СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"16"
липня 2008 р.

справа
№ 5020-12/360

За
позовом: Фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1

до: Приватного підприємства
“Центральне агентство нерухомості”

про визнання дійсним договору про
дольову участь в організації робіт по будівництву громадсько-торгівельного
центру з автосалоном, визнання права загальної власності,

Третя
особа, яка не
заявляє самостійних вимог  на предмет
спору, на стороні відповідача Севастопольська міська Рада,

Суддя
Харченко І.А.,

Представники сторін

Від
позивача  - ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1 від 14.07.2008,
представник;

Від
відповідача -  ОСОБА_3, довіреність б/н від 10.07.2008,
представник;

Від
третій особи
-Близнюк О.А., довіреність №03-15/1 від 08.01.2008, завідуюча юридичним
відділом;

Суть
спору:

02.07.2008
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою (вх.
№1714) до Приватного підприємства “Центральне агентство нерухомості” про
визнання дійсним договору про дольову участь в організації робіт по будівництву
громадсько-торгівельного центру з автосалоном, визнання права загальної
власності.

Ухвалою
від 03.07.2008 позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у
справі №5020-12/360.

Ухвалою
від 16.07.2008 залучена до участі у справі третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог  на предмет спору, на
стороні відповідача Севастопольська міська Рада.

Представник
відповідача у судовому засіданні заявив, що проти задоволення позовних вимог не
заперечує.

Представник
третій особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно  статей 20, 22 Господарського процесуального
кодексу України у судовому засіданні учасникам процесу роз'яснені  процесуальні права та обов'язки.

Розглянувши
матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав учасників
процесу,  суд,

в с т а н о в и в :

08.08.2006
між фізичною особою-підприємцемОСОБА_1та приватним підприємством Товариством з
обмеженою відповідальністю «Центральне агентство нерухомості»укладено договір
про дольову участь в організації робіт по будівництву громадсько-торгівельного
центру з автосалоном за адресою АДРЕСА_1 (арк.с. 7-9).

Предметом
договору є спільне дольове будівництво об'єкту нерухомості
-громадсько-торгівельного центру з автосалоном по вул. Пожарова з наступним
отриманнямОСОБА_1у власність виділену в натурі частку у вигляді відокремленого
блоку приміщень або відокремленого ізольованого приміщення. Приблизна площа
зазначених приміщень складає 280 кв.м.

Відповідно
до пункту 2.3.1 договору позивач зобов'язався здійснити фінансування
будівництва та вводу об'єкту нерухомості до експлуатації в сумі, еквівалентної
60 000 доларам США по курсу НБУ на день сплати.

16.11.2006
Актом прийому-передачі оформлена передача ОСОБА_1. відокремленого блоку
приміщень для торгівлі та послуг №1, площею 276,1 кв.м з окремим входом,
розташованого в «Громадсько-торгівельному центрі з автосалоном»поАДРЕСА_1 для
оформлення в приватну власність (арк.с. 10).

Відповідно
до пункту 1.4 договору будівництво здійснювалось на земельних ділянках, наданих
для будівництва на підставі договору оренди від 07.07.2004, землекористувач
«Дубль-Д»та договору оренди земельної ділянки від 22.07.2004, землекористувач
«Зеніт-Автотранс»(арк.с. 19-22, 27-37).

У
встановленому законодавством порядку земельна ділянка належним чином відведена
за цільовим призначенням.

Згідно
пункту 2.1.6 відповідач зобов'язався здійснити заходи щодо оформлення та
реєстрації права власності позивача на виділену в натурі частку.

Як
вбачається з матеріалів справи, між сторонами по суті був укладений договір
купівлі-продажу майна, відповідач продав належне йому майно, умови
договору  купівлі-продажу майна повністю
виконано, а саме: покупцем повністю сплачена вартість майна, продавцем прийнято
гроші по угоді та передано покупцеві майно. Але відповідач не виконав обов'язки
щодо нотаріального засвідчення угоди та ухиляється від виконання свого
обов'язку.

Згідно
з частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України -кожний суб'єкт та
споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні
інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом установлення господарських
правовідносин та іншими способами, передбаченими законом.

Частиною
2 статті 220 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо сторони домовилися
про усі суттєві умови договору, що підтверджується письмовими доказами, та  відбулося повне  або часткове виконання договору, але одна з
сторін ухилялася від його нотаріального засвідчення, суд може визнати такий
договір дійсним. У такому разі наступне нотаріальне засвідчення договору не
потребується.

Згідно
з частиною 3 статті 334  Цивільного кодексу
України -право власності на майно за договором,
який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту
такого посвідчення або з моменту набрання законної сили  рішення суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

При
таких обставинах суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими
задоволенню.

Як
вбачається з матеріалів справи, площа приміщень, переданих позивачу за
договором,  276,1 кв.м та  складається з відокремленого блоку приміщень
для торгівлі та послуг №1 літ. А І-1 площею 273,9 кв.м та літ. А І-16 площею
2,2 кв.м.

Відповідно
до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на
відповідача витрати позивача по сплаті державного мита і витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись
ст. 220, 334 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України,
ст. 49, 82 -85, 116 Господарського процесуального кодексу України,  суд -

В и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати дійсним договір про дольову участь в
організації робіт по будівництву громадсько-торгівельного центру з автосалоном
від 08.08.2006.

3.          Визнати за фізичною
особою-підприємцемОСОБА_1 право власності на відокремлений блок приміщень для
торгівлі та послуг літ. А І-1 площею 273,9 кв.м та літ. А І-16 площею 2,2 кв.м,
загальною площею 276,1 кв.м в „Громадсько-торгівельному комплексі”, за адресою:
АДРЕСА_1.

4.
Стягнути з Приватного
підприємства “Центральне агентство нерухомості” (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номерНОМЕР_2) 3000,00 грн. -державне мито, 118,00
грн. -витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Примірники рішення надіслати на адресу
учасникам процесу рекомендованою кореспонденцією.

Суддя
І.А. Харченко

Рішення
оформлено та підписано

в
порядку ст. 84 ГПК України

17.07.2008.