ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.08 Справа № 22/89/08

Суддя Скиданова Ю.О.

За позовом Концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району, м.Запоріжжя

До відповідача Первинної організації сприяння обороні України Запорізького трансформаторного заводу, м. Запоріжжя

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники:

Від позивача: Семеренко С.О., дов. № 2/27 від 02.01.2008 р.

Давиденко Т.Є., дов. № 1436/27 від 19.03.2008 р.

Від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 2880 грн. 36 коп. основного боргу за договором № 364 від 01.10.2002 р.

Розгляд справи, призначений на 10.07.2008 р., відкладався до 11.08.2008 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 11.08.2008 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування вимог вказує, що 01.10.2002 року з відповідачем укладено договір № 364 на постачання теплової енергії. Позивач зазначає, що свої зобов'язання перед відповідачем виконав. Відповідно до пункту 3.2.2 договору споживач зобов’язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. Відповідно до пункту 6.4 договору підставою для розрахунків є акт надання послуг, підписаний обома сторонами. Оскільки відповідачем акти виконаних робіт не підписувалися та не поверталися енергопостачальній організації рішенням господарського суду Запорізької області від 01.04.2008 р. по справі № 11/112/08 відповідача зобов'язано прийняти виконані концерном “Міські теплові мережі” роботи, належним чином оформити та повернути позивачу акти виконаних робіт за період з грудня 2002 року по квітень 2004 р. на суму 2880,36 грн. Відповідач зобов’язання щодо оплати отриманих послуг не виконав, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 2880 грн. 36 коп. за опалювальний період з грудня 2002 р. по квітень 2004 р., яку позивач просить стягнути з Первинної організації сприяння обороні України Запорізького трансформаторного заводу.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом двічі не з’явився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно до п. 3.6 роз'яснень президії ВГСУ від 18.09.1997 р. № 02-5/289 “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” (з наступними змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб –учасників судового процесу. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Запорізькій області місцезнаходженням Первинної організації сприяння обороні України Запорізького трансформаторного заводу є адреса: 69041, м. Запоріжжя, вул. Вишневського, 30. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Відповідно до положень інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/675 від 14.08.07р. в разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторонами по справі 01.10.2002 року укладено договір № 364 на постачання теплової енергії за умовами якого позивач зобов’язався постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3 договору, а відповідач - оплачувати одержану теплову енергію за встановленими цінами в терміни, передбачені договором згідно рахунків за теплову енергію. Порядок розрахунків узгоджено п.п. 6.1. –6.8, якими передбачено, що розрахунковим періодом є місяць. Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов'язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його енергопостачальній організації. Підставою для розрахунків є акт надання послуг, підписаний обома сторонами. Споживач зобов'язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату. Додані матеріали свідчать, що приміщення, в яке поставлялася теплова енергія відповідачу не є відокремленим від будинкової системи теплопостачання та в зазначені у позові періоди часу опалювалося позивачем.

Як свідчать вивчені матеріали, на сплату наданих відповідачу послуг з постачання теплової енергії позивач своєчасно пред’являв рахунки та акти здачі-прийняття наданих послуг. Відповідач в порушення умов договору акти виконаних робіт не підписав та не повернув на адресу позивача. Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.04.2008 р. Первинну організацію сприяння обороні України Запорізького трансформаторного заводу зобов'язано виконати зобов'язання п. 6.3 договору № 364 від 01.10.2002 р., а саме прийняти виконанні Концерном “Міські теплові мережі” роботи та належним чином оформити акти здачі-прийняття робіт за період з грудня 2002 р. по квітень 2004 р. на суму 2880 грн. 36 коп. Як вказує позивач, відповідач в узгодженні терміни та в узгодженому розмірі оплату за отриману теплову енергію не здійснив. Згідно з представленим позивачем розрахунку за період з грудня 2002 року по квітень 2004 р. за відповідачем склалася заборгованість в сумі 2880 грн. 36 коп. Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати боргу позивачу, припинення договору, не заявив про застосування наслідків спливу строку позовної давності, суд вважає, що вимоги про стягнення основного боргу в сумі 2880грн. 36 коп. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та матеріалами та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Первинної організації сприяння обороні України Запорізького трансформаторного заводу (69041, м. Запоріжжя, вул. Вишневського, 30, ) на користь Концерну “Міські теплові мережі” в особі філії Концерну “Міські теплові мережі” Ленінського району (69091, м. Запоріжжя, б. Гвардійський, 137, п/р № 0001 в АКБ “Індустріалбанк”, м. Запоріжжя, МФО 313849, ) 2880 грн. 36 коп. основного боргу та 102 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підпису.

Рішення оформлено і підписано відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 18 серпня 2008 року.

Суддя Ю.О.Скиданова