ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ПРО ВІДКЛАДЕННЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

19.05.2008 року Справа № 9/46

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Якушенко Р.Є.

суддів                                        Бородіної Л.І.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії призначено розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 10.04.2008. Розпорядженням від 16.05.2008 склад судової колегії було змінено.

при секретарі

судового засідання                    Черніковій Я.В.

за участю представників сторін

від позивача                              Гончаров О.О., дов. б/н від 23.05.2007

від відповідача                    не прибув

Розглянувши

апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою відповідальністю „Маг-Транс”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду           Луганської області

від                                         21.03.08

у справі                               № 9/46 (суддя –Ворожцов А.Г.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю

„МС Ойл Кард”, м. Київ

до відповідача                    Товариства з обмеженою відповідальністю

„Маг-Транс”, м. Луганськ

про                                         стягнення 227823 грн. 17 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 21.03.08 у справі №9/46 (суддя Ворожцов А.Г.) задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „МС Ойл Кард”, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Маг-Транс”, м. Луганськ, стягнуто з відповідача пеню у розмірі 9481 грн. 03 коп., інфляційні нарахування –15299 грн. 78 коп., держмито –2278 грн. 24 коп. та інформаційні витрати –118 грн.

Рішення господарського суду з посиланням на норми статей 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, 610 Цивільного кодексу України мотивоване обґрунтованістю заявлених вимог.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору; не сплативши за отриману продукцію в обумовлені строки та у належних розмірах, та погодився з розрахунками розміру пені, відсотків та інфляційних нарахувань.

Відповідач у справі ТОВ „Маг-Транс”, не погодився з прийнятим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний господарський суд скасувати його як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з”ясуванні обставин, що мають значення для справи та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Висновки суду ґрунтуються лише на екземплярі договору, який був наданий позивачем, судом не було досліджено оригінал спірного договору, який є у відповідача.

Договір №3473-ф від 10.08.2006, який є у відповідача, взагалі не містить пункту 7.4, на який суд посилається у своєму рішенні, та жодної умови щодо нарахування пені та процентів річних. Умови цього договору про порядок оплати, викладені у пункті 4.2 не відповідають висновкам, зазначеним у рішенні суду, та викладені наступним чином: „Покупець зобов”язаний сплатити вартість отриманого товару та/або послуг у термін, що не перевищує 30-х банківських днів з дати отримання такого рахунку-фактури”. Також зазначений договір не містить у собі умови, на яку суд послався в своєму рішенні, щодо обов”язку відповідача отримати рахунок-фактуру, а пункт 5.1.5, на який послався суд, викладений наступним чином: „Покупець зобов”язаний сплатити отриманий рахунок-фактуру протягом терміну, встановленого пунктом 4.2 даного Договору та нести відповідальність у випадку порушення цього зобов”язання на умовах даного Договору”.

Відповідач стверджує, що ніколи не отримував від позивача рахунків-фактур, а здійснював оплату на підставі накладних, що спростовує висновки суду щодо порушення відповідачем строків оплати отриманого товару (в матеріалах справи відсутні будь-які рахунки-фактури).

Суд не дослідив накладні, за якими позивач передавав товар відповідачу, не з’ясував на підставі якого договору відбулась передача товару, оскільки після укладення спірного договору між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір №В4-1, за умовами якого позивач також передавав відповідачу нафтопродукти.

Задовольняючи позов, суд погодився з розрахунками, наданими позивачем, але елементарним арифметичним підрахунком виявляється помилка в розрахунках позивача, оскільки при сумуванні сум вказаних в накладних отримуємо цифру 268988 грн. 77 коп., а не 362197 грн. 83 коп., тобто різниця становить майже 100000 грн.

Якщо від суми за накладними (268988 грн. 77 коп.) відняти суму отриманих позивачем оплат (згідно позовної заяви –150370 грн. 47 коп.) отримуємо 118618 грн. 30 коп., що майже на 90000 грн. менше заявленої позивачем суми основного боргу –202685 грн. 36 коп.

Допущено помилки і в розрахунках пені та процентів річних. Розрахунок суми основного боргу відсутній взагалі.

Стягуючи з відповідача суму державного мита та інформаційних послуг у повному обсязі, суд залишив поза увагою, що із заявленої до стягнення позивачем суми основного боргу 202685 грн. 36 коп. –50000 грн. були сплачені відповідачем ще 13.02.2008, тобто до пред”явлення позову, що підтверджується банківською випискою та не заперечується позивачем. Але суд зазначену обставину до уваги не взяв, чим порушив норми процесуального права, а саме статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів відповідача заперечує, посилаючись на їх необгрунтованість, зокрема, на те, що відповідач здійснював розрахунки за отриманий товар протягом 15-19 днів, а не 30 банківських днів, як зазначено в екземплярі договору відповідача.

Крім того, відповідно до статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печаткою. Таким чином, на законодавчому рівні не закріплений обов”язок сторін підписувати та скріплювати печаткою кожну сторінку договору. Проте, позивач, підписуючи договір завжди проставляв свою печатку на усіх сторінках договору, в тому числі і на екземплярі клієнта-покупця.

Сплачуючи кошти за отриманий товар, відповідач вказував номер та дату відповідних рахунків-фактур, які він сам отримував.

Відповідач, заявник апеляційної скарги, у судове засідання не прибув подав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату у зв”язку з від”їздом компетентного представника на поховання близького родича.

Дане клопотання судовою колегією задовольняється.

Відповідно до статей 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

З метою повного з”ясування всіх обставин, що мають значення для справи, від сторін необхідно витребувати докази на підтвердження доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 86, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Луганського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

1.          Розгляд справи відкласти на 09.06.2008 о 10 год. 00 хв.

2.          Розгляд апеляційної скарги відбудеться за адресою: м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2, 6-й поверх.

3.          Зобов’язати позивача надати: письмові пояснення та документальні підтвердження щодо виконання договору №134-1 від 22.09.2006, оригінал цього договору та договору №3439-ф від 10.08.2006 –для огляду в судовому засіданні; докази оформлення і передачі у користування відповідачеві смарт-карт за договорами №3437-ф від 10.08.2006 та №134-1 від 22.09.2006 по кожному договору окремо; надати статистику використання пластикових смарт-карт за кожним договором окремо; надати рахунок МС-0166006 від 30.11.2007; прийняти участь у звіренні розрахунків з позивачем за договором №3437-ф від 10.08.2006 та підписанні акту звірення; забезпечити участь повноважного представника у судовому засіданні.

4.          Зобов”язати відповідача надати документальні підтвердження доводів викладених у апеляційній скарзі, письмові пояснення щодо різного найменування сторін за договором №3437-ф від 10.08.2008 за текстом договору та на його останній сторінці („МС Ойл Кард” –за текстом „продавець” на останній сторінці „постачальник”); надати докази отримання смарт-карт за договором №134/1 від 22.09.2006, отримання товару за цим договором та здійснення розрахунків за отриманий товар; надати оригінал договору №3437-ф від 10.08.2006 для огляду у судовому засіданні; надати контррозрахунок заявлених вимог; за своєю ініціативою провести звірення розрахунків з позивачем за договором №3437-ф від 10.08.2006, скласти та підписати акт звірення, в якому відобразити за якими рахунками-фактурами та з якої дати склалася заборгованість, дату оплати товару за яким рахунком-фактурою та номер платіжного доручення за яким здійснено оплату; забезпечити участь повноважного представника у судовому засіданні;

Роз’яснити сторонам, що відповідно до пункту 5 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право стягувати в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1700 грн.) за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Головуючий суддя                                                            Р.Є. Якушенко

Суддя                                                                                 Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                Л.Л. Лазненко