ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

11.09.2008

Справа №2-2/7192-2008

За позовом: Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (95000, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3 «А»), в особі Керченської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» (98318, м. Керч, вул. Кірова, 79 «А»)

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №7-Керч» (98219, АР Крим, м. Керч, вул. Всесоюзна, 7, кв. 7)

Про стягнення 47 067,41 грн.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Брусенцов - предст, довіреність у справі.

Від відповідача : не з’явився

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом до відповідача про стягнення основного боргу за договором у розмірі 40 808,55 грн., індекс інфляції у розмірі 5 526,42 грн. та 3% річних у сумі 732,44 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір №50 від18.4.2003р на відпуск теплової енергії та, у зв’язку зі зміною нормативних вимог по здійсненню господарської діяльності, був укладений договір №50 від 01.5.2007р купівлі-продажу теплової енергії, який досі діє. Згідно до вищенаведених договорів позивач зобов’язався постачати теплову енергію до будівлі відповідача, а відповідач, згідно п. 4.8. договору прийняв на себе зобов’язання оплачувати відпущену теплову енергію в строк до 20 числа кожного місяця. На підставі п. 6.1 вищевказаного договору сплата вартості теплової енергії повинно виконуватись відповідачем не пізніше 30 числа кожного місяця. Однак, відповідач, в порушення вимог договору, здійснював оплату несвоєчасно та не в повному обсязі, у результаті чого виникла заборгованість, яка з періоду з лютого 2005 р. по квітень 2008 р. складає 40 808,55 грн. Несплата вищевказаної заборгованості стала підставою для звернення позивача із позовною заявою до суду.

Позивач у судовому засіданні надав суду заяву №10/09-1В від 10.9.2008р про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 889грн24коп суми боргу, 5 526,42 грн. індексу інфляції та 732,44 грн. річних, оскільки за період з квітня 2008р по серпень 2008року відповідачем було погашено 39 919грн31коп боргу.

10 вересня 2008 року до суду від відповідача надійшло повідомлення про те, що ЖБК 7 повністю погасив поточну заборгованість на суму 40 808грн55коп,та визнає залишок заборгованості у розмірі 5 526грн.43коп. та 732грн.44коп.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

Між ОП «Кримтеплокомуненерго» в особі Керченської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» та ОК «Житлово-будівельний кооператив №7-Керч» було укладено договір №50 від18.4.2003р на відпуск теплової енергії та, у зв’язку зі зміною нормативних вимог по здійсненню господарської діяльності, був укладений договір №50 від 01.5.2007р купівлі-продажу теплової енергії, який досі діє.

Відповідно до вищенаведених договорів позивач прийняв на себе зобов’язання поставляти теплову енергію у будівлі відповідача.

У свою чергу відповідач відповідно до п.4.8 договору №50 від 18.4.2003р прийняв на себе зобов’язання сплачувати відпущену теплову енергію у строк до 20 числа кожного місяця на підставі виставленого рахунку. Відповідно до п.6.1 договору №50 від 01.5.2007р зобов’язання відповідача по оплаті вартості теплової енергії має бути виконано не пізніше 30 числа наступного місяця.

У виконання узятих за договором зобов'язань позивач, у встановлених договором об’ємах та якості, постачав відповідачу теплову енергію у вигляді опалення та гарячої води.

Відповідач зобов'язання по оплаті спожитої енергії належним чином не виконав, оплату здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі, в результаті чого за відповідачем за період з лютого 2005 року по квітень 2008 року виникла заборгованість, яка підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що сума в розмірі 25 853грн.79коп, яка була позивачем первісно включена до суми основного боргу була погашена відповідачем у квітні – травні 2008, тобто до звернення позивача з позовом у суд, а сума боргу в розмірі 14 065грн.52коп., яка існувала на момент звернення позивача з позовом у суд, сплачена відповідачем у повному обсязі в процесі розгляду справи, а саме у період липень – серпень 2008р, що зазначається позивачем та відображено у протоколі судового засідання від 11.9.2008р., у зв’язку із чим суд вважає, що у частині стягнення 39 919грн.31коп. боргу провадження у справі підлягає припиненню у в’язку із відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги у частині стягнення 889грн24коп. боргу обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

У частині стягнення 732,44 грн. річних та 5 526,42 грн. інфляції за період з лютого 2005р.по березень 2008р. позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог, тоді як такі він до суду не надав, оскільки відповідач до свого повідомлення, що надійшло до суду 10.9.2008р, про погашення боргу у розмірі 40 808,55грн не представив доказів оплати 889грн24коп, тому суд не може прийняти його до уваги.

У зв’язку з тим, що позивач відповідно до штемпелю на конверті звернувся з позовом до суду 11.6.2008р, відповідач частково погасив суму основного боргу у розмірі 25 853грн.79коп у квітні – травні 2008 року, тобто до звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується матеріалами справи та зазначається позивачем, витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічних послуг судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України з суми 25 853грн.79коп відносяться на позивача, а держмито та сума інформаційно – технічного забезпечення судового процесу з суми 21 213грн62коп. відносяться на відповідача.

В засіданні суду за згодою представника позивача оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 15.9.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.49,75, п.1-1ст.80, ст.ст.82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №7-Керч» (98219, АР Крим, м. Керч, вул. Всесоюзна, 7, кв. 7, р/р в УСБ м.Керчі, МФО 384061, ЗКПО 22328572) на користь Орендного підприємства «Кримтеплокомуненерго» (95000, м. Сімферополь, вул. Гайдара, 3 «А»), в особі Керченської філії ОП «Кримтеплокомуненерго» (98318, м. Керч, вул. Кірова, 79 «А», р/р 9353 у відділенні УСБ м.Керчі, МФО 324098, ЗКПО 26224872) 889грн24коп. боргу, 732грн.44коп. річних та 5 526грн.42коп. інфляції, 212грн.14коп. держмита, 53грн.19коп. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У частині стягнення 39 919грн.31коп боргу провадження у справі припинити у зв’язку із відсутністю предмету спору.

4.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.