ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.05.08р.

Справа № 6/48-08

За позовом Міського комунального виробничого підприємства "Дніпроводоканал", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсіті, ЛТД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 35 937,79 грн.

Суддя Коваленко О.О.

Представники:

Від позивача: Дмитрашко О.О., довіреність № 11/28-06 від 20.06.2007 р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява та заява про уточнення позовних вимог Комунального виробничого підприємства Дніпропетровської міської ради "Дніпроводоканал", м. Дніпропетровськ–далі по тексту–позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерсіті, ЛТД", м. Дніпропетровськ–далі по тексту–відповідача про стягнення з відповідача на користь позивача 13 181,19 грн. основного боргу на підставі умов довгострокового договору водопостачання та водовідведення № 4562 від 18.07.2003р.

Додатково, на підставі пп.5.3 та 6.2 позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню у сумі 13 181,19 грн. із розрахунку 1% від суми боргу за кожний день. Н підставі ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4 787,73 грн. інфляційних та 1 101,89 грн. річних.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача на його користь 322,52 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Відповідач вимоги суду без поважних причин не виконав, відзив на позов не надав, у судове засідання не з`явився незважаючи на те, що ухвали суду були направлені на його адресу зазначену в договорі та довідці Держкомстату України.

22.04.2008р. на підставі ст. 77 ГПК України слухання справи було відкладено до 22.05.2008р. з тих підстав, що відповідач без поважних причин у судове засідання не з’явився, вимоги суду не виконав.

22.05.2008 р. на підставі ст.75 ГПК України справу було розглянуто за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих позивачем на вимоги суду в судове засідання.

Вивчивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2003р. між позивачем та відповідачем було укладено довгостроковий договір № 4562 на водопостачання та водовідведення, у відповідності з умовами якого пп.1.1 позивач на протязі 2003 року надав відповідачеві послуги по водопостачанню та водовідведенню, за які відповідач в порушення п.5.3 умов вищеназваного договору, не розрахувався, у зв’язку з чим і виникла заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 13 181,19 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь в примусовому порядку.

Додатково, на підставі пп.5.3 та 6.2 позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь пеню у сумі 13 181,19 грн. із розрахунку 1% від суми боргу за кожний день. Н підставі ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 4 787,73 грн. інфляційних та 1 101,89 грн. річних.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача на його користь 322,52 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу посилаючись на те, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача.

Позивачем в судовому засіданні на підставі ст.33 ГПК України документально частково було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу або інших актів цивільного законодавства.

Такі підстави передбачені, зокрема, статтею 625 Цивільного кодексу України, згідно з якою боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих позивачем на вимоги суду у судове засідання, та заслухавши повноважного представника позивача в судовому засіданні суд дійшов висновку, що факт заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 13 181,19 грн. повністю підтверджується актами приймання-передачі виконаних послуг по водопостачанню та водовідведенню підписаних повноважними представниками сторін та скріплених печатками, умовами вищеназваного договору та не оспорюється відповідачем по суті.

Оскільки на день розгляду справи у суді матеріалами справи документально доведено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 13 181,19 грн., яку відповідач не оспорює, то позовні вимоги позивача по сумі основного боргу, що становить 13 181,19 грн. слід визнати обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі пп.5.3 та 6.2 пені у сумі 13 181,19 грн. із розрахунку 1% від суми боргу за кожний день прострочки слід визнати необґрунтованими такими, що протирічать чинному законодавству України і тому підлягають задоволенню частково у сумі 593,14 грн., оскільки відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені не може перевищувати подвійну облікову ставку НБ України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Крім цього відповідно до вимог ст. 232 ч.6 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання повинно бути виконаним.

Додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України за порушення відповідачем грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг 4 787,73 грн. інфляційних та 1 101,89 грн. річних слід визнати обґрунтованим і підлягають задоволенню.

Додаткові вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 322,52 грн. держмита і 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з тих підстав, що дану справу до суду було доведено з вини відповідача слід визнати обґрунтованими і підлягають задоволенню пропорційно-стягнутій сумі боргу.

Керуючись ст.ст.4,11,15,16,224,525,526,625 Цивільного кодексу України, ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, ст.ст.33,49,82-85,87 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги позивача задовольнити частково.

Стягнути з відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтерсіті, ЛТД” (49056, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 1б, 56, р/р 0501 в АКБ „Новий”, МФО 305062, ) на користь позивача –Міське комунальне виробниче підприємство "Дніпроводоканал" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Червона, буд.21-а, р/р 7141 у Жовтневому без балансовому відділенні обласного філіалу УСБ, МФО 305017, ) 13 181,19 грн. (тринадцять тисяч сто вісімдесят одна гривень 19 коп.) - основного боргу, 593,14 грн. (п’ятсот дев’яносто три гривень 14 коп.) - пені, 4 787,73 грн. (чотири тисячі сімсот вісімдесят сім гривень 73 коп.) - інфляційних, 1 101,89 грн. (одна тисяча сто одна гривень 89 коп.) - річних, 196,64 грн. (сто дев’яносто шість гривень 64 коп.) - держмита, 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

О.О. Коваленко

Рішення підписано -23.05.2008р.