ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06" червня 2008 р.                                                            Справа №20/15/231-НА

За позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький

до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області, м. Хмельницький

про визнання нечинним та скасування рішення № 103 від 05.03.2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін

Суддя Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О. А.

Представники:

Від позивача           - Вальчук О. П. –за довіреністю № б/н від 11.04.2008 року

- Матущак М. Г. –за довіреністю № 323002 від 11.01.2006 року

- Цімерман В. А. –за довіреністю № 004847 від 18.02.2008 року

Від відповідача                     - Замрієва С. С. –за довіреністю № 0005 від 08.01.2008 року

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суть спору :

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати нечинним та скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області № 103 від 05.03.2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін на загальну суму 7773,24 грн., з яких 2591,08 грн. –сума безпідставно отриманого доходу, 5182,16 грн. –штраф. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, у відповідності до Закону України „Про ціни та ціноутворення”, відповідач здійснює державний контроль за цінами при встановлені та застосуванні лише державних фіксованих та регульованих цін та тарифів. Вільні ціни визначаються суб’єктами господарювання самостійно. Плата за роздруківки телефонних розмов не підлягає державному регулюванню згідно ст. ст. 62, 66 Закону України „Про телекомунікації”, оскільки згідно зі ст. 32 п. 16 даного Закону передбачено лише право споживача на безкоштовне отримання розшифровок за особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі та тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії. Така ж норма міститься у п. п. 31, 107 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року за № 720. Надання роздруківок за телефонні розмови відбулися за період, до якого споживач не має претензій є додатковою платною послугою.

В додаткових поясненнях до позову від 29.05.2008 року позивач посилається на те, що державні фіксовані та регульовані ціни на телекомунікаційні послуги відповідно до ст. 66 Закону України „Про телекомунікації” передбачені шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів лише на загальнодоступні послуги та на надання в користування каналів електрозв’язку операторами, що займають монопольне становище на ринку. Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 05.05.2006 року № 258 затверджено Граничні тарифи на загальнодоступні телекомунікаційні послуги на період з 01.11.2006 року, в яких державою визначений перелік телекомунікаційних послуг, щодо яких встановлюються державні ціни із зазначенням самих цін. До граничних тарифів на загальнодоступні послуги не включена послуга „надання споживачу в письмовій формі розшифровки нарахованої до оплати суми за міжміські, міжнародні телефонні розмови на вимогу абонента”, відповідно, позивач вправі був встановити плату за дану послугу самостійно, що і передбачено ч. 1 ст. 66 Закону України „Про телекомунікації”.

Крім того, відповідачем не оскаржений наказ ВАТ „Укртелеком” від 12.07.2007 року за № 319, яким затверджені тарифи на додаткові послуги зв’язку. Відповідач не довів порушення позивачем вимог спеціальних норм законодавства з питань ціноутворення. Щодо надання зазначених послуг, то позивач наголошує, що дана послуга не відноситься до загальнодоступних телекомунікаційних послуг, а є додатковою послугою, на яку погоджувався споживач у договорі.

Відповідач проти позову заперечує. Зазначає, що перевіркою додержання державної дисципліни цін центром електрозв’язку № 3 Хмельницької філії ВАТ „Укртелеком” (м. Городок) встановлено необґрунтовано одержану виручку внаслідок безпідставного стягування плати за роздруківки (розшифровки) за міжміський та міжнародний телефонний зв’язок з абонентів –юридичних осіб, чим було порушено вимоги п. 16 ст. 32 Закону України від 19.01.2006 року за № 3375-ІV „Про внесення змін до Закону України „Про телекомунікації”, абз. 10 п. 31 розд. І, абз.14 п. 107 розд. ІІ постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року за № 720 „Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг” із змінами внесеними постановою КМУ від 15.06.2006 року за № 830.

В обґрунтування своїх заперечень посилається на ст. 9, ст. 13 Закону України „Про ціни і ціноутворення”, ст. ст. 13, 14, 32, 62, 66 Закону України „Про телекомунікації”, п. 31, п. 107 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг затв. Постановою КМУ від 15.06.2006 року за № 830.

Зазначає, що плата за роздруківки відноситься до тарифів на загальнодоступні послуги. Право споживачів на безоплатне отримання рахунків і розшифровок встановлено як Законом України „Про телекомунікації” так і Правилами надання та отримання телекомунікаційних послуг. Відповідно, позивачем безпідставно стягувалась плата за роздруківки (розшифровки) за міжміський та міжнародний телефонний зв’язок абонентів (юридичних осіб). Просить в позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено :

Державною інспекцією з контролю за цінами в Хмельницькій області проведена планова перевірка порядку застосування тарифів на загальнодоступні (універсальні) телекомунікаційні послуги в Центрі електрозв’язку № 3 Хмельницької філії ВАТ „Укртелеком”, м. Городок.

Перевірка проведена з 25.02.2008 року по 28.02.2008 року за період з березня 2007 року по лютий 2008 року за результатами якої складено акт від 28.02.2008 року.

Перевіркою встановлено, що в порушення вимог п. 16 ст. 32 Закону України „Про телекомунікації”, Городоцьким ЦЕЗ № 3 з березня 2007 року по січень 2008 року необґрунтовано стягнуто коштів на суму 2591,08 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення № 103 від 05.03.2008 року, згідно якого у зв’язку з необґрунтованим одержанням виручки внаслідок безпідставного стягування плати за роздруківки (розшифровки) телефонних розмов за міжміський та міжнародний телефонний зв’язок вирішено стягнути з позивача до державного бюджету 2591,08 грн. необґрунтовано одержаної виручки та штрафу в розмірі 5182,16 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач звернувся з позовом до суду в якому просить його скасувати.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення представників сторін, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про ціни та ціноутворення”, ст. 190 Господарського кодексу України, вільні ціни визначаються на всі види продукції (робіт, послуг), за винятком тих, на які встановлено державні ціни. Вільні ціни визначаються суб’єктами господарювання самостійно.

Статтею 9 Закону України „Про ціни та ціноутворення” встановлено, що державні фіксовані та регульовані ціни та тарифи встановлюються державними органами України, а згідно ст. 13 Закону державний контроль за цінами здійснюється при встановленні і застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів.

Згідно ст. 66 Закону України „Про телекомунікації”, тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, коли вони підлягають державному регулюванню шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів. Державному регулюванню підлягають:

-          тарифи на загальнодоступні послуги ;

-          тарифи на надання в користування каналів електрозв’язку операторів телекомунікацій, які займають монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг.

Відповідно до статті 62 Закону України „Про телекомунікації” до загальнодоступних телекомунікаційних послуг належать: підключення кінцевого обладнання споживача до телекомунікаційних мереж загального користування (універсальний доступ), послуги фіксованого телефонного зв’язку в межах зони нумерації (місцевий телефонний зв’язок), а також виклик служб екстреної допомоги, послуги довідкових служб і зв’язку за допомогою таксофонів, за винятком послуг, що надаються з використання безпроводового доступу.

Судом враховується, що граничні тарифи в силу ст. 18 Закону України „Про телекомунікації” встановлює Національна комісія з питань регулювання зв’язку України. Останньою, рішенням 05.05.2006 року № 258, затверджено із реєстрацію в Міністерстві юстиції України 29.06.2006 року за № 767/12641, Граничні Тарифи на загальнодоступні телекомунікаційні послуги. При цьому серед затверджених тарифів не міститься тарифів по послугах щодо надання роздруківки міжміських та міжнародних телефонних розмов.

Враховуючи, що державний контроль за цінами здійснюється при застосуванні державних фіксованих та регульованих цін і тарифів, а тарифи по послугах щодо надання роздруківки міжміських та міжнародних телефонних розмов до таких не відносяться, підстави вважати, що позивачем одержана виручка за порушення державної дисципліни цін, відсутні.

Згідно пункту 16 статті 32 Закону України „Про телекомунікації”, споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на безоплатне отримання від оператора, провайдера телекомунікацій рахунків за надані телекомунікаційні послуги. За особистим зверненням споживача з урахуванням технічної можливості обладнання телекомунікаційної мережі нарахована до оплати сума за надані послуги повинна бути розшифрована тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії, із зазначенням номера абонента, якого викликав споживач, виду послуги, часу початку і закінчення кожного сеансу зв’язку, обсягу наданих послуг, суми коштів до сплати за кожний сеанс зв’язку.

Право споживачів на безоплатне отримання рахунків і розшифровок нарахованої до оплати суми за період, до якого споживач має претензії зазначені також в пунктах 31 та 107 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2005 року за № 720.

Однак, отримання безкоштовної розшифровки телефонних розмов можливе при виконанні чітко визначених умов: особисте звернення споживача, наявність технічної можливості обладнання, наявність претензії за певний розрахунковий період. При цьому, сума розшифровується тільки за той розрахунковий період, до якого споживач має претензії.

Жодної з цих умов не було доведено відповідачем і не відображено в акті перевірки, не відображено також документів первинного бухгалтерського обліку, які відповідають ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, згідно з якими здійснювались розрахунки суми порушення. Зазначене суперечить п. 3.2 Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України 03.12.2001 року № 298/519, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 року за № 1047/6238.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом враховується, що відповідачем на підтвердження зазначеного в акті перевірки порушення не надано жодного доказу. Натомість, як вбачається з наданих позивачем доказів, тарифи по послугах щодо надання роздруківки міжміських та міжнародних телефонних розмов встановлюються суб’єктом господарювання самостійно (зокрема, згідно наказу ВАТ „Укртелеком” від 12.07.2006 року за № 319), абоненти претензій за надання роздруківок (розшифровок) телефонних розмов по виставлених рахунках не мали, про що свідчать копії листів абонентів, а у договорах з абонентами передбачалась така платна послуга, як надання роздруківок.

За таких обставин спірне рішення не відповідає чинному законодавству та підлягає визнанню нечинним і скасуванню, а позов відповідно задоволенню.

Судові витрати по справі підлягають відшкодуванню позивачу згідно ст. 94 КАС України з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Хмельницької філії, м. Хмельницький до Державної інспекції з контролю за цінами в Хмельницькій області, м. Хмельницький про визнання нечинним та скасування рішення № 103 від 05.03.2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін задоволити.

Скасувати рішення № 103 від 05.03.2008 року про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Стягнути з державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Хмельницької філії, (м. Хмельницький, вул. Проскурівська, 13, код 01182500) 3,40 грн. (три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого держмита.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      С.В. Гладій