ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/6

07.04.08

За позовом Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона Національної академії наук України

до Науково-інженерний центр електрошлакових технологвй при інституті електрозварювання ім. Є.О. Патона НАН України

про стягнення 20474,54 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Обставини справи :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 20474,54 грн. заборгованості за договором безоплатного тимчасового користування нерухомим майном НАН України від 01.01.2003р. № 806, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Боженко, 11, загальною площею 302,64 кв.м.

В процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 17380,97 грн. комунальних послуг, обслуговування підрозділів 624,08 грн., відшкодування за користування землею за період з 01.01.2007р. по 31.12.2008р. Також збільшив вимогу про стягнення пені, яка складає 2099,59 грн.

Судом не задоволена вимога позивача про збільшення суми пені, оскільки вимога не оплачена державним митом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання з оплати отриманих послуг за період 0101.2007р. по 01.08.2007р.

Відповідач проти позову заперечує, стверджує, що ним сплачено борг повністю, про що свідчать копії платіжних документів, які містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані учасником процесу документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та подані заперечення об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2003р. між Інститутом електрозварювання ім.. Є.О.Патона НАН України та науково-інженерним центром електрошлакових технологій при інституті електрозварювання ім.. Є.О.Патона НАН України було укладено договір № 806 безоплатного тимчасового користування нерухомого майна НАН України.

Відповідно до умов договору позивача передає, а відповідач приймає у безоплатне тимчасове користування нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.. Боженко, 11, загальною площею 302,64 кв.м., приведеною площею 386,35 кв.м.

Передача приміщення відповідно до умов договору зафіксовано належними чином оформлено сторонами актом від 01.01.2003р.

Відповідач до п.3.3.5 відповідач зобов’язувався щомісячно станом на двадцяте число, наступного за звітним здійснювати розрахунки до Договору належним чином на підставі виставлених рахунків за інженерно-технічні та комунальні послуги, відшкодовувати податок на землю.

Згідно п.3.3.4. за несвоєчасні розрахунки відповідач сплачує пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

01.01.2006р. між сторонами укладено додаткову угоду, в якій змінено абзац п.2.2.3. договору та викладено нову редакцію: «За несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні та господарські послуги відповідач сплачує пеню у розмірі двох облікових ставок НБУ від суми боргу за кожний день прострочки, включаючи день платежу».

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору ( п.1.1 договору) позивачем було виконано умови договору, а саме позивач передав відповідачу у безоплатне тимчасове користування нерухоме майно НАН України, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Боженко, 11 загальною площею 302,64 кв.м., приведеною площею 386,35 кв.м. відповідачем цей факт не заперечується.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не в повному обсязі виконав свої обов’язки по договору № 806, в частині сплати за отримані послуги.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

В судовому засіданні представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача 17380,97 грн. комунальних послуг, обслуговування підрозділів 624,08 грн., відшкодування за користування землею за період з 01.01.2007р. по 31.12.2008р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач порушив умови договору щодо своєчасної оплати за отримані послуги, у зв’язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 15548,71 грн. підлягають задоволенню.

Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 980,00 грн., відповідно до ст. 549 ЦК України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов’язання, зокрема в разі прострочення.

Вимога про стягнення пені в сумі 12,17 грн., та 1832,26 грн. за 2005р. не підлягає задоволенню судом, оскільки:

Статтею 258 Цивільного кодексу України передбачена спеціальна позовна давність. Пунктом 2 цієї статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач не має законних підстав для звернення до господарського суду з позовом про стягнення пені, оскільки передбачений ст.258 Цивільного кодексу України для цього звернення термін сплинув у 2006р.

Відповідно до штампу штампу Господарського суду, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва 03.12.2007р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач втратив право на звернення до суду.

Відповідачем в судовому засіданні заявлено, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення пені за 20045р., і з цих підстав просить позивачу відмовити в позові.

Позивач не надав суду клопотання про відновлення строку позовної давності.

Господарський суд з матеріалів справи не вбачає поважних причин для відновлення строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої, заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, тому в позові, про стягнення пені, суд відмовляє.

Із врахуванням викладеного, належить визнати, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

07.04.2008р. в судовому засіданні закінчено розгляд справи. За згодою представників сторін, суддя відповідно до ст.85 ГПК України оголосив тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82- 85 ГПК України Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Науково-інженерного центру електрошлакових технологій при інституті електрозварювання ім.. Є.О. Патона НАН України (03150, м. Київ, вул.. Боженко, 11, ) на користь Інституту електрозварювання ім.. Є.О.Патона Національної академії Наук України (03150, м. Київ, вул.. Боженко, 11, ) 15548 грн. 71 коп. основного боргу, 980 грн. пені, 165 грн. 28 коп. державного мита та 118 грн. 00коп. інформаційних витрат.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

В решті частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                           І.І. Борисенко

Рішення підписано: 16.05.2008р.