СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

27.06.2008

Справа №2-26/3031-2008А

За позовом СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

До відповідачів 1. Головного
державного  податкового
ревізора-інспектора Сухорученкова А. Н. відділу оперативного контролю ДПА в АР
Крим, (м. Сімферополь, вул Р. Люксембург, 29)

2. Головного державного податкового
ревізора-інспектора Коровянко Є. В.
відділу оперативного контролю ДПА в АР Крим (м. Сімферополь, вул Р.
Люксембург, 29)

3. ДПІ у Білогірському районі АР
Крим  (м. Білогірськ, вул. вул Міра, 1)

За участю третьої особи яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору ДПА в АР Крим, м. Сімферополь,  вул. Р. Люксембург,29

Суддя  О.Л. Медв при секретарі Малашенко К.І.

У судовому засіданні брали участь
представники:

від позивача - ОСОБА_1, спд.;
ОСОБА_2, предст., дов. від 22.04.08р.

від відповідачів -  3. Мірошниченко С.С., головн. держ. под.
інсп., дов. від 10.06.08р.

від третьої особи Євсікова О.В.,
головн. держ. под. інсп., дов. від 15.11.07р.

Сутність спору: Позивач - СПД ОСОБА_1
звернувся до господарського суду АРК із позовом про визнання незаконними дії
Головних державних  податкових
ревізорів-інспекторів Сухорученкова А. Н. та Коровянко Є. В.   відділу оперативного контролю ДПА в АР Крим
у відношенні проведення 18.04.2007 р. на центральному ринку м. Білогірська
закупівлі товарів що належить СПД ОСОБА_1, а також скасування рішення державної
податкової інспекції у Білогірському районі від 03.05.2007р. № про
застосування до позивача штрафних санкцій у сумі 1905,00 грн. на підставі акту
перевірки від 18.04.2007р. № 527/23-30/.

Розгляд справи відкладався.

Відповідачами позовні вимоги не
визнавались по мотивах наведених у запереченнях на позов.

Третьою особою також надавались
заперечення на позов.

У процесі розгляду справи позивачем
уточнено позовні вимоги та просив суд визнати недійсним рішення ДПІ у
Білогірському районі від 03.05.2007р. № про застосування до СПД
ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1905,00 грн. на підставі акту
перевірки від 18.04.2007р. № 000737 (527/23-30/).

У судовому засіданні, що відбулося
27.06.2008р. позивачем позовні вимоги підтримано, відповідачами позовні вимоги
на визнавались по мотивах наведених у раніш наданих запереченнях.

Судом було здійснено допит свідків
Головного державного податкового ревізора-інспектора Коровянко Є.В., який
зазначив, що перевірку було проведено на підставі направлення та відповідно із
планом-графіком проведення перевірок, а також підтвердив встановлені в акті
порушення позивачем закону України  «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг»., а також ОСОБА_1, який заперечував проти висновків
викладених в акті перевірки.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення  представників сторін та свідка, суд

встановив:

18.04.2007р. Державною податковою
адміністрацією в АРК проведена перевірка по контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового й безготівкового обігу господарської
одиниці - ларьок, розташований за адресою: м. Білогірськ, Центральний ринок, що
належить СПД ОСОБА_1, про що складено акт № 000737.

Перевіркою було встановлено
наступні порушення: не забезпечено видачу розрахункового документу при покупці
1 пляшки Пива „Балтика 3" по 0,5 л. за ціною 3 грн.50 коп., 2 пляшок Пива
„ Чернігівське світле за ціною 9,40 грн. (загальна сума: 12,90 грн.); не
забезпечена відповідність готівкових грошових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, вказаній в РК № /16 з початку робочого дня,
сума невідповідності склала 330,00 грн.; на момент проведення перевірки
торговий патент не надано.

За наслідками перевірки також:
складено протокол про адміністративне правопорушення СА № 013681.

На підставі вказаного Акту ДПІ у
Білогорському районі було винесено Рішення № від 03.05.2007р. про
застосування штрафних фінансових санкцій на суму 1905, 00 грн. за порушення
п.5, п.13 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" № 265/95 від
06.07.1995 р. відповідно із п.1,3 ст.17 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг".

Суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають по наступних обставинах.

Перевірки порядку проведення
розрахунків із споживачами за готівкові грошові кошти здійснюються органами
державної податкової служби відповідно до статті 16 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування і послуг”.

Згідно частини 4 статті 16 Закону
планові і позапланові перевірки осіб, які використовують реєстратори
розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових
операцій, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством України,
зокрема  відповідно до вимог Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідно до пункту 4 статті 10,
пункту 2 статті 11 Закону, державні податкові інспекції в районах, містах без
районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові
інспекції здійснюють у межах  своїх
повноважень  контроль  за
додержанням  порядку   проведення готівкових розрахунків за товари
(послуги) у встановленому законом порядку.

Матеріали справи свідчать, що перевірка
господарської одиниці - ларьку, в якому здійснює свою господарську діяльність
позивач, проходила на підставі відповідного плану-графіку проведення перевірок
об'єктів торгівлі, громадського харчування та послуг на квітень 2007р. та на
підставі направлення на перевірку № 612 від 18.04.2007р. головними державними
податковими ревізорами-інспекторами Сухорученковим А.М та Коровянко Є.В., в
рамках повноважень, даних Законом України “Про державну податкову службу в
Україні”, що свідчить про її законність.

Повноваження відповідача по
застосуванню фінансових санкцій за порушення у сфері розрахунків, передбачені
статтями 15, 17 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Відсутність актів законодавства,
які б більш детально регулювали порядок перевірки використання реєстраторів
розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових
операцій не може бути перешкодою для застосування фінансових санкцій,
встановлених вказаним Законом.

Відповідно статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві
є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення
справи.

Для органів державної податкової
служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні
викладатися чітко, об'єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання
контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень
є підстави  для притягнення до
відповідальності.

Оскаржуваним рішенням від
03.05.2007р. № до позивача застосовані штрафні санкції в сумі
1905,00 грн., за порушення пунктів 5; 13 статті 3 Закону України “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” на підставі пунктів 1 та 3 статті 17 того ж Закону за
реалізацію товарів без застосування реєстратора розрахункових операцій із
роздрукуванням відповідних розрахункових документів та не забезпечення  відповідності
сум  готівкових  коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів.

Актом перевірки встановлено факт не
видачі розрахункового документу та не забезпечення відповідність готівкових
грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній в РК №
/16 з початку робочого дня що тягне за собою застосування штрафної
санкції в розмірі 1905,00грн. (12,00 грн. х5+330,00 грн.х5).

На підставі наявних у справі
доказів відповідно до вимог статей 69,70,86 Кодексу адміністративного
судочинства України судом  приймається
акт перевірки від 18.04.2007р., як доказ встановлення фактів порушення позивачем
пунктів 5,13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Згідно зі статтею 70 Кодексу
адміністративного судочинства України обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому суд виходить з того, що
акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів
правопорушення.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень
обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності
покладається  на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного позову.

За таких умов факти порушення
позивачем пунктів 5,13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”
слід вважати належно встановленими, отже, застосування до фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 1905,00грн. згідно спірному
рішенню від 03.05.2007р. № правомірно.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею72 цього Кодексу.

Позивачем не доведені обставини та
не надано відповідних доказів, які спростовують факти відповідача,  викладені в акті перевірки, що є підставою
для відмови позивачу у позові про визнання недійсним рішення ДПІ у
Білогірському районі від 03.05.2007р. № про застосування до СПД
ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій у сумі 1905,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.. 160-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені позовних вимог СПД
ОСОБА_1 відмовити.

У разі неподання  заяви про апеляційне оскарження, постанова
набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі
складання  постанови у повному обсязі,
відповідно до ст. 160 КАСУ -  з дня
складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви  про
апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в
законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанову складено у повному обсязі
02.07.2008р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Медведчук О.Л.