ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"17" липня 2008 р. Справа № А7/274-08

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області, м. Біла Церква, Київська область

до Приватного підприємства „БЦТЕХПОСТАЧ”, м. Біла Церква, Київська область

про стягнення 1305,20 грн.

за участю представників:

від позивача: Шаповал О.А.(дов. № 11182/01 від 08.07.2008 р.);

Скляренко Р.І. (дов. № 11307/01 від 11.07.2008 р.);

від відповідача: не з’явився.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області до Приватного підприємства „БЦТЕХПОСТАЧ” про стягнення 1305,20 грн.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2008р. було відкрито провадження в адміністративній справі № А7/274-08 та призначено її розгляд на 10.06.2008р.

У вказаний час представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних ухвалою суду від 19.05.2008 р. документів не надав, в зв’язку з чим розгляд справи було відкладено на 17.07.2008 р.

В судове засідання 17.07.2008 р. представник відповідача повторно не з’явився.

Згідно ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони, або не повідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Беручи до уваги, що господарський суд Київської області повідомляв відповідача про розгляд справи належним чином відповідно до ст. 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. за №75, і це підтверджується журналом вихідної кореспонденції загального відділу господарського суду Київської області та відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження у справі, що міститься в матеріалах справи та повістках про виклик в судове засідання, тому господарський суду Київської області розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Представники позивача позовні вимоги підтримали, вважають їх обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне.

Згідно п. 17 ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Об’єкт оподаткування, коло платників збору, ставки і порядок справляння збору на обов’язкове державне пенсійне страхування врегульовані Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності являється платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до вимог статті 3 вказаного Закону, збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.09.2003р. № 1058-ІV перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць) здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із закінчення цього періоду відповідно до п.5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція)

Відповідно до п.11.11 Інструкції платники, зазначені в підпунктах 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 цієї Інструкції, щомісяця складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають самостійно обчислені суми страхових внесків, за формою згідно з додатком 23 цієї Інструкції. У розрахунку вказуються всі передбачені в ній показники. Оригінал розрахунку подається платником до органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням платника. Усі примірники розрахунку страхових внесків підписуються керівником, головним бухгалтером підприємства, установи, організації та завіряються печаткою. Розрахунки подаються зазначеними платниками до органу Пенсійного фонду для реєстрації за базовий звітний період, що дорівнює календарному місяцю, - не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” суми страхових внесків своєчасно не сплачені страхувальником в строки, передбачені ст. 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю (недоїмкою) зі сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом та підлягає сплаті протягом 10 робочих днів з дня її одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 01.05.2008 р. за Відповідачем утворилась заборгованість по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за березень 2008 р. в сумі 387, 20 грн. Даний факт підтверджується наданим відповідачем до Білоцерківського міського управління Пенсійного фонду України розрахунком суми внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за березень місяць 2008 року.

Рішенням № 1202 „Про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду” від 11.03.2008 р. до Відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 750, 00 грн. та пені у сумі 168, 00 грн. В добровільному порядку вказане рішення відповідачем виконане не було. На момент розгляду справи загальна заборгованість відповідача перед позивачем становить 1305, 20 грн.

За таких обставин, проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та всебічно розглянувши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1305, 20 грн. заборгованості по сплаті платежів на обов’язкове державне пенсійне страхування та штрафних санкцій є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ч.2 ст. 128, ст.ст. 158, 160, 162, 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

постановив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства „БЦТЕХПОСТАЧ” (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, 78/1, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у м. Білій Церкві Київської області (09112, Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, код 2220058) 387 (триста вісімдесят сім) грн. 20 коп. заборгованості по страховим внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та 918 (дев’ятсот вісімнадцять) грн. 00 коп. штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя Антонова В.М.