ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.08 Справа № 15/157

за позовною заявою Приватного підприємства "К.І.К.-Л.", м.Львів

до відповідача Державного підприємства "Львіввугілля", м.Сокаль

про стягнення 27 647, 56 грн.

Суддя Т.Костів

при секретарі Ю.Качур

Представники

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Полохайло І.В., Ганас А.Б. - представники

Суть спору: Приватне підприємство "К.І.К.-Л.", м.Львів звернулось із позовом до Державного підприємства "Львіввугілля", м.Сокаль про стягнення 27 647, 56 грн., з яких 2 266,20 грн. - відсотки річних, 22 571, 28 грн. - інфляційних витрат та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 19.05.2008р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 10.06.2008р.

Представникам відповідача роз'яснено його права згідно зі ст.22 ГПК України. У відповідності до ст. 75 ГПК України справа слухається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача не з'явився. З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги позивач підтримує з мотивів, зазначених у позовній заяві. Ствердив, зокрема, що рішенням господарського суду Львівської області від 02.07.2007р. у справі № 4/1134-26/190, яким було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 6 643,53 грн. відсотків річних, 19 851,91 грн. - інфляційних витрат, 321,80 грн. судових витрат. Рішенням господарського суду Львівської області від 28.12.2004р. у справі № 4/3004-9/414 було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 90 648, 02 грн. основного боргу, 9 376, 51 грн. пені, 1 125,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Однак, відповідач своє зобов'язання, встановлене рішеннями не виконав. Виходячи з суми боргу - 90 648, 02 грн., просить позов задоволити.

Представник відповідача позов заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву. Сверджує, що відповідач включений до реєстру підприємств паливно-енеретичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, а тому виконавче провадження по стягненню присудженої судом суми було зупинено. Таким чином, вина відповідача у несплаті суми боргу відсутня, а позовні вимоги є безпідставними. Просить у позові відмовити.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 28.12.2004р.у справі № 4/3004-9/414 було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 90 648, 02 грн. основного боргу, 9 376, 51 грн. пені, 1 125,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу. Рішенням господарського суду Львівської області від 02.07.2007р. у справі № 4/1134-26/190, яким було вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 6 643,53 грн. відсотків річних, 19 851,91 грн. - інфляційних витрат, 321,80 грн. судових витрат.

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

З матеріалів справи вбачається, що сума боргу не була сплачена. Випискою з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу" станом на 28.11.2005 року підтверджується включення відповідача до вказаного реєстру. З пояснень відповідача вбачається, що станом на дату розгляду справи судом із реєстру підприємств паливо-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу" відповідач не виключений.

Згідно з п. 3.7. Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу", на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження, у тому числі і щодо виконання наказу господарського суду Львівської області у справі № 4/3004-9/414.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. При цьому, ст. 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Однак, з матеріалів справи не вбачається передбачених підстав, за яких би зобов'язання відповідача перед позивачем, що полягає у сплаті грошової суми, припинилось. Натомість, у відповідності зі ст. 11 ЦК України, підставами виникнення зобов'язань є не лише правочини чи акти цивільного законодавства, а й рішення суду.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання відповідача на ст. 614 ЦК України не заслуговує на увагу, оскільки відповідачем не доведено відсутність його вини у порушенні зобов'язання. Закон України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування паливно-енергетичного комплексу" не унеможливлює проведення розрахунків із позивачем, зокрема, у добровільному порядку, а відповідно до ч. 1 ст 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, з пояснень представників вбачається, що по деяким зобов'язанням відповідачем проводяться проплати у добровільному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З матеріалів справи випливає, що нарахована на суму основного боргу - 90 648, 02 грн. сума інфляційних втрат від грошового зобов'язання відповідача за період з 03.07.2007р. по травень 2008 року становить 25 381, 36 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Сума трьох відсотків річних з вказаної суми за відповідний період становить 2 266,20 грн., що пітверджується поданим розрахунком.

Належних доказів зворотнього суду не надано.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. При цьому, визнання однією стороною фактичних данних чи обставин не є для господарського суду обов'язковим. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що заявлена сума витрат на оплату послуг адвоката не підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Враховуючи вищенаведене, позов слід задоволити. Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 55, 61, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Львіввугілля" (80000, м.Сокаль, вул.Б.Хмельницького, 26, ) на користь Приватного підприємства "К.І.К.-Л." (79071, м.Львів, вул.В.Великого, 125а, ) 27 647, 56 грн. боргу, 276, 48 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Костів Т.С.