ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 42/26

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючий),

Харченка В.М.,

Борденюк Є.М.

розглянувши у відкритому

за участю представників

касаційну скаргу

судовому засіданні у м. Києві

позивача: Гогітідзи Г.Н., Поліщука А.М.

Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль"

на рішення

від 19.02.2008

господарського суду

міста Києва

у справі

№ 42/26

за позовом

Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль"

до

Комунального підприємства "Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва

про

стягнення 337373,23 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про час і місце слухання справи сторони були повідомлені належним чином.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2007 року закрите акціонерне товариство "Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан Пауер" звернулося з позовом до комунального підприємства "Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва про стягнення з відповідача 337373,23 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.02.2008 у справі № 42/26 позов задоволено частково. Стягнено з КП "Управління житлового господарства" Дарницького району міста Києва на користь ЗАТ "ЕК "ДАРтеплоцентраль" 107912,85 грн. боргу. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційному порядку зазначене рішення не переглядалось.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2008, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Скарга мотивована тим, що рішення господарського суду прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 193, 198 ГК України, п. 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України знаходить касаційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено господарським судом, 01.10.2004 між ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "Укр-Кан Пауер", правонаступником якого є позивач, та відповідачем у справі був укладений договір № 450204, згідно умов якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення, гарячого водопостачання до належних відповідачу будинків згідно переліку № 3 до договору в обсязі 35916 Гкал/рік, а останній –оплачувати спожиту теплову енергію не пізніше 28 числа поточного місяця.

Умовами договору був встановлений строк дії договору з 1 жовтня 2004 до 1 жовтня 2005 років, який вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до його закінчення про припинення договору не буде заявлено однією із сторін, а в частині розрахунків –до повного їх завершення.

Судом також встановлено, що згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач у листопаді 2007 року спожив 2913,15727 Гкал теплової енергії вартістю 337373,23 грн., яку відповідач не оплатив, у зв’язку із чим, позивач звернувся до господарського суду із цим позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що з наявної у справі довідки КП "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача за листопад 2007 року, реєстрами №№ 142, 160 (субсидії), 68К (компенсації з міського бюджету відповідно до Розпорядження Київської Міської Державної Адміністрації № 1838 від 28.12.2006), № 142 (пільги та інші), № 145 (пільги надані ветеранам та дітям Великої Вітчизняної Війни) Управління праці та соціального захисту населення по перерахуванню субсидій та пільг по теплопостачанню житловим організаціям Дарницького району м. Києва в листопаді 2007 року, підтверджується факт оплати відповідачем спожитої теплової енергії за спірним договором у розмірі 229460,38 грн. до часу звернення позивача в суд з указаним позовом, у зв’язку із чим з відповідача підлягає стягненню 107912,85 грн. боргу.

З такими висновками суду погодитись не можна.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивач, наполягаючи на задоволенні своїх вимог, стверджував про те, що надані ним послуги з поставки теплової енергії у листопаді 2007 року відповідач не оплатив в повному обсязі, заборгувавши йому 337373,23 грн.

Обґрунтованості таких тверджень позивача суд, всупереч вимогам ст.ст. 47, 43 ГПК України, не перевірив, а доказам, які у цьому ж зв’язку були надані ним по справі, ніякої оцінки не дав.

У цьому зв’язку, суд, на підтвердження факту здійснення виплат позивачу за послуги, надані останнім у листопаді 2007 року, послався на такі документи, які за своїм характером є вторинними і не можуть співвідноситись із вимогами ст. 34 ГПК України.

За наведених обставин оскаржуване судове рішення не може вважатись таким, що постановлене на підставі повно досліджених обставин справи, що, в свою чергу, дає підстави для його скасування з передачею справи на новий розгляд.

В ході такого суду належить врахувати наведене, на підставі наданих доказів встановити фактичні обставини справи та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно до вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 19.02.2008 у справі № 42/26 скасувати.

Справу передати до господарського суду міста Києва на новий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий           Ткаченко Н.Г.

Суддя           Харченко В.М.

Суддя           Борденюк Є.М.