ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"08" травня
2008 р.
Справа № 7/238-АП-08

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Задорожної Н.О. при секретарі
Степановій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

до Фонду комунального майна Херсонської
міської ради, м. Херсон

про
спонукання до вчинення певних дій

за участю представників
сторін:

від  позивача - ОСОБА_2, представник, дов. від
06.03.2008р.

від  відповідача - Щербина А.М., гол. спец. , дов.
№ 1 від 03.01.2008р.

Позивач
(ПП ОСОБА_1, м.Херсон, код НОМЕР_1) звернувся з позовом, у якому просить суд
зобов'язати відповідача (Фонд комунального майна м.Херсона) включити орендоване
приміщення підвалу загальною площею 27.5 кв.м у будинку №28/30 по вул.К.Маркса
у м.Херсоні до переліку об'єктів програми відчуження комунального майна, що
підлягає приватизації шляхом викупу на її користь.

Обгрунтовуючи
підстави позову, зазначає, що орендоване приміщення використовує на підставі
договору під розміщення складу для здійснення підприємницької діяльності.

В
процесі використання майна з дозволу орендодавця, позивачем за рахунок власних
коштів здійснено поліпшення об'єкта оренди, вартість яких перевищує 25% його
залишкової вартості, в зв'язку з чим має переважне право на його приватизацію.

Вважає
безпідставною відмову у включенні зазначеного об'єкту до переліку об'єктів
програми приватизації, оскільки має в наявності усі необхідні документи, що
підтверджують правомірність його вимог.

Відповідач
правом надання письмових заперечень не скористався, у наданих суду усних
поясненнях зазначив, що орендоване позивачкою приміщення є допоміжним і окремо
приватизації не підлягає.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Згідно
з рішеннями постійно діючої комісії з питань оренди нежилих приміщень -
об'єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади від
25.05.2005р. за №7 та від 23.06.2005р. за №9 між позивачем та управлінням
комунальної власності укладено договір оренди від 27.07.2005р. №1110, на
підставі якого ПП ОСОБА_1 передано в оренду нежилі приміщення підвалу загальною
площею 27,5 кв.м у будинку №28/30 по вул.Карла Маркса у м.Херсоні, вартість
яких відповідно до незалежної оцінки, проведеної Херсонським ДБТІ станом на
06.05.2005р. складає 12600грн.

Орендоване
приміщення використовується під розміщення складу з метою здійснення позивачем
підприємницької діяльності.

У пункті
6.2 договору оренди сторони досягли домовленості щодо того, що орендар вправі з
дозволу орендодавця вносити зміни, проводити реконструкцію, технічне
переозброєння, що зумовлює підвищення вартості майна.

Позивач
в установленому порядку узгодив з орендодавцем проведення поліпшень, що
підтверджується наданим кошторисом на капітальний ремонт орендованих приміщень,
затвердженим заступником міського голови.

Отже,
невід'ємні поліпшення орендованого майна проведено з дозволу орендодавця.

Факт
здійснення будівельних робіт підтверджено наданими зведеними кошторисними
розрахунками вартості будівництва, локальними кошторисами, відомостями
ресурсів, дефектними актами.

Вартість
майна значно підвищилась в зв'язку з проведеними орендарем за рахунок власних
коштів поліпшень на суму 7108грн. (без ПДВ), що крім вищеперелічених
документів, також підтверджено аудиторським висновком, наданим аудиторською
фірмою "Аудит-М".

У
включенні орендованого майна до переліку об'єктів приватизації відмовлено за
наявності підстав, зазначених у описовій частині постанови.

З'ясувавши
обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов
обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з врахуванням наступного.

Фактичними
матеріалами справи підтверджено і доведено, що позивач орендує нежилі
приміщення підвалу на підставі договору оренди, укладеного з уповноваженим
органом.

Майно
в оренду передано під розміщення складу і використовується для здійснення ПП
ОСОБА_1 підприємницької діяльності.

Умовами
договору передбачено право орендаря вносити зміни до складу  орендованого майна, проводити його
реконструкцію, технічне переобладнання з дозволу орендодавця.

Проведення
капітального ремонту об'єкта оренди узгоджено з уповноваженим власником
органом.

Згідно
висновку незалежної експертної оцінки вартість об'єкта оренди складає
12600грн., вартість здійснених орендарем за рахунок власних коштів невід'ємних
поліпшень - 7108грн.

Відповідно
до ст.51 "Державної програми приватизації на 2000-2002 роки",
затвердженої Законом України "Про Державну програму приватизації" від
18.05.2000р. № 1723-ІІІ встановлено, що в процесі приватизації орендованого
державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп
цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних
коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від
відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартість яких складає не менше як
25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна
(будівлі, споруди, приміщення).

Фактичні
обставини справи свідчать про те, що позивачем за згодою уповноваженої особи
було здійснено за рахунок власних коштів невід'ємні поліпшення орендованого
приміщення, які неможливо відокремити від об'єкту без завдання йому шкоди,
вартість яких перевищує 25% ринкової вартості орендованого приміщення, яка є
значно вищою від залишкової вартості майна.

Відповідно
до ст.7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних
підприємств" (малу приватизацію), Фонд державного майна України, Верховна
Рада АРК, місцеві Ради затверджують за поданням органів приватизації переліки
об'єктів, які перебувають відповідно у загальнодержавній власності, власності
АРК та комунальній власності і підлягають продажу на аукціоні, за конкурсом
шляхом викупу.

Включення
об'єктів малої приватизації до переліків, зазначених у частині першій цієї
статті, здійснюється відповідно до Державної та місцевих програм чи з ініціативи
відповідних органів приватизації або покупців.

Покупці
подають до відповідного органу приватизації заяву про включення орендованого
майна до одного із зазначених у цій статті переліків об'єктів, що підлягають
приватизації.

Частиною
5 ст.7 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)" встановлено, що відмова у приватизації можлива тільки
у випадках, коли:

-
особа, яка подала заяву, не може бути визнана покупцем згідно з цим законом;

- є
законодавчо встановлене обмеження на приватизацію цього підприємства;

- не
затверджено переліків, передбачених частиною першою цієї статті.

Матеріали
справи свідчать про відсутність підстав, перерахованих у  названій нормі закону, для відмови позивачу у
включенні орендованих ним приміщень до переліку об'єктів, що підлягають
приватизації шляхом викупу, тому  відмова
Фонду у включенні приміщень підвалу площею 27,5 кв.м. у будинку № 28/30 по
вул.К.Маркса до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу є
безпідставною і суд зобов'язує відповідача включити зазначене майно до переліку
об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу на користь позивача.

Суд
не приймає доводи відповідача, зважаючи на те, що позивач мав усі необхідні
документи та правові підстави для позитивного вирішення питання щодо включення
орендованого позивачем майна до переліку об'єктів, що підлягають приватизації
шляхом викупу.

Так,
нежилі приміщення є комунальною власністю.

Відповідно
до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"
приватизація - це відчуження квартир (будинків, кімнат у квартирах та
одноквартирних будинках), де мешкають два і більше наймачів та належних до них
господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян
України.

За  змістом частини 2 ст.10 цього Закону власники
квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою.

У
відповідності до ст.1 Закону України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку"
допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення,
призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування
мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні
коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні
відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

Таким
чином, при вирішенні питання щодо належності приміщення до допоміжного, слід
виходити не лише з його місцерозташування у будинку, а також з того, чи є це
приміщення допоміжним, в якому (чи в частині якого) знаходиться технічне обладнання
будинку (інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для
забезпечення санітарно-гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир), без
доступу до яких експлуатація житлового будинку не є можливою, чи
використовувалось воно (чи частина його) для обслуговування будинку.

Відповідно
до частин 1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72
цього Кодексу.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Відповідачем
не надано доказів на підтвердження того, що в орендованому напівпідвальному
приміщенні наявні комунікації, які б забезпечували роботу та догляд за
квартирами цього будинку.

Сам
факт знаходження певних приміщень у підвалах, цокольних поверхах не може
визнаватися безумовною підставою віднесення їх до допоміжних приміщень у
контексті Закону України "Про приватизацію державного фонду".

На
теперішній час нежиле приміщення використовується позивачем на підставі
договору оренди під склад, отже не відповідає статусу допоміжного, є окремим
об'єктом цивільно-правових відносин, який підлягає приватизації на загальних
підставах.

Позивачу
присуджується з Державного бюджету 3 грн. 40 коп. судового збору.

У
судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та
повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту - 12 травня
2008р. о 16 год. 00 хв., каб. № 324, м. Херсон, вул. Горького, 18.

Керуючись
ст.ст. 94, 98, 158, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС
України, суд

постановив:

1.
Позов задовольнити.

Зобов'язати
Фонд комунального майна м.Херсона, м.Херсон, код 24958630 включити нежиле
приміщення підвалу площею 27,5 кв.м., розташованого у будинку № 28/30 по
вул.К.Маркса у м.Херсоні до переліку об'єктів, що підлягають приватизації
шляхом викупу на користь приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1.

2.
Присудити приватному  підприємцю ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1 з Державного бюджету 3грн. 40коп. судового збору.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або
ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя                                                                  Н.О.
Задорожна

повний текст постанови

складено 12.05.2008р.