ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" травня 2008 р.

Справа № 27-9/12-08-354

За позовом

дочірнього підприємства „Лідер”

До відповідача

виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю

Про стягнення 188416,07 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача

Гавриленко А.І., довіреність від 18.12.2007 року;

Від відповідача

не з’явився;

Суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 188416,07 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.01.2008 року суддею Баклановою Н.В. було порушено провадження у справі № 9/12-08-354 за позовом дочірнього підприємства „Лідер” до виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 188416,07 грн.

Ухвалою судді господарського суду Одеської області Семенюк Г.В. від 02.04.2008 року було прийнято до свого провадження справу № 9/12-08-354 за позовом дочірнього підприємства „Лідер” до виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 188416,07 грн. та присвоєно їй № 27-9/12-08-354, згідно розпорядження Голови господарського суду Одеської області № 118-р від 31.03.2008 року, у зв’язку із неможливістю подальшого розгляду господарських справ суддею господарського суду Одеської області Баклановою Н.В., на підставі наказу голови господарського суду Одеської області № 44-к від 31.03.2008 року про звільнення судді Бакланової Н.В. відповідно до Постанови Верховної Ради України від 20.03.2008 року № 242-VІ „Про звільнення суддів”.

05.05.2008 року за вх. № 8835 позивач надав до господарського суду Одеської області заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю суму боргу за виконані роботи з урахуванням індексу інфляції у розмірі 132014,88 грн., 3% річних у сумі –6401,19 грн. та судові витрати у справі.

У судовому засіданні від 26.05.2008 року позивач надав до господарського суду Одеської області заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд стягнути з виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю суму боргу за виконані роботи з урахуванням індексу інфляції у розмірі 125329,79 грн., 3% річних у сумі –6401,19 грн. та судові витрати у справі.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїх представників в судове засідання не направив незважаючи на виклик суду, відзив на позов не надав, позовні вимоги по суті не заперечив.

Керуючись ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір по суті без участі відповідача і без відзиву на позов за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи та заслухавши представника позивача, суд,

встановив.

05.12.2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір № 23 на виконання підрядних робіт.

Згідно з п. 1.1 означеного договору Замовник (Відповідач) доручає, а Підрядник (Позивач) приймає на себе зобов’язання по виконанню підрядних робіт: Будівництво АЗС по автодорозі „Одеса-Київ” М 05-4691 км.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору Замовник (Відповідач) бере на себе обов’язок прийняти та сплатити виконані роботи.

Згідно з пунктом 2.5 договору після підписання договору, Замовник (Відповідач) зобов'язується сплатити аванс у розмірі вартості будівельних матеріалів, необхідних для здійснення робіт.

На підставі вказаного вище пункту договору Виробничо-комерційна фірма "Діто" у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю провела попередню оплату у сумі - 50000 грн., що підтверджується банківською довідкою (а.с. 46).

У відповідності до умов договору Підрядник (Позивач) виконав підрядні роботи на загальну суму –603259,00 грн., що підтверджується:

- актом виконаних робіт за січень 2007 року на загальну суму –470062,80 грн., підписаний 31 січня 2007 року;

- актом виконаних робіт за квітень 2007 року на загальну суму 133196,00 грн., підписаний 30 квітня 2007 року;

Згідно з п. 2.4. договору № 23 від 05.12.2006 року Платежі за цим договором вчиняються на підставі актів приймання виконаних робіт (форма З КБ) в трок не більше п'яти банківських днів з моменту їх підписання.

Таким чином строк сплати за актами виконаних робіт настав:

- за січень 2007 року настав 07 лютого 2007 року;

- за квітень 2007 року настав 08 травня 2007 року.

Замовник (Відповідач) провів часткову оплату виконаних робіт у сумі 400 000,00 грн., що підтверджується банківською довідкою (а.с. 46).

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У судовому засіданні від 26.05.2008 року позивач надав до господарського суду Одеської області заяву про уточнення позовних вимог, у якій із посиланням на сплату відповідачем 50000 грн. просить суд стягнути з виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю суму боргу за виконані роботи з урахуванням індексу інфляції у розмірі 125329,79 грн.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України - в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 125329,79 грн. обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, - боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно з розрахунком Позивача:

3 % річних –6401,19 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних також обґрунтовані, підтверджені наявними у справі матеріалами, відповідають чинному законодавству, відповідачем не заперечуються, отже підлягають задоволенню.

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався, позовні вимоги по суті не заперечив.

У відповідності до ст. 69 ГПК спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до ст. 93 Цивільного Кодексу України, місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.                    Згідно з Довідкою головного управління статистики в Одеській області № 01-02-114-915 від 11.04.2008 року виробничо-комерційна фірма „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю значиться в ЄДРПОУ за адресою, що вказана позивачем у позовній заяві.

Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення судового засідання.

Таку ж правову думку висловив Вищий господарський суд у своїй Постанові від 15.01.2008 року по справі № 30/334.

Повідомлення належним чином відповідача про час і місце розгляду справи підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 351972.

Прийняття участі в розгляді справи це право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від 15.11.2005 року зі справи № 27/182-05-5016.

Станом на 26.05.2008 року можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв’язку з закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на неявку відповідача у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44-49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.

Позов задовольнити частково.

2.

Стягнути з виробничо-комерційної фірми „Діто” у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65098, м. Одеса, вул. Стовбова, 28), , р/р 1 в АКБ „Порто-Франко”, МФО 328180 на користь дочірнього підприємства „Лідер” (65496, Одеська обл., Овідіопольський район, Таїровська сільська рада, вул. Ак. Вільямса, 93), , р/р у ВАТ „МТБ” м. Іллічівськ, МФО 328168 –125329,79 грн. основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 6401,19 грн. 3% річних, 1317,30 грн. державного мита та 118 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.

В частині стягнення 56685,09 грн. провадження по справі припинити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя Семенюк Г.В.