07.2007 року за невиконання відповідачем обсягів робіт по надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем та по заміні шатрового даху на фасадній частині адмінбудівлі Управління НБУ в Черкаській області, встановлених у графіку виконання робіт. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на наступне:

- за результатами тендеру на закупівлю робіт по об’єкту “Надбудова 3 та 4 поверхів над сховищем та заміни шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі Управління НБУ в Черкаській області, м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 23”, проведеного Національним банком України, переможцем тендеру було визнано відповідача, який уклав із позивачем договір будівельного підряду № 176 від 24.07.2007 року та зобов’язався виконати замовлені йому роботи відповідно до графіка, що є невід’ємною частиною договору;

- для виконання роботи позивач передав відповідачу дозволи на виконання будівельно-монтажних робіт: від 22.08.2007 року на виконання робіт по заміні шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі та від 16.10.2007 року на виконання робіт по надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем;

- протягом вересня – грудня 2007 року позивач перерахував відповідачу попередню оплату в сумі 829 440 грн. на виконання робіт по заміні шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі та 258 785 грн. на виконання робіт по надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем, а відповідач зобов’язався виконати вказані роботи протягом вересня 2007 року –січня 2008 року відповідно на суми 779 810 грн. та 619 490 грн.;

- станом на 01.02.2008 року роботи були виконані відповідачем лише частково, на суми відповідно 600 603,60 грн. та 182 666,40 грн., в зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню відповідно до пункту 8.2. договору, яка виникла за період з 01 грудня 2007 року по 29 лютого 2008 року.

Представники позивача у судовому засіданні позов підтримали у заявленій сумі, заперечили проти доводів відповідача, та пояснили, що позивачем повністю виконано взяті на себе зобов’язання за договором підряду, а звинувачення відповідача у простроченні позивача (як кредитора) вважають безпідставними та необгрунтованими, оскільки порушення графіка виконання робіт викликано невиконанням відповідачем підготовчих та інших робіт у встановлені строки, поганою організацією роботи, недостатньою кількістю працюючих на об’єкті; заперечили проти доводів представників відповідача про порушення умов договору позивачем, вважаючи їх надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач є специфічним режимним об’єктом і відповідачу було про це повідомлено, позивач вживав всіх можливих заходів для врегулювання всіх питань, які виникали в процесі виконання робіт, і своєчасно реагував на всі звернення відповідача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву повністю заперечив проти позову та просив відмовити позивачу в позові з наступних підстав:

- несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором підряду сталося внаслідок прострочення позивача, а саме через те, що позивач не передав відповідачу в установлений договором строк дозволи на виконання робіт, без яких відповідач не мав права розпочинати виконання робіт;

- а також через те, що позивач порушив строк перерахування попередньої оплати, виходячи із умови пункту 4.1. договору, без отримання якої відповідач не міг приступати до виконання робіт;

- відповідач вживав всіх можливих заходів для виконання роботи, оскільки зважаючи на те, що позивач надав дозвіл на виконання робіт лише 16.10.2007 року та здійснив передоплату за ці роботи лише 13.12.2007 року, то виконання відповідачем загального обсягу робіт відбулося в більш короткі строки, ніж передбачено графіком робіт;

- відповідно до статті 61 Конституції України підприємство не може нести відповідальність двічі за одне й те ж саме правопорушення, а з відповідача уже було стягнуто рішенням суду пеню за аналогічне порушення, як у даному позові.

Представники відповідача у судовому засіданні, заперечуючи проти позову, посилалися на доводи і міркування, викладені у відзиві на позов, та пояснили, що відповідач допустив прострочення виконання своїх зобов’язань за договором підряду в результаті прострочення позивача, який порушив строк передачі відповідачу дозволів на виконання робіт, без яких заборонено розпочинати роботу, та порушив строк перерахування попередньої оплати, без отримання якої відповідач не міг приступати до виконання робіт; договором підряду не передбачено обов’язку наздоганяти упущене в зв’язку з невиконанням позивачем своїх зобов’язань за договором, тим більше, що відповідальність за невиконання цього договором не передбачена ; позивач не виконав своє зобов’язання, встановлене у пункті 6.4.5. договору, по сприянню підряднику у виконанні роботи, оскільки зволікав із передачею дозволів, перерахуванням передоплати, обмежував режим робочого дня, надання перепусток для роботи у вихідні дні, не надавав доступ до горішнього приміщення для проведення будівельно-монтажних робіт, затягував вирішення питання про переміщення матеріалів, майже протягом місяця узгоджував питання про матеріал для влаштування прокладної пароізоляції, тобто, позивач систематично порушував умови договору у вигляді невиконання трьох з п’яти пунктів договору, що визначають його обов’язки як замовника. Представники відповідача просили відмовити позивачу в позові.

Представник відповідача Поліщук Д.В. у судовому засіданні 05.05.2008 року подав суду клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України з мотивів неможливості притягнення двічі до господарсько-правової відповідальності за одне й те саме правопорушення та наявності рішення господарського суду, що вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав. Суд розглянув дане клопотання у судовому засіданні 05.05.2008 року та залишив його без задоволення з мотивів його необгрунтованості.

У судовому засіданні оголошувалася перерва із 16.05.2008 року по 23.05.2008 року.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив наступне.

Національний банк України в особі начальника управління Національного банку України в Черкаській області Забудського С.А., що діє на підставі довіреності, та приватне підприємство “СервісПромМонтаж-21С” в особі директора Федосєєвої С.О., що діє на підставі статуту, уклали договір будівельного підряду № 176 від 24 липня 2007 року, за умовами якого відповідач (підрядник за договором) зобов’язався виконати у межах договірної ціни на свій ризик власними силами і засобами (із залученням у разі потреби сторонніх виконавців - субпідрядників) у строки, обумовлені в цьому договорі такі роботи, за шифрами робочих проектів:

- 174-05 - надбудова 3 та 4 поверхів над сховищем адмінбудівлі Управління НБУ в Черкаській області, м. Черкаси, вул. О.Дашковича, 23;

- 175-05 –заміна шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі Управління НБУ в Черкаській області, вул. О.Дашковича, 23,

в обсягах, передбачених проектно-кошторисною документацією, що є невід’ємною частиною цього договору (Додаток № 1), з дотриманням діючих державних будівельних норм і правил та умов цього договору.

Відповідно до пункту 2.1. договору строк виконання робіт у повному обсязі –14 місяців від дати укладення договору.

В пункті 2.2. вказано, що виконання загального обсягу робіт за договором здійснюється відповідно до календарного графіка, складеного згідно форми 1 додатка 6 ДБН А. 3 1-5-96 “Організація будівельного виробництва” на весь період виконання робіт (Додаток № 2), що є невід’ємною частиною цього договору.

В розділі 3 договору сторони визначили договірну ціну та порядок її сплати, в розділі 4 –порядок проведення розрахунків, за яким передбачено перерахування відповідачу авансу для придбання матеріально-технічних ресурсів.

11 вересня 2007 року сторони підписали Додатковий договір № 192 до договору будівельного підряду від 24.07.2007 року.

19 вересня 2007 року позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату в сумі 532 480 грн., 21.12.2007 року - суму 296 960 грн. на виконання робіт по заміні шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі, а 13.12.2007 року –258 785 грн. на виконання робіт по надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем адмінбудівлі позивача.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача, на підставі пункту 8.2. договору, пені за порушення ним строку виконання робіт (місячних їх обсягів за календарним графіком), яка виникла за період з 01 грудня 2007 року по 29 лютого 2008 року, в зв’язку з тим, що відповідач не виконав своє зобов’язання за договором та за графіком, вказаний у графіку обсяг робіт не виконав, акти виконаних робіт на вказані у графіку суми не надав.

Відповідач не заперечив факт невиконання ним вказаного обсягу робіт в установлений графіком строк. Однак, відповідач стверджує, що порушення строку виконання робіт сталося з вини позивача, який не передав відповідачу в установлений пунктом 6.4.1. договору строк (протягом 5 робочих днів після укладення договору, тобто не пізніше 29 липня 2007 року) дозволи на виконання робіт та не перерахував відповідачу суму передоплати, без яких відповідач не мав права і не міг розпочинати виконання робіт, а договором не передбачено обов’язок відповідача наздоганяти виконання обсягів робіт.

Як вбачається із поданих суду актів приймання виконаних робіт форми № КБ-2в, відповідач дійсно не виконав роботи на суми, які вказані у графіку виконання робіт.

Однак, у пункті 8.2. договору, на підставі якого позивач заявив позов про стягнення з відповідача пені, вказано, що відповідальність підрядника наступає у разі наявності його вини.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд вважає доводи відповідача про відсутність його вини такими, що заслуговують на увагу, виходячи із наступного.

Відповідно до пункту 6.4.1. договору позивач, як замовник, зобов’язався одержати дозвіл на виконання будівельно-монтажних робіт, передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію за актом, який підписується уповноваженими особами сторін та будівельний майданчик в строк 5 робочих днів після укладення договору. Тобто, позивач повинен був передати відповідачу вказані документи, майданчик, дозволи на виконання робіт по обох робочих проектах (надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем адмінбудівлі та заміні шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі) не пізніше 29 липня 2007 року.

Як встановлено судом в процесі розгляду спору між цими ж сторонами у справі № 02/112, позивач передав, а відповідач прийняв проектно-кошторисну документацію по акту № 1 від 24 липня 2007 року, та будівельний майданчик по акту № 2 від 31.07.2007 року (а.с. 23, 24). Дозволи на виконання будівельних робіт були передані відповідачу пізніше –дозвіл по заміні шатрового даху з відновленням фасадної частини адмінбудівлі був виданий інспекцією Держархбудконтролю Черкаського міськвиконкому 22.08.2007 року, а дозвіл по надбудові 3 та 4 поверхів виданий 16 жовтня 2007 року.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що надання підряднику дозволів на виконання будівельних робіт є суттєвим моментом у виконанні підрядних робіт, оскільки відповідно до Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 5 грудня 2000 р. N 273, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 грудня 2000 р. за N 945/5166, виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється, а подання документів до інспекцій Держархбудконтролю для одержання дозволу на виконання будівельних робіт здійснюється забудовником (замовником).

Отже, відсутність у відповідача дозволу на виконання будівельних робіт не давала йому права до 16 жовтня 2007 року виконувати роботи по надбудові.

Крім цього, пунктом 4.1. договору встановлено перерахування замовником авансу для придбання матеріально-технічних ресурсів у розмірі 30% від загальної вартості дванадцятимісячного обсягу робіт, згідно календарного графіку їх виконання, протягом 10 робочих днів після отримання позитивного висновку міжвідомчої комісії з питань державних закупівель. Позитивний висновок отриманий, договір підряду укладений.

Як вбачається із позовної заяви та не заперечується відповідачем, позивач перерахував відповідачу попередню оплату в сумі 258 785 грн. на виконання робіт по надбудові 3 та 4 поверхів над сховищем лише 13.12.2007 року.

Тобто, із вказаних цифр вбачається прострочення перерахування позивачем передоплати (авансу) на виконання відповідачем вказаних робіт.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 2 наведеної статті встановлено, зокрема, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що він ужив усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання.

Відповідно до частини 2 статті 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що відповідач довів, що він вживав залежні від нього заходи для належного виконання зобов’язання за договором підряду та що прострочення виконання позивачем його зобов’язань по передачі відповідачу дозволу на виконання робіт по надбудові перешкоджало йому виконувати цю роботу до 16.10.2007 року.

Як вбачається із поданих суду доказів, відповідач систематично письмово звертався до позивача для врегулювання різних питань виробничого характеру, які виникали в процесі роботи відповідача, зокрема, щодо встановлення режиму робочого дня, надання перепусток працівникам для роботи у вихідні дні, щодо доступу до горішнього приміщення для проведення будівельно-монтажних робіт, вирішення питання про переміщення матеріалів, узгодження питання про матеріал для влаштування прокладної пароізоляції, який був замінений позивачем в процесі роботи, тощо. Суд враховує особливість об’єкта, специфіку виконання робіт, необхідність погодження черговості та часу робіт і перевезення вантажів та інші питання виробничого процесу. Суд погоджується з доводами відповідача про те, що всі ці чинники в комплексі перешкоджали виконанню роботи в установлені строки. Доводи представників позивача про те, що відповідач повинен був набрати додаткових працівників та надолужити прогаяне, суд вважає такими, що не ґрунтуються на умовах договору. Договором підряду не встановлено обов’язок підрядника перевиконувати місячні об’єми робіт у разі несвоєчасного надання дозволів, перерахування авансу чи врегулювання інших питань, а пунктом 8.2. договору не встановлено відповідальності за нездійснення таких перевиконань місячних обсягів робіт.

Суд звертає увагу на приписи частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, за якою кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно частини 3 статті 5 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. А в частині 2 статті 13 Цивільного кодексу України вказано, що при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Заявляючи позов про стягнення пені, позивач посилається на пункт 8.2. договору, в якому передбачено відповідальність підрядника у разі затримки строків виконання робіт з його вини. В процесі розгляду спору у справі № 02/112 судом було встановлено вину відповідача у затримці строків виконання робіт по заміні шатрового даху у вересні-жовтні 2007 року, в зв’язку з чим та із врахуванням всіх обставин справи судом було стягнуто із відповідача пеню частково. У даному позові заявлено вимогу про стягнення пені за затримку виконання обсягів робіт по обох робочих проектах (по заміні шатрового даху та надбудові), виходячи із обсягів, які повинні бути виконані станом за січень 2008 року. Тобто, у даному позові заявлено вимогу про притягнення відповідача до відповідальності за інші правопорушення, тому доводи представника відповідача про те, що відповідач притягується до відповідальності повторно за одне й теж правопорушення, є безпідставними.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що встановлений договором розмір пені є невиправдано високим і стягнення пені не сприятиме поліпшенню роботи відповідача, не прискорить її виконання, а скоріше навпаки, може спричинити ще більше порушення строку виконання роботи, або навіть її призупинення.

Тому суд вважає за необхідне звільнити відповідача від відповідальності за вказане позивачем у позовній заяві порушення і в позові позивачу відмовити.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Суддя А.Д.Пащенко