ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08 Справа № 33/98

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи :

за позовом:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові

(м. Львів)

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538»

(м. Львів)

про :

стягнення 32 035 (тридцять дві тисячі тридцять п’ять) грн. 20 коп.

Суддя : Цікало А.І.

При секретарі : Герасименко В.С.

Представники:

Позивача:

Фесик З.М. –представник (довіреність № 3945/03 від 26.04.2007 р.)

Відповідача:

Гнатківський Р. В. –представник (довіреність б/н від 24.07.2006 р.)

Представникам сторін, присутнім в судовому засіданні, роз’яснено їх права та обов’язки відповідно до ст. 22 ГПК України, зокрема право заявляти відводи.

Представники сторін, присутні в судовому засіданні, звернулись до суду з узгодженим клопотанням про нездійснення технічної фіксації судового процесу.

Суть спору: До господарського суду Львівської області надійшла позовна заява від Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (м. Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538»(м. Львів) про стягнення 32 035 (тридцять дві тисячі тридцять п’ять) грн. 20 коп.

Ухвалою суду від 11.03.2008 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.03.2008 р. У зв’язку з неявкою представника позивача, 25.03.2008 р. розгляд справи було відкладено на 15.04.2008 р. В судовому засіданні 15.04.2008 р. було оголошено перерву до 22.04.2008 р.

Позивач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 11.03.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 25.03.2008 р. виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

24.03.2008 р. до суду за вх. № 7026 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.04.2008 р. до суду за вх. № 9539, від позивача поступили пояснення на відзив відповідача.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав наведених у заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги ухвал суду про порушення провадження у справі від 11.03.2008 р. та про відкладення розгляду справи від 25.03.2008 р. виконав частково, відзив на позов представив, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

21.03.2008 р. до суду за вх. № 6830 від відповідача поступив відзив на позовну заяву, в якому він повністю заперечив позовні вимоги.

25.03.2008 р. до суду за вх. № 7127, від відповідача поступила частина документів.

Представник відповідача позов заперечив повністю, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав наведених у відзиві та поясненнях.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення осіб присутніх в судових засіданнях, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

11 травня 2006 року, біля 14 години на території гуртового ринку «Шувар»сталася дорожньо-транспортна пригода - наїзд вантажного автомобіля КАМАЗ 5410, д.н.з. ВС 2691 АА з півпричіпом д.н.з. 13865 ТН, що належить Товариству о обмеженою відповідальністю „Львівський механізатор № 538”, на муляра Приватного підприємства «Шуварбуд», Городника Михайла Володимировича, який від отриманих тілесних ушкоджень помер.

Вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.09.2007 року у справі № 1-166 водій ТзОВ «Львівський механізатор № 538», Коцій Мирослав Богданович, що здійснив наїзд, визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 268 ч. 2 КК України.

Керуючись ст. ст. 2, 21, 33, 34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105 - ХIV від 23.09. 1999 р., Відділення ВД Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові здійснило одноразову виплату сім‘ї потерпілого в сумі 32 035 грн. 20 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Відповідач не погоджуючись з позовними вимогами вказує, що нещасний випадок стався не з його вини, оскільки він вважає, що потерпілий - працівник ПП „Шуварбуд" Городник М.В. порушив Інструкцію з охорони праці так як під час виконання робіт по перевезенні залізобетонних плит на території гуртового ринку „Шувар" був у стані алкогольного сп’яніння, а виконроб ПП „Шуварбуд" в свою чергу проявив недостатній контроль за Городником М.В., хоча те, що смертельний випадок, який стався з Городником Михайлом Володимировичем пов‘язаний з виробництвом, підтверджується Актом розслідування нещасного випадку, що стався 11.05.2006 року (Форма Н-5), складеним комісією та затвердженим начальником територіального управління Держпромгірнагляду по Львівській області (копія в матеріалах справи) та Актом № 1 про нещасний випадок, пов‘язаний з виробництвом, (Форма Н-1), складеним комісійно та затвердженим начальником територіального управління Держпромгірнагляду (копія в матеріалах справи). Вказані Акти відповідачем, у встановленому чинним законодавством України порядку, не оскаржувались.

Відповідно до ст. 13 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»№ 1105 - ХIV від 23.09.1999 р. ( надалі Закон 1105), підставою для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку, а страховим випадком є нещасний випадок на виробництві. Нещасний випадок який стався внаслідок порушення нормативних актів про охорону праці застрахованим, також є страховим випадком.

В заперечення позовних вимог, відповідач вказує, що сім'я потерпілого Городника М.П., в особі дружини потерпілого, яка отримала одноразову виплату сім‘ї - Городник Наталія Василівна, 1955 року народження, працює прибиральницею в ЖЕКу № 113, та діти потерпілого: син –Володимир, 1973 року народження, доньки - Марія, 1977 р.н. й Іванна 1983 р.н., тобто є працездатними особами та такими, що не були на утриманні потерпілого, хоча здійснена страхова виплата - це одноразова допомога в разі смерті потерпілого його сім‘ї, а не страхова виплата утриманцям потерпілого, що підтверджується постановою начальника Відділення ВД ФССНВ у м. Львові № 474 від 16.07.2007 р. (копія в матеріалах справи).

Твердження відповідача щодо відсутності його вини в заподіянні шкоди Городнику М.В. не заслуговують на увагу, оскільки вироком Сихівського районного суду м. Львова від 17.09.2007 року у справі № 1-166, який набрав законну силу і відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, є обов’язковим для господарського суду при вирішенні спору (копія в матеріалах справи), встановлено, що підсудний Коцій М.Б. (працівник відповідача), котрий визнав свою вину, розкаявся у вчиненому та попросив вибачення у родини потерпілого, 11 травня 2006 року, біля 14 год. 00 хв., керуючи вантажним автомобілем «Камаз -5410»д.н.з. ВС 2691АА з напівпричепом «ЧМЗАП-9985»рухаючись по території ринку «Шувар», що в м. Львові по вул. Хуторівка, 4-Б, порушив Правила дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода Городника М.В., який отримав тілесні ушкодження, від яких помер. Коцій М.Б,. на момент нещасного випадку, як водій відповідача, керував автомашиною, яка належала відповідачу. Згідно висновку автотехнічної експертизи, яка була предметом дослідження у вказаному кримінальному процесі, причиною настання ДТП із технічної точки зору стали обставини, пов’язані із невиконанням водієм автопоїзда (працівника відповідача) Правил дорожнього руху. Шкода в даному випадку заподіяна джерелом підвищеної небезпеки.

Крім того слід зазначити, що Сихівський районний суд м. Львова, при винесенні вироку та призначенні покарання працівнику відповідача, врахував обставини справи при яких сталось ДТП, зокрема, що потерпілий порушив Інструкцію з охорони праці, так як під час виконання робіт по перевезенню залізобетонних плит, перебував на території гуртового ринку „Шувар” у стані алкогольного сп’яніння, за що був відсторонений від роботи, однак території де проводились роботи не покинув; виконроб ПП „Шуварбуд”, в свою чергу, проявив недостатній контроль за муляром Городником М. після його відсторонення від роботи через нетверезий стан.

Загиблий працівник приватного підприємства «Шуварбуд»Городник М.В. на час нещасного випадку працював на умовах трудового договору, а відтак, згідно ст. 2 Закону № 1105 був застрахованим від нещасного випадку на виробництві, а тому сім‘ї потерпілого була здійснена страхова виплата в порядку відшкодування завданої шкоди. Оскільки загибель Городника М.В. знаходиться в безпосередньому причинному зв‘язку з діями працівника відповідача, здійснивши виплату, Відділення ВД ФССНВ у м. Львові правомірно звернулось про стягнення виплаченої суми в порядку зворотної вимоги з відповідача.

Щодо посилань відповідача на належну сплату страхових внесків до Фонду, то слід зазначити, що шкода відшкодована сім‘ї потерпілого, який не був працівником відповідача, а тому правовідносини між відповідачем та позивачем знаходяться поза сферою дії Закону України «Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»і тому у даному випадку слід застосовувати норми інших законодавчих актів України, зокрема Цивільного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Згідно ст. 3 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., законодавство про страхування від нещасного випадку складається із Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Кодексу законів про працю України, Закону України "Про охорону праці" та інших нормативно-правових актів.

Згідно ст. 6 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., Суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Фонд соціального страхування від нещасних випадків). Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність.

Відповідно до ст. 13 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., страховий ризик - обставини, внаслідок яких може статися страховий випадок. Страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Професійне захворювання є страховим випадком також у разі його встановлення чи виявлення в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів. Нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення нормативних актів про охорону праці застрахованим, також є страховим випадком. Порушення правил охорони праці застрахованим, яке спричинило нещасний випадок або професійне захворювання, не звільняє страховика від виконання зобов'язань перед потерпілим. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці". Підставою для оплати потерпілому витрат на медичну допомогу, проведення медичної, професійної та соціальної реабілітації, а також страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно ст. 21 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні одноразову допомогу в разі смерті потерпілого;

Відповідно до ст. 28 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., Страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

Згідно ч. 7 ст. 34 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” № 1105 - ХIV від 23.09.1999 р., у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об’єктивних та переконливих доказів в підтвердження частини своїх позовних вимог, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення”, суд прийшов до висновку, що позовна заява Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (м. Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538»(м. Львів) про стягнення 32 035 (тридцять дві тисячі тридцять п’ять) грн. 20 коп. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 4, 6, 13, 21, 28, 33, 34 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 1172, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Позов Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (м. Львів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538»(м. Львів) про стягнення 32 035 (тридцять дві тисячі тридцять п’ять) грн. 20 коп. – задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538» (вул. Зелена, 67, м. Львів, 79017; ) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Львові (вул. Чайковського, 27, м. Львів, 79000; ) –32 035 (тридцять дві тисячі тридцять п’ять) грн. 20 коп.

3.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538» (вул. Зелена, 67, м. Львів, 79017; ) в дохід Державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) –320 (триста двадцять) грн. 35 коп. державного мита.

4.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський механізатор № 538» (вул. Зелена, 67, м. Львів, 79017; ) в дохід Державного бюджету (р/р 0006 в ГУДКУ у Львівській області, МФО 825014; отримувач: УДК у Личаківському районі м. Львова, , код платежу 22050000) –118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Накази видати в порядку ст. 116 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Цікало А.І.