КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2008                                                                                           № 37/647

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:           Борисенко І.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Горніцка І.О. – (дов. № б/н від 07.11.2007р.)

від відповідача - Тітов С.О. – (дов. № б/н від 24.06.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Телемост"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.03.2008

у справі № 37/647

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Телемост"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Падіма"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 112968,67 грн.

Постанова приймається 19.08.2008р. у зв’язку з оголошеннями в судовихзасіданнях 29.07.2008р. та 12.08.2008р. перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Телемост” звернулося до Господарськогосуду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Падіма про стягнення 112968,67 грн.

Представник позивача уточнив позовні вимоги в яких просив стягнути з відповідача суму збитків за договором в розмірі 42602,00 грн., суму збитків за договором в розмірі 112968,67 грн., суму збитків в розмірі 80000,00 грн., сплачених позивачем своєму контрагенту штрафних санкцій за порушення договірних зобов’язань, 7500,00 грн. суму збитків за надані юридичні послуги.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.03.2008р. у справі № 37/647 у позові відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з згаданим рішенням суду звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та доповненням до неї, в яких просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Від представника відповідача надійшов відзив та доповнення до нього в якому він просить суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Телемост”(замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Падіма”(виконавець) був укладений договір № 01/01/06 від 01.07.2006р. (далі - договір), відповідно до умов якого сторони погодили, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов’язання виготовити за наданою замовником конструкторською документацією деталі та вузли (надалі за текстом –вироби) відповідно до замовлення –завдання та доставити їх на визначене збиральне підприємством. Конструкторська документація, що тимчасово передається виконавцю, є інтелектуальною власністю замовника і надається виконавцю.

05.07.2006р. сторони підписали замовлення-завдання № 1 до договору, відповідно до якого погодили, що замовник доручає, а виконавець зобов’язується виготовити 4 вироби згідно технічного завдання, переданого актом № 1 від 01.07.2006 року. Замовлення –завдання має бути виконано в 15 днів з моменту його прийняття виконавцем.

Позивач зазначає, що відповідач не виконав свої зобов’язання за договором, в зв’язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю “Телемост” понесло збитки, у вигляді перерахування попередньої оплати в розмірі 89774,87 грн., матеріалів на суму 23193,80 грн., у вигляді сплати позивачем своєму контрагенту штрафних санкцій в розмірі 80000,00 грн. за порушення договірних зобов’язань, а також 7500,00 грн. збитків за надані юридичні послуги.

Судом встановлено, що у відповідності до п. 2.5 договору сторони погодили, що замовник перераховує протягом п’яти банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця, передоплату в сумі не більше 30 % від виставленого останнім рахунку. Розмір передоплати конкретного замовлення-завдання сторони узгоджують в умовах останнього.

У відповідності до умов завдання замовлення сторони встановили, що передплата за виконання цього замовлення - завдання становить 30 % від загальної кошторисної вартості робіт і перераховується грошовими коштами на розрахунковий рахунок виконавця протягом 5-ти банківських днів після прийняття виконавцем даного замовлення-завдання.

Отже у відповідності до умов даного замовлення - завдання позивач був зобов’язаний перерахувати на рахунок відповідача попередню оплату до 10 липня 2006 року, проте позивач в порушення умов договору здійснював попередню оплату частково та здійснив останній платіж лише в вересні 2005 року.

У відповідності до статті 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Листом № 32 від 07.08.2006 року відповідач повідомив позивача про те, що останнім не виконані умови договору, а саме: не надана конструкторська документація в повному обсязі, не підписаний кошторис на виготовлення виробу СЕП, а також не перерахована сума у розмірі 30 % від суми договору у вигляді передоплати за виготовлення виробу СЕП-12. В даному лист повідомлялось також, що в зв’язку з тим, що позивач не виконує належним чином умови договору, відповідач знімає з себе відповідальність за недотримання термінів виготовлення виробу СЕП-12, встановлених договором.

Позивачем відповідно до видаткової накладної № РН-0000002 матеріали, які необхідні для виконання робіт згідно договору, були передані позивачем лише 02.10.2006 року, а у відповідності до статті 851 Цивільного кодексу України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Крім того, слід зазначити, що 19.12.2006р. відповідач повідомив позивача про готовність до здачі виробів в кількості 235 шт. згідно договору № 1/01/07/06 від 01.07.2006р., що не спростовується позивачем.

Відповідно до п. 10.2 Договору № 1/01/07/06 від 01.07.2006р. сторони визнали, що строк дії цього Договору закінчується повним виконанням сторонами своїх обов’язків, але не пізніше 30 травня 2008р., а тому колегія суддів не вбачає вини відповідача у не виконанні умов вказаного договору.

У відповідності до пп. 3.1, 3.2, 3.3., 3.4 договору сторони погодили, що приймання виробів (за кількість і якістю) здійснюється в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності до чинного в Україні законодавства. Замовник зобов’язаний забезпечити своєчасне і належне приймання виробів, що відповідають вимогам, визначеним в цьому договору, і які були поставлені в порядку та на умовах, визначених у ньому. При здаванні –прийманні виробів сторони керуються вимогами відповідного замовлення-завдання, наданого виконавцю. У разі виявлення відхилень від вимог цього договору щодо кількості та (або) якості виробів, замовник зобов’язаний невідкладно через технічні засоби зв’язку повідомити про це виконавця. Якість виробів оцінюється під час їх передавання на збиральному підприємстві, адресу та назву якого замовник вказує в замовленні-завданні. При виявленні під час їх здавання чи у подальшому часі недоліків, вони актуються створеною для цієї мети у складі представників збирального підприємства і замовника комісією. У дефектному акті визначається термін, необхідний для усунення виявленого браку.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляються актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. За приписами частини 6 цієї статті Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Судом встановлено, що позивач повідомлявся про готовність виробів, проте безпідставно не прийняв виготовлену продукцію, акт приймання-передачі виробів не підписав, будь-яких зауважень та мотивованих заперечень щодо виготовленої продукції не виставляв, своїм правом встановленим статтею 882 Цивільного кодексу України щодо визнання недійсним акту, підписаного лише відповідачем не скористався.

А тому, відповідач в силу п. 2 ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, є невинуватим у невиконанні ним зобов’язань за договором. Наслідком відсутності вини є відсутність складу цивільного правопорушення, що є необхідною умовою цивільної відповідальності.

Щодо вимоги позивача в частині відшкодування збитків в розмірі 7500,00 грн. місцевий суд дійшов вірного висновку про їх не задоволенню, оскільки позивачем не надані належні докази, які підтверджують, що позивач зазнав такі збитки, рахунок –фактура № 306 від 26.11.2007 року та акт приймання-передачі виконаних робіт підтверджують надання позивачу будь-яких юридичних послуг, та не підтверджують оплату цих послуг позивачем, а також позивачем не надано доказів наявності причинного зв’язку між невиконанням відповідачем зобов’язання за спірним договором та укладанням між позивачем та ТОВ “Юридична фірма “Іголан” договору про надання юридичних послуг № 80 від 24.11.2006 року. Виходячи з наведеного у позові в цій частині вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не доведено тих обставин, які є підставою позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 24.03.2008р. по даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Телемост” залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва у справі № 37/647 від 24.03.2008р. залишити без змін.

Матеріали справи № 37/647 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді                                                                                          Борисенко І.В.