ПОСТАНОВА

"18" червня 2008 р.

Справа № 12/22-435

11 год. 20 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Скрипчук
О.С.

при секретарі судового засідання
Дудник А.І.

Розглянув справу

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи -ОСОБА_1, АДРЕСА_1, м. Ланівці

до відповідача: Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Тернопільській області, вул.
Грушевського,8, м. Тернопіль (каб. 304-308).

про:
скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 03.08.2007р. №190040

Представників сторін:

позивача: ОСОБА_2.
-представник, довіреність №576 від 23.01.2008р.

відповідача: Демчук
О.Є. -старший державний податковий ревізор, довіреність №666/32-0235 від
10.06.2008р.

Суть справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізичної особи -ОСОБА_1, м. Ланівці, надалі позивач, звернулася до
господарського суду Тернопільської області з позовом до Регіонального
управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Тернопільській області, м. Тернопіль,
надалі відповідач, про скасування рішення про застосування фінансових санкцій від
03.08.2007р. №190040.

Позивач в обґрунтування своїх
позовних вимог посилається на те, що податковим органом прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій без повної та всебічної оцінки всіх обставин
справи. В підтвердження викладеного додає рішення про застосування фінансових
санкцій від 03.08.2007р. №190040. Також, під час розгляду справи сторонами
долучені пояснення понятих від 07.07.2007р., протокол огляду від 07.07.2007р.

Представник позивача позовні вимоги
в судових засіданнях підтримує.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнає, у поданих запереченнях проти позову від 09.04.2008р.
№34/10-32025 зазначає, що рішення про застосування фінансових санкцій прийнято
за порушення підприємцем вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», які були встановленні під час проведення перевірки, а саме
реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензій на
право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими
виробами.

Як вбачається із матеріалів справи
03 серпня 2007 року Регіональним управлінням Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА
України в Тернопільській області було прийнято рішення №190040, згідно з яким
до підприємця ОСОБА_1. за порушення абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»застосовані фінансові
санкції в розмірі 3400 грн.  Рішення
приймалося податковим органом на підставі матеріалів перевірки від 07.07.2007р.

Вказане рішення просить скасувати
позивач як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Оцінивши зібрані по справі докази
та дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні
вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 11
Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної
податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених
законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на
підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних
з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно
від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки
своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами,
їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають
статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім Національного банку України та його установ
(далі - платники податків).

Стаття 11 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні (пункт 11)
надає право органам державної податкової служби застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Підставами для прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій згідно пункту 5 Постанови КМУ «Про
затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17
Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»є:

-- акт перевірки додержання
суб'єктом підприємницької діяльності встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі
алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав
ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми
законодавства;

-- результати проведення органом,
який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції
перевірок суб'єкта підприємницької діяльності, пов'язаної з виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

-- матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових
актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

У відповідності до п.п. 1.3 п. 1
«Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових
перевірко з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства»,
затвердженого Наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327 за результатами
проведення невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок
фінансово-господарської діяльності суб'єктів господарювання оформляється акт,
яким визначається службовий документ, який стверджує факт проведення невиїзної
документальної або виїзної планової чи позапланової перевірки
фінансово-господарської діяльності суб'єкта господарювання і є носієм доказової
інформації про виявленні порушення вимог податкового, валютного та іншого
законодавства суб'єктами господарювання.

Згідно п.п. 1.5, 1.7 п. 1 Порядку
акт невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок повинен
містити систематизований виклад виявлених у ходжі перевірки фактів порушень
норм податкового, валютного та іншого законодавства. Факти виявлених порушень
викладаються в Акті перевірки чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням
на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та
податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Як вбачається із матеріалів справи
підставою для прийняття оспорюваного рішення про застосування фінансових
санкцій є матеріали від 07.07.2007р., які надані оперуповноваженим групи
державної служби по боротьбі з економічною злочинністю Лановецького РВ УМВС в
Тернопільській області лейтенантом міліції ОСОБА_3.

На вимогу суду відповідачем були
додані матеріали, на підставі яких приймалося оспорюване рішення, і, які на
думку останнього підтверджують факт порушення підприємцем ст. 15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». А саме долучені пояснення
понятих від 07.07.2007р., пояснення продавця магазину та покупця від
07.07.2007р., протокол огляду віл 07.07.2007р.

Як зазначено в протоколі огляду від
07.07.2007р., який є єдиним документом, на підставі якого до підприємця
застосовані штрафні санкції, гр. ОСОБА_4. добровільно видав одну пляшку горілки
«Пшенична Грааль»ємкістю 0,5л. та одну пачку сигарет «Прима Срібна». Протокол
було складено за межами магазину, в якому за твердженням ОСОБА_4. придбано
товар, що не доводить факт купівлі-продажу вказаних алкогольних напоїв та
тютюнових виробів в магазині, що належить позивачу.

Разом з тим, під час розгляду
справи були допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7., які були попередженні
про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від
давання показань, а також під присягою засвідчили, що алкогольні напої та
тютюнові вироби гр. ОСОБА_4. не продавалися за їх відсутністю в магазині
підприємця ОСОБА_1.

Будь-яких інших матеріалів, зокрема
Акту перевірки, фіскальних чеків, які б підтверджували факт продажу підприємцем
алкогольних та тютюнових виробів податковим органом до матеріалів справи не
долучено, що дає підстави суду вважати про відсутність факту порушення з боку
підприємця норм статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а відтак, свідчить про незаконність прийняття оспорюваного
рішення.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Також, у відповідності до ст. 86
КАС України суд оцінює докази, які у справі, за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу
окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС
України судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова
особа). Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке
набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 89 КАС
України судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом,
повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст. 69-71, 86, 94, 158, 160-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов
задовольнити.

2.          Скасувати
рішення Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в
Тернопільській області, «Про застосування фінансових санкцій»№190040 від
03.08.2007р. в розмірі 3400 грн.

3.          Стягнути з
Державного бюджету на користь приватного підприємця ОСОБА_1, вул. Миру, 16/7,
м. Ланівці, Лановецький район, Тернопільська область, ідент. код -85
грн. судового збору.

Виконавчий лист видати за заявою приватного підприємця ОСОБА_1.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне
її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі
„23” червня 2008 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а
протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя
О.С. Скрипчук