ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2008 р.

Справа № 6/105/08

за позовом

Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-А.

до 1 відповідача

Приватного підприємства «Агро Траст», м. Миколаїв, вул. Чигрина, 69-А, кв. 9.

до 2 відповідача

Товариства з обмеженою відповідальністю АК “Миколаївенергоресурси”, м. Миколаїв, вул. 8-го Березня, 13.

про

Визнання недійсним договору постачання продукції.

Суддя                                                                                                     Ткаченко О.В.

Секретар                                                                                                    Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

Давидченко І.М.

Від відповідача

Не з»явився.

Від відповідача

Баришніков А.О.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом та, з урахуванням уточнень від 05.05.2008 року, просить визнати договір на постачання продукції у 2005 році № 77 від 21.10.2005 року між ТОВ АК «Миколаївенергоресурси»та ПП «Агро Траст»на суму 45083,55 грн. ( з них ПДВ на суму 7513,86 грн.) недійсним, як такий, що вчинений з метою завідомо суперечною інтересам Держави. При цьому позивач просить застосувати наслідки реституції згідно ст. 208 ГК України, а саме: стягнути з ПП «Агро Траст»вартість всього отриманого по цій угоді в сумі 45083,55 грн. на користь ТОВ АК «Миколаївенергоресурси», а з ТОВ АК «Миколаївенергоресурси»- стягнути в доход Держави суму 45083,55 грн.

Суперечність інтересам держави, на думку позивача, полягала в тому, що ПП «Агро Траст»при укладанні договору мало на меті ухилення від оподаткування прибутків та доходів. Доказом такої мети зазначено визнання недійсними Заводським районним судом м. Миколаєва (постанова від 13.02.2007 року № 2-1005/2007) установчих документів ПП «Агро Траст».

ТОВ АК «Миколаївенергоресурси»позов не визнало, посилаючись на те, що позивачем не доведено умисел 1 відповідача на ухилення від сплати податків, позивачем не надано ніяких відомостей про стан розрахунків ПП «Агро Траст»з бюджетом по сплаті податків. Також 2 відповідачем наголошується на тому, що сам факт визнання недійсними установчих документів та скасування державної реєстрації не тягне за собою недійсність всіх угод, які укладені підприємством до моменту виключення з ЄДРПОУ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

На підставі договору № 77 від 21.10.2005 року ПП «Агро Траст»поставлено, а ТОВ АК «Миколаївенергоресурси»отримано продукції на суму 45083,55 грн. згідно вказаного у накладних асортименту, у тому числі :

-          4399,85 грн. - податкова накладна № 118 від 21.10.2005 р.

-          3351,58 грн. –податкова накладна № 120 від 24.10.2005 р.

-          910,51 грн. –податкова накладна № 150 від 26.10.2005 р.

-          1710,40 грн. –податкова накладна № 130 від 28.10.2005 р.

-          244,80 грн. –податкова накладна № 135 від 31.10.2005 р.

-          679,16 грн. –податкова накладна № 145 від 03.11.2005 р.

-          1426,15 грн. –податкова накладна № 155 від 09.11.2005 р.

-          1076,58 грн. –податкова накладна № 175 від 15.11.2005 р.

-          911,82 грн. –податкова накладна № 180 від 16.11.2005 р.

-          1571,70 грн. –податкова накладна № 190 від 18.11.2005 р.

-          3799,63 грн. –податкова накладна № 199 від 25.11.2005 р.

-          1048,08 грн. –податкова накладна № 205 від 29.11.2005 р.

-          766,44 грн. –податкова накладна № 218 від 30.11.2005 р.

-          1520,22 грн. – накладна № 235 від 07.12.2005 р.

-          3975,32 грн. - накладна № 267 від 13.12.2005 р.

-          6133,68 грн. –накладна № 277 від 14.12.2005 р.

-          1364,72 грн. –накладна № 278 від 16.12.2005 р.

-          952,27 грн. –накладна № 287 від 19.12.2005 р.

-          701,64 грн. –накладна № 315 від 23.12.2005 р.

-          2708,95 грн. –накладна № 337 від 26.12.2005 р.

-          1679,16 грн. –накладна № 340 від 29.12.2005 р.

-          107,04 грн. –накладна № 347 від 29.12.2005 р.

-          529,92 грн. –податкова накладна № 027 від 11.01.2006 р.

-          1037,70 грн. –податкова накладна № 37 від 19.01.2006 р.

-          803,66 грн. –податкова накладна № 34 від 19.01.2006 р.

-          1489,97 грн. –податкова накладна № 43 від 27.01.2006 р.

Здійснення поставок на суму 45083,55 грн. також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 30.04.2007 року.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2007 року № 2-1005/2007 визнано недійсними з 27.09.2005 року установчі документи ПП «Агро Траст», у тому числі Статут, свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість, первинні бухгалтерські документи, податкові, товарні накладні, договори ПП «Агро Траст».

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Податкова служба звернулася з позовом про визнання договору недійсним по ст. 207 ГК України, як такого, що суперечить інтересам держави.

Відповідно до ст.207 ГК України господарське зобов'язання, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Позивач, в підтвердження такої мети у однієї з сторін, посилається, зокрема, на визнання недійсними її установчих документів.

Проте юридичними наслідками визнання установчих документів недійсними є здійснення ліквідаційної процедури (в процесі якої вирішуються питання про задоволення вимог кредиторів, у т.ч. держави), а не визнання недійсними угод, укладених в період з моменту реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності і до виключення з державного реєстру.

Крім того, для прийняття рішення зі спору про визнання угоди недійсною відповідно до статті 207 Господарського кодексу необхідно встановлювати вину сторін у формі умислу.

Наявність умислу у сторін (сторони) угоди означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеної угоди i суперечність її мети інтересам держави i суспільства i прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідно до норм ст. 71 КАС України обов'язок щодо доказування покладається на позивача - суб'єкта владних повноважень у даному випадку ДПІ.

Умисел юридичної особи визначається як умисел тієї посадової або іншої фізичної особи, що підписала договір від імені юридичної особи, маючи на це належні повноваження. За відсутності таких повноважень наявність умислу у юридичної особи не може вважатися встановленою.

Як вбачається з постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2007 року засновник ПП «Агро Траст»фактичної участі у роботі підприємства не приймав, доручень на ведення господарської діяльності нікому не давав.

Доказів того, що при підписанні та виконанні договору у осіб, які діяли від імені підприємства був протиправний умисел, на що конкретно він був направлений, позивачем не надано.

Таким чином, наявність умислу у ПП «Агро Траст»на укладення спірного договору не може вважатися встановленою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко