ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2008 р.

№ 15/17

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпринт"

на ухвалу

господарського суду Луганської області від 26.02.2008 р.

у справі

№ 15/17

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпринт"

до

1) Головного управління Державного казначейства України в Луганській області,

2) Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Луганська

про

відшкодування податку на додану вартість у сумі 32 340,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь представники:

позивача:

— не з'явились;

відповідача-1:

— не з'явились;

відповідача-2:

Жабко О.В., дов. № 8995/10 від 02.06.2008 р.;

Комарова Г.О., дов. № 1321/10 від 28.01.2008 р.;

Попова Л.М., дов. № 1290/10 від 26.01.2008 р.;

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпринт" (далі –Товариство) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Державного бюджету України 32 340,00 грн. у якості бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно декларації за квітень 2007 р.

Позовні вимоги Товариство обґрунтовувало тим, що воно має право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість згідно декларації за квітень 2007 р., проте Головне управління Державного казначейства України в Луганській області (далі –Управління) та Державна податкова інспекція у Жовтневому районі м. Луганська (далі –Інспекція) цього права не визнають та відповідного відшкодування не здійснюють.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 26.02.2008 р. (суддя Пономаренко Є.Ю.) провадження у справі припинено на підставі п. 1 частини першої ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. Ухвала мотивована тим, що спір у справі є публічно-правовим, а не господарським, а тому підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Товариство звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить ухвалу господарського суду Луганської області від 26.02.2008 р. скасувати та передати справу до місцевого господарського суду для продовження судового розгляду. Викладені у касаційній скарзі вимоги Товариство обґрунтовує тим, що господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали не дав оцінки окремим фактам, прийшов до необґрунтованих висновків та порушив ст. ст. 17 і 21 Кодексу адміністративного судочинства України.

Інспекція та Управління не скористались правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України, та відзивів на касаційну скаргу Товариства до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Товариства не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги Товариства є фактично вимогами про оскарження бездіяльності Інспекції та Управління щодо відшкодування податку на додану вартість.

Обов'язок Інспекції та Управління вчиняти дії, направлені на здійснення відшкодування податку на додану вартість, передбачено ст. 7 Закону України "Про податок на додану вартість", згідно положеннями якої:

– протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування (абзац перший пп. 7.7.5 п.7.7).

– податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (абзац другий пп. 7.7.5 п.7.7).

– на підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу (пп. 7.7.6 п.7.7).

Як вбачається зі змісту Закону України "Про державну податкову службу в України" та Положення про Державне казначейство України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 р. № 1232, Інспекція та Управління є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства.

Таким чином, позовні вимоги Товариства за своєю суттю є оскарженням бездіяльності суб'єктів владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, а саме – Інспекції та Управління, щодо відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п. 1 частини першої ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі –адміністративна справа) –переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Виходячи з наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою), оскільки спір у ній виник між юридичною особою –Товариством та суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції на основі законодавства, –Інспекцією і Управлінням щодо оскарження їх бездіяльності, а тому на неї поширюється компетенція адміністративних судів.

З Розділу VІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України випливає, що справи адміністративної юрисдикції (адміністративні справи) після початку діяльності окружних адміністративних судів підлягають розгляду відповідними адміністративними судами.

Згідно з повідомленням Державної судової адміністрації України, надрукованому у газеті "Урядовий кур'єр" № 164 (3577) від 08.09.2007 р., з 10.09.2007 р. почав свою діяльність Луганський окружний адміністративний суд.

Тобто, дана справа, як правильно зазначив господарський суд першої інстанції, не може бути розглянута господарськими судами України.

П. 1 частини першої ст. 80 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що ухвала господарського суду Луганської області від 26.02.2008 р. ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Товариства не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, у зв'язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 та 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпринт" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Луганської області від 26.02.2008 р. у справі № 15/17 –без змін.

Головуючий суддя                                                   Г.А. Кравчук

Суддя                                                                       Г.М. Мачульський

Суддя                                                                       В.І. Шаргало