ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" липня 2008 р.                                                            Справа №16/294-НА

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс”, м. Кам'янець-Подільський

до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції м. Кам'янець-Подільський

Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області, м. Хмельницький

про 1) визнання протиправними дій 1-го відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування;

2) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.;

3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.;

4) відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованість з ПДВ в сумі 106 841,00 грн., в тому числі по декларації за січень 2008 р. –102 2790,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн.;

5) відшкодування майнової шкоди, заподіяної рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень в розмірі 7 435,00 грн.

Суддя Магера В.В. Секретар судового засідання Світко С.В.

Представники:

Позивача: Романюк В.М., довіреність № б/н від 15.04.08р.;

Кравцов І.П. - за довіреністю від 17.06.08р.;

Відповідача 1: Собищанський В.А. - за довіреністю № 12002/10/10-021 від 28.05.08р.;

Зозуля В.П. - за довіреністю № 12003/10/10-018 від 28.05.08р.;

Ткачук Г.М. –за довір. № 15267/10/10-018 від 08.07.2008 р.;

Відповідача 2: Овчарук А.С. - за довіреністю № 12-14/2658 від 15.05.08р.;

Сапожнік Т.Ю. –за довір. від 09.01.2008 р.

За участю Ільчук Ю.Ф. - прокурор відділу прокуратури області

В судовому засіданні згідно ст. 160 КАС України проголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Ухвалою суду від 05.05.2008 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судовий розгляд по справи на 29.05.2008р., про що сторони повідомлені належним чином. Ухвалою суду від 29.05.2008 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 18.06.2008 р. Ухвалою суду від 18.06.2008 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 10.07.2008 р.

Суть спору: Позивач у позовній заяві, з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить суд: 1) визнати протиправними дії 1-го відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування; 2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.; 4) стягнути з державного бюджету України на користь позивача бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 152 508,00 грн., в тому числі по декларації за листопад 2007 р. –16 144,00 грн., по декларації за грудень 2007 р. –12 042,00 грн., по декларації за січень 2008 р. –119 670,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн., а також відшкодувати майнову шкоду, заподіяну рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень в розмірі 7 435,00 грн.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні 10.07.08 р. подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій просить суд, у зв'язку з тим, що 25.06.08 р. позивачу було здійснено відшкодування за листопад 2007 р. у сумі 16 144 грн., за грудень 2007 р. –12 042 грн. та за січень 2008 р. був наданий висновок про відшкодування 1 7391 грн., відшкодувати з державного бюджету України бюджетну заборгованість з податку на додану вартість у сумі 106 841 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТОВ „Барс”, , р/р у ВАТ СКБ „Дністер” м. Львів, МФО 325569. Втому числі по декларації за січень 2008р. –102 279 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 562 грн.

Оскільки заява позивача про зменшення розміру позовних вимог узгоджується з вимогами КАС України, а тому вона судом приймається.

Представники 1-го відповідача в судових засіданнях проти позову заперечували з підстав викладених у запереченні проти позову, а саме: щодо розгляду в межах однієї справи вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень та вимоги про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з ПДВ, слід зазначити, що податковими повідомленнями-рішеннями зменшено податкове зобов'язання з ПДВ за січень і лютий 2008 р. в сумі 106 931 грн., а позивач просить стягнути бюджетну заборгованість по деклараціях поданих за листопад-грудень 2007 р. та січень-лютий 2008 р. в сумі 159 838 грн.

Ставити вимогу щодо стягнення заборгованості можливо лише після вступу у законну силу рішення суду про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень про завищення суми бюджетного відшкодування.

Про це свідчить п.п.7.7.8 Закону України „Про податок на додану вартість”, де передбачено що орган державного казначейства призупиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до прийняття остаточного рішення з адміністративного або судового оскарження.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження податковий орган протягом п'яти робочих днів, наступних за днем отримання відповідного рішення, зобов'язаний надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, податковий орган може надати висновок на відшкодування лише після винесення остаточного судового рішення по справі.

По суті справи зазначаємо, що ОДПІ проведена виїзна позапланова документальна перевірка ТОВ „Барс” з питань правомірності визначення заявленої до відшкодування суми податку на додану вартість за період з 01.12.2007 р. по 31.01.2008 р. та невиїзна документальна перевірка - за період з 01.02.08 р. по 29.02.08 р. Підставою для проведення перевірки було подання ТОВ „Барс” до інспекції податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2008р., в якій рядок 25.1, ПДВ, що підлягає відшкодуванню з бюджету складає за січень 2008 р. –119 670,00 грн. та за лютий 2008 р.- 11 982 грн.

В акті перевірки від 10.04.2008 р. № 4652 (п. 3.3 акту) встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування в розмірі 5 812,00 грн., а саме: в порушення п.п.6.1.1 п.6.1, п.6.2.4 п.6.2 ст.6, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” Товариством невірно визначено розмір бази оподаткування по операціях з поставки транспортних послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та по операціях, що підлягають оподаткуванню за ставкою 0%, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ у грудні 2007 р. в сумі 5 812,00 грн.

Позивач надавав міжнародні транспортні послуги з перевезення вантажобагажу в січні 2008 р., що включають в себе перевезення на митній території України та за її межами.

Згідно із платіжними дорученнями замовниками оплачувалась загальна вартість такого рейсу, що включала в себе вартість поставок послуг з транспортних перевезень в межах митного кордону України та вартість перевезень за межами митного кордону України.

Відповідно до п.2 ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно „Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті”, затверджених наказом Міністерства транспорту № 65 від 05.02.2001 р., розроблених у відповідності до Програми реформування системи бухгалтерського обліку із застосуванням міжнародних стандартів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1706 від 28.10.1998 р., у бухгалтерському обліку перевезень можуть застосовуватись два методи обліку витрат і калькулювання собівартості: нормативний, позамовний.

Згідно наданих до перевірки документів встановлено, що позивач застосовує позамовний метод обліку, який передбачає відокремлений облік витрат по кожному з видів перевезень у розрізі статей витрат. Об'єктом обліку і калькулювання при застосуванні цього методу є окремі види перевезень, а калькуляційними одиницями відповідні одиниці їх виміру.

У даному випадку видом перевезень, що здійснює ТОВ „Барс”, є міжнародні вантажні перевезення. Одиницею виміру перевезень , в т.ч. міжнародних , є кілометр шляху.

Собівартість перевезень, тобто сума витрат, що припадає на калькуляційну одиницю (на 1 кілометр), визначається шляхом ділення суми фактичних витрат по кожному об'єкту калькулювання на відповідний обсяг виконаних перевезень.

Підприємством при визначенні собівартості 1 км міжнародного вантажного перевезення не враховано той факт, що рух транспортного засобу як по території України, так і за її межами є складовою одного виду перевезення - міжнародного вантажного перевезення. Витрати, що несе платник за кордоном при здійснені міжнародного перевезення, нерозривно пов'язані з витратами, що платник несе на території України, оскільки здійснення будь-яких дій за межами України є наслідком перетину транспортним засобом території України. Відповідно така собівартість 1 км повинна мати єдине значення для всього виду перевезення.

Платником проведено розподіл понесених витрат по критерію їх належності до пробігу на митній території України та за її межами, та визначено окремо вартість перевезення на митній території України та за її межами.

Перевіркою встановлено, що підприємством в результаті проведення розподілу витрат по критерію їх належності до пробігу на митній території України та за її межами, не вірно визначено вартість 1 км перевезення - розрахунок обсягів операцій з поставки послуг по перевезенню вантажобагажу, що оподатковуються за нульової ставкою та ставкою 20% в розрізі замовлень.

Сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню за січень 2008 р. зменшена на 96 466,67 грн., внаслідок порушення п.1.8 ст.1, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2 , п.п.7.7.10 п.7.7 ст. Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме не встановлення факту надмірної сплати податку.

Відповідно до п.1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, визначені у п.7. ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Відповідно до п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення сум податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у том числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності з п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Відповідно до п.п.7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України.

З метою підтвердження факту надмірної сплати податку, до ДПА у Київській області, де перебуває на обліку основний постачальник ТОВ „Барс”, було направлено запит щодо надання загальних відомостей у вигляді інформаційної довідки: - запит № 6989/7/23-308 від 31.03.2008р по ВАТ АТП „Атлант” (м.Київ , код- 01004557), сума ПДВ- 96 466,67 грн.

В результаті отриманої відповіді по вищевказаному запиту встановлено наступне: Згідно інформаційної довідки, отриманої від ДПА у Київській обл. № 5435/8 від 03.04.2008р по ВАТ АТП „Атлант” (м.Київ , код- 01004557), за грудень 2007 р.: -підприємство є посередником;

-          за І півріччя 2007 р. сплачено податку на прибуток - 480 500,00 грн.;

-          сума податкового зобов'язання по ПДВ за грудень 2007 р. становить –9 869 600,00 грн.

податкового кредиту –9 857 600,00 грн., сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати

в бюджет за підсумками поточного звітного періоду складає 11 900,00 грн., податок на

додану вартість за грудень 2007 р. сплачено в розмірі 10 200,00 грн.

За змістом п.1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.

Як видно із аналізу згаданих вище норм, Законом України „Про податок на додану вартість” встановлений прямий взаємозв'язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов'язані між собою; сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту та відшкодування податку за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

ТОВ „Барс” подана до Кам'янець-Подільської ОДПІ податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2008 р. ( № 3005 від 18.02.2008 р.) та розрахунок суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку, складає 119 670 грн. Відповідно до акту Кам'янець-Подільської ОДПІ про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.12.2007 р. по 31.01.2008 р. № 4652 від 10.04.2008 р. встановлено, що в порушення п.п.6.1.1 п.6.1, п.6.2.4 п.6.2 ст.6, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2, п.п.7.7.10 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, ТОВ „Барс” завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2008 р., що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 22.2 декларації за січень 2008 р. ) в сумі 4 652 грн.

Підприємством невірно визначено розмір бази оподаткування по операціях з поставки транспортних послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 20% та по операціях, що підлягають оподаткуванню за ставкою 0%, що призвело до заниження податкового зобов'язання з ПДВ у січні 2008 р. в сумі 4 652 грн.

Позивачем подана податкова декларація по податку на додану вартість за лютий 2008 р.

Сума бюджетного відшкодування згідно додатка №3 „Розрахунок суми бюджетного відшкодування” до декларації за лютий 2008 р. складає 11 982 грн.

Відповідно до акту Кам'янець-Подільської ОДШ про результати виїзної позапланової перевірки з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за період з 01.12.2007 р. по 31.01.2008 р. № 4652 від 10.04.2008 р. встановлено, що в порушення п.п.6.1.1 п.6.1, п.6.2.4 п.6.2 ст.6, п.п.7.7.1, п.п.7.7.2, п.п.7 7.10 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, ТОВ „Барс” завищено від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту за січень 2008 р., що підлягає зарахуванню до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 22.2 декларації за січень 2008 р.) в сумі 4 652 грн.

Отже, бюджетному відшкодуванню підлягає сума 7 330 гри. (11 982 –4 652=7 330).

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення, яким ТОВ „Барс” зменшено заявлену до відшкодування суму ПДВ за січень та лютий 2008 р. в розмірі 106 931 грн. правомірним, а адміністративний позов ТОВ „Барс” безпідставним.

Щодо відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість згідно декларації поданої позивачем за листопад 2007 р., то на даний час проводиться дослідження податкового кредиту в частині контрагентів постачальників за попередній та звітні періоди. Проводиться відпрацювання інформації про проведення взаєморозрахунків з суб'єктами підприємницької діяльності, що мають ознаки фіктивності та виявлення схем мінімізації сплати податків.

Згідно п. 7.7.5 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий орган, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати (одна із таких підстав - відсутність надмірної сплати ПДВ до бюджету), що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

З огляду на викладене, наявність належним чином оформлених податкових накладних та митних декларацій є обов'язковою, проте не єдиною підставою для відшкодування ПДВ.

Підтвердити надмірну сплату або не сплату ПДВ до бюджету можливо лише перевірками постачальників продукції позивача, які проводиться в порядку та терміни, визначені Законом України „Про державну податкову службу в Україні”.

Представником 1-го відповідача в судовому засіданні подано лист-інформацію щодо відшкодування ТОВ „Барс” коштів в сумі 35 521,00 грн., а саме: за листопад 2007 р. 16 144,00 грн., за грудень 2007 р. 12 047,00 грн., за лютий 2008 р. 7 330,00 грн. Додатки висновків з рахунками додано до листа.

Представником 2-го відповідача в судовому засіданні 10.07.08 р. подано письмове заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог в якому позов не визнає та повідомляє наступне: Відповідно до ст.10 Закону України від 04.12.1990 № 509 „Про державну податкову службу в Україні” здійснення контролю за додержанням законодавства про податки, а також забезпечення правильності обчислення та своєчасності надходження податків, інших платежів здійснюють органи державної податкової служби.

Так, відповідно до п. 7.7.6. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу.

Відповідно до ст.50 Бюджетного кодексу України Державне казначейство України веде бухгалтерський облік всіх надходжень, що належать Державному бюджету України, та за поданням органів стягнення здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету. Питання визначення правильності нарахування та сплати податків та зборів до бюджету не належить до компетенції органів Державного казначейства.

Згідно з Порядком взаємодії між органами державної податкової служби України, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України в процесі відшкодування податку на додану вартість за висновками органів державної податкової служби України та погашення простроченої бюджетної заборгованості з податку на додану вартість шляхом видачі облігацій внутрішньої державної позики, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації, Міністерства фінансів України та Державного казначейства України від 03.08.2004 р. № 451/501/132, відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Відповідно до п.5 Державна податкова адміністрація України надає Державному казначейству України реєстр суб'єктів підприємницької діяльності з визначенням розміру відшкодування податку на додану вартість з бюджету.

Так, відповідно до п.7 вказаного порядку Державне казначейство України у відповідності до чинного законодавства здійснює відшкодування податку на додану вартість підприємствам згідно з отриманими реєстром та висновками, про що протягом двох днів з моменту отримання реєстру інформує Державну податкову адміністрацію України про здійснені відшкодування податку.

Враховуючи викладене, необхідно зауважити, що жодного висновку про відшкодування ПДВ на користь ТОВ „Барс” до органів Державного казначейства не надходило. Саме тому, відповідач 2 вважає позовні вимоги до Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області, як відповідача є безпідставними.

Також, відповідно до ч.2 ст. 176 ЦК України юридичні особи, створенні державою, не відповідають за зобов'язаннями держави.

Так, Головне управління Державного казначейства України у Хмельницькій області є юридичною особою, яка створена державою і тому відповідає лише за виконання своїх обов'язків, та не відповідають за зобов'язаннями відповідно держави та інших державних органів.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ст.19 Конституції України встановлює засади, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Отже, жодним законодавчим актом, нормативно-правовим актом не передбачено покладення відповідальності на Державне казначейство за дії інших органів державної влади, їх посадових осіб та держави в цілому.

При розгляді справи суду необхідно врахувати положення бюджетного законодавства України, зокрема те, що виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків (ч.2 ст.95 Конституції України).

Отже, бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями. Останні встановлюються законом про Державний бюджет України (п.8 ст. 7, пп. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України).

Ст.1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо...), мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Проте, в частині заявлених позовних вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу, законодавець чітко визначив нормативно-правовий акт, зокрема Постанову КМ України від 27.04.2006 р. № 590 про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, який прямо регулює дане питання.

Крім того, підстав вважати, що витрати на правову допомогу, які поніс позивач, є заподіяна шкода немає, так як Цивільне законодавство визначає шкоду (моральну, майнову), як відокремлений інститут системи права.

На виконання ухвали суду від 18.06.2008 р. по справі № 16/294-НА, 2-м відповідачем надано відомості про рахунок, з якого здійснюється бюджетне відшкодування з податку на додану вартість (р 003, МФО 815013).

Прокурор проти позову заперечує з підстав, викладених відповідачами у запереченнях проти позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову, дослідивши докази, встановлено наступне:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс”, м. Кам'янець-Подільський є юридичною особою, що підтверджується Довідкою ЄДРПОУ № 1353 Управління статистики у Кам’янець-Подільському районі.

Згідно декларації з податку на додану вартість за листопад 2007 р. позивачем було заявлено до відшкодування 16 144,00 грн., за грудень 2007 р. 12 042,00 грн., за січень 2008 р. 119 670,00 грн., в декларації за лютий 2008 р. –11 982,00 грн.

Зазначені декларації з податку на додану вартість направлені до податкового органу та ним отримані, що підтверджується відповідними відмітками про отримання податкового органу. Крім того, позивачем до кожної з цих декларацій додано розрахунки суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість та заяви про повернення суми бюджетного відшкодування, що узгоджується з приписами Закону України „Про податок на додану вартість”.

Кам’янець-Подільською ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс” за грудень 2007 р. та січень 2008 р., з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 4652 від 10.04.08 р., яким встановлено порушення позивачем вимог п.п. 6.1.1 п. 6.1, п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6, п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України , п.п.7.7.1, п.п. 7.7.2, п.п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На підставі акту перевірки Кам’янець-Подільською ОДПІ 17.04.2008 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 102 279,00 грн.

14.04.2008 р. Кам’янець-Подільською ОДПІ проведено невиїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс” за лютий 2008 р., з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт перевірки № 4652 від 14.04.08 р., яким встановлено порушення вимог п.п. 6.1.1 п. 6.1, п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6, п.п. 7.7.1, п.п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України, п.п.7.7.1, п.п. 7.7.2, п.п. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

На підставі акту перевірки Кам’янець-Подільською ОДПІ 21.04.2008 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4 652,00 грн.

29.12.2006р. між ЗАТ „Преттль-Кабель Україна” та ТОВ „Барс” укладено договір № 2 згідно якого замовник доручає, а перевізник надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у міських, міжміських і міжнародних сполученнях. Факт виконання зобов’язань за договором підтверджується актом № ОУ-0000036 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

04.01.2007 р. між ДП „Кюне і Нагель” та ТОВ „Барс” укладено договір перевезення № КН-361 FO згідно якого замовник доручає, а перевізник надає послуги з виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом по території України та по території іноземних держав згідно заявок замовника. Факт виконання зобов’язань за договором підтверджується актом № ОУ-0000018 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

20.12.2007 р. між ВАТ „АТП Атлант” та ТОВ „Барс” укладено договір № купівлі-продажу транспортного засобу згідно якого продавець передав у власність покупця новий автомобіль виробництва концерну Даймлер Крайслер, модель Мерседес-Бенц Аскор 1840. Вартість автомобіля становить 578 800,00 грн.

На підтвердження виконання договірних зобов’язань перед контрагентами, позивачем подано заявки на перевезення вантажів, рахунки, акти здачі-прийняття виконання робіт.

Позивачем долучено до матеріалів справи письмові докази фактів надмірної сплати ПДВ за період з жовтня 2007р. по січень 2008р. (реєстри оплаченого ПДВ, платіжні доручення, податкові накладні).

Вважаючи дії відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування та прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення такими, що суперечать вимогам чинного законодавства позивач звернувся з позовом в якому з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить суд 1) визнати протиправними дії 1-го відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування; 2) визнати протиправним та скасування податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.; 3) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.; 4) відшкодувати з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованість з ПДВ в сумі 106 841,00 грн., в тому числі по декларації за січень 2008 р. –102 2790,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн.; 5) відшкодувати майнової шкоди, заподіяної рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень в розмірі 7 435,00 грн.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до п. 4.1 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість” база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування. Пунктом 1.18 ст. 1 цього Закону встановлено, що звичайні ціни розуміються та застосовуються за правилами, визначеними п. 1.20 ст. 1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Згідно з пп.1.20.1 п. 1.20 ст. 1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” звичайною вважається ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору. Якщо не доведене зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню справедливих ринкових цін. Справедлива ринкова ціна - це ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати за відсутності будь-якого примусу, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг).

Наявними в матеріалах справи доказами (договорами, заявками, замовленнями, актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг)) підтверджується, що саме по звичайній ціні, яка відповідає справедливій ринковій ціні, як того вимагає згадана норма, позивач надавав послуги у перевірений період, а тому підприємством дотримано вимоги п. 4.1 ст. 4 Закону України „Про податок на додану вартість”.

П.п.1.20.8 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” встановлено, що обов'язок доведення того, що ціна договору не відповідає рівню звичайної ціни у випадках визначених цим Законом, покладається на податковий орган у порядку, встановленому законом. Відповідно до п.п.1.20.10 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” донарахування податкових зобов'язань платника податку податковим органом внаслідок визначення звичайних цін здійснюється за процедурою, встановленою законом для нарахування податкових зобов'язань за непрямими методами. Податковий орган не мав правових підстав, передбачених п. 4.3 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” для визначення позивачу податкових зобов'язань за непрямими методами визначаючи собівартість перевезень, а відтак діяв не у спосіб, передбачений Законом.

Тому, висновки податкового органу про порушення позивачем пп. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість” не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Висновки податкового органу про порушення позивачем положень пп. 7.7.2, пп. 7.7.11 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” про те, що позивач не має права на бюджетне відшкодування, яке виникло по деклараціях з грудня 2008 р. по лютий 2008 р., спростовується нормами пп. 7.7.11 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” згідно якої права на отримання бюджетного відшкодування не має особа, яка була зареєстрована як платник цього податку менш ніж за 12 календарних місяців до місяця, за наслідками якого подається заява на бюджетне відшкодування (крім нарахування податкового кредиту внаслідок придбання або спорудження (будівництва) основних фондів за рішенням Кабінету Міністрів України).

За таких обставин суд вважає, що позов в частині вимог про визнання протиправними дій 1-го відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування, є обгрунтованим, підтверджується матеріалами справи та відповідно підлягає задоволеню.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків передбачений п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Згідно пп. 7.7.1 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до пп. 7.7.2 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з п.п.7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Підпунктом 7.7.4 п. 7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” передбачено, що платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Згідно пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Підпунктом 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з п.п.7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Як вбачається із матеріалів справи всі вищевказані вимоги позивачем дотримані. Однак, Кам'янець-Подільською ОДПІ неправомірно прийнято рішення про зменшення бюджетного відшкодування.

За таких обставин судом враховується, що ст.19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на відшкодування від'ємної різниці податку є матеріальним правом позивача, захист якого гарантовано частиною першою ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997 р. і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Неправомірне не проведення бюджетного відшкодування податку на додану вартість порушило право власності юридичної особи, зокрема на законне сподівання мати можливість користуватися своєю власністю, а саме: своєчасно, в повному обсязі і в порядку, визначеному законом, отримати це відшкодування із бюджету при відсутності з його боку порушень цих законів.

З огляду на вищезазначене, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.; відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованість з ПДВ в сумі 106 841,00 грн., в тому числі по декларації за січень 2008 р. – 102 2790,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн. відповідають вимогам чинного законодавства, узгоджуються з матеріалами справи, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Доводи відповідачів судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним та наявними у справі доказами.

Також позивач просить відшкодувати майнову шкоду, заподіяну протиправними рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень, у розмірі 7 435,00 грн., при цьому позивач посилається на п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди). При цьому, на підтвердження понесених збитків позивачем надано угоду про надання правової допомоги № 3-А/08 від 15.04.08 р. укладену між Романюком В.М. та ТОВ „Барс”, акт здачі-приймання наданих юридичних послуг № 1 від 19.05.08р., платіжне доручення на суму 7 330,00 грн.

Суд вважає за необхідне в частині позовних вимог щодо відшкодування майнової шкоди, заподіяної протиправними рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень, у розмірі 7 435,00 грн. відмовити, оскільки вони не узгоджуються з вимогами КАС України. При цьому судом враховується, що ст.1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо...), мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду. Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Проте, в частині заявлених позовних вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу, законодавець чітко визначив нормативно-правовий акт, зокрема Постанову Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 р. № 590 „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави”, яка прямо регулює дане питання. У суду відсутні підстави вважати, що витрати на правову допомогу, які поніс позивач, є заподіяною шкодою, в розумінні ст. 1173 ЦК України.

Враховуючи часткове задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (держмито згідно платіжних доручень № 421 від 18.04.2008 р. в сумі 3,40 грн., № 422 від 18.04.2008р. в сумі 1 196,70 грн., № 434 від 21.04.2008 р. в сумі 401,68 грн. ), присуджуються йому відповідно до задоволених вимог. При цьому згідно ч.1 ст.94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс”, м. Кам'янець-Подільський до Кам'янець-Подільської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Кам'янець-Подільський; Головного управління Державного казначейства України у Хмельницькій області, м. Хмельницький про: 1) визнання протиправними дій 1-го відповідача щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування; 2) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.; 3) визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08 р. за № /0 про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.; 4) відшкодування з Державного бюджету України на користь позивача бюджетної заборгованість з ПДВ в сумі 106 841,00 грн., в тому числі по декларації за січень 2008 р. –102 279,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн., 5) відшкодування майнової шкоди, заподіяної рішеннями та діями суб’єкта владних повноважень в розмірі 7 435,00 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Кам’янець-Подільської ОДПІ щодо розподілу бази оподаткування операцій з поставки транспортних послуг при виконанні міжнародних перевезень та щодо позбавлення позивача права на бюджетне відшкодування.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 17.04.08 р. за № /0, що прийняте Кам’янець-Подільської ОДПІ про зменшення суми бюджетного відшкодування позивачу за січень 2008 р. в розмірі 102 279,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми „В1” від 21.04.08 р. за № /0, що прийняте Кам’янець-Подільської ОДПІ про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2008 р. в розмірі 4 652,00 грн.

Відшкодувати з Державного бюджету України ( рахунок 003, МФО 815013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс”, м. Кам'янець-Подільський ( вул. Північна, 81, б, , р/р у ВАТ СКБ „Дністер” м.Львів, МФО 325569) бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 106 841,00 грн., в тому числі по декларації за січень 2008 р. –102 279,00 грн., по декларації за лютий 2008 р. –4 652,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями „Барс”, м. Кам'янець-Подільський ( вул. Північна, 81, б, , р/р у ВАТ СКБ „Дністер” м.Львів, МФО 325569) 1 071,81 грн. (одна тисяча сімдесят одна гривня 81 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

В позові в частині відшкодування майнової шкоди, заподіяної рішеннями та діями суб’єкта

владних повноважень в розмірі 7 435,00 грн. відмовити.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.