СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

10
квітня 2008 р.
Справа  № 7/60-2008

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді Шведа С.Б.,  розглянувши матеріали справи

за позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1,             с. Рокосово Хустського району

до відповідача Хустської
об'єднаної державної податкової інспекції,
м. Хуст

про скасування податкових
повідомлень -рішень та рішень про застосування штрафних санкцій,

від позивача -ОСОБА_2;

від відповідача -Майор В.О.,
Цедік С.В.

секретар судового засідання - Ряшко
А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Приватний
підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування податкових
повідомлень -рішень від 21.02.2008р. №/0/140//1926/м/17 про
визначення податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі
53934,60 грн., №000141742/0/138//1927/м/17 про визначення податкового
зобов'язання  з податку на додану
вартість у сумі 107061,47 грн. та рішень про застосування штрафних санкцій за
порушення встановленого  порядку
патентування та застосування реєстраторів розрахункових операцій  від 21.02.2008р.
№/141//1928/м/17 на суму 320,00 грн.,
№/137//1929/м/17 на суму 268563,25 грн. та
№/139//1925/м/23 на
суму 100000 грн.

Позовні
вимоги обґрунтовуються тим, що за весь період здійснення своєї підприємницької
діяльності підприємець не перевищував граничного розміру (500 тис. грн.)
надходження виручки на розрахунковий рахунок для можливості перебування на
спрощеній системі оподаткування обліку та звітності, тому висновок Хустської
ОДПІ про зворотнє є безпідставним.

Також
позивачем у позовній заяві та його представником у судовому засіданні
зазначено, що податковим органом при визначенні загального обсягу виручки
підприємця за 2006 рік не враховано фактичних обставин щодо повернення
отриманих коштів ПВКП „Олімп” на загальну суму 69050,00 грн., з урахуванням
яких вимога ст. 1 Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування, обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва” від
03.07.1998р. №727/98 з наступними змінами та доповненнями (далі - Указ №727/98)
щодо граничного розміру виручки за рік є дотримана. Повернення коштів
підтверджується даними бухгалтерського обліку як позивача так і ПВКП „Олімп” та
довідкою Хустської ОДПІ від 08.02.2008р. №2/23/31768009 „Про результати
невиїзної перевірки ПВКП „Олімп” з питань взаємовідносин з ПП ОСОБА_1 протягом
2006 року”.

Відповідач
та його представники в судовому засіданні позов не визнали, оскільки проведеною
перевіркою підтверджені факти порушення підприємцем вимог податкового
законодавства  щодо формування
податкових зобов'язань з ПДВ, податку з доходів фізичних осіб, законодавства
про застосування реєстраторів розрахункових операцій та патентування окремих
видів господарської діяльності в зв'язку порушенням порядку перебування на
спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, тому позивачу і визначені
до сплати податкові зобов'язання та застосовані штрафні санкції за оспорюваними
актами Хустської ОДПІ.

Дослідивши подані по справі
доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує
наступне:

За результатами виїзної планової
перевірки господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 з питань
дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з
01.01.2005р. по 31.12.2007р. (акт перевірки Хустської ОДПІ від 08.02.2008р.
№107-17) встановлено порушення підприємцем порядку перебування на спрощеній
системі оподаткування, обліку та звітності, що стало підставою для визначення
позивачу податкових  зобов'язань з ПДВ,
податку з доходів фізичних осіб та застосування штрафних санкцій за порушення
законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій та
патентування деяких видів підприємницької діяльності за оспорювними податковими
повідомленнями -рішеннями та рішеннями про застосування штрафних санкцій.

За висновком податкової перевірки
суть порушень полягала в тому, що загальна сума грошових надходжень від
здійснюваної позивачем діяльності за 2006 рік перевищила, встановлену ст. 1
Указу №727/98 граничну межу у 500000 грн., що дає можливість перебувати
на спрощеній системі оподаткування зі сплатою єдиного податку.  Відхилення між задекларованими платником
податків грошовими надходженнями та даними податкової перевірки склали у
вартісному виразі суму +69051,00 грн.

З врахуванням наведеного вище
порушення податковим органом на підставі ст. 13 Декрету Кабінету Міністрів
України „Про прибутковий податок з громадян” від 26.12.1992р. №13-92 ( Декрет
№13-92),  визначено суму
оподатковуваного доходу підприємця за 2007 рік у розмірі 359564,00 грн. та
донараховано до сплати суму 53934,60 грн. податку з доходів фізичних осіб.

На підставі п.п. 2.3.1. п. 2.3 ст.
2, п. 4.1 ст. 4, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7, п. 9.4 ст. 9, п. 10.2 ст. 10  Закону України „Про податок на додану
вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі -Закон №168/97-ВР) підприємцю
донараховано до сплати за 2007 рік 73002,00 грн. ПДВ.

Згідно зі ст. 1 Указу №727/98 спрощена
система оподаткування,  обліку та
звітності запроваджується, зокрема, для фізичних осіб, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах
з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб
та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік
не перевищує 500 тис. гривень

Виручкою
від реалізації продукції  (товарів,  робіт,
послуг) вважається сума, фактично отримана суб'єктом підприємницької
діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з
продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

У
розумінні ст. 1 Указу №727/98  до
виручки від реалізації продукції
(товарів,  робіт,  послуг) відносяться загальні грошові надходження
в касу чи розрахунковий рахунок платника податків, які він отримав від
здійсненої ним діяльності.

Загальна
сума надходжень за 2006 рік згідно з даними банківських виписок по рахунку
підприємця перевищила межу у 500000 грн.(Том 1, а.с.14), що мало стати
підставою для переходу позивача на загальну систему оподаткування з 01.01.2007
р. відповідно до статті 5 Указу № 727/98.

Аргументи
позивача щодо повернення коштів у розмірі 69050,00 грн. ПВКП „Олімп” на протязі
2006 року не є прийнятними, оскільки фактична сума загальних грошових
надходжень перевищила встановлену ст. 1 Указу №727/98 межу, крім того,
дебіторська заборгованість ПВКП „Олімп” за 2006 рік перед підприємцем складала
149920 грн.(Том 2, а.с.28) .

Отже,
висновок Хустської ОДПІ про перевищення позивачем встановленого ст. 1 Указу
№727/98 обмеження щодо надходження грошових коштів для можливості перебування
на спрощеній системі оподаткування, обліку і звітності відповідає фактичним
обставинам справи та наведеному вище визначенню щодо виручки від
реалізації продукції (товарів, робіт, послуг).

Таким чином, визначення підприємцю
податкових зобов'язань з ПДВ  у сумі
107061,47 грн. та податку з доходів фізичних осіб у сумі 53934,60 грн. за
податковими повідомленнями- рішеннями від 21.02.2008р.
№000141742/0/138//1927/м/17, №/0/140//1926/м/17
належить визнати правомірним.

В частині позовних вимог підприємця
про скасування рішень про застосування штрафних санкцій за порушення
встановленого  порядку патентування та
застосування реєстраторів розрахункових операцій  від 21.02.2008р.
№/141//1928/м/17 у сумі 320,00 грн.,
№/137//1929/м/17 у сумі 268563,25 грн. та
№/139//1925/м/23 у сумі 100000 грн. суд виходить з
наступного.

Відповідно
до вимог п. 1 ст. 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” від
06.07.1995р. № 265/95-ВР в редакції Закону від 01.06.2000р.  № 1776-ІІІ (далі  - Закон №265/95-ВР) суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо) при  продажу товарів
(наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг повинні
проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через
зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний
режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій,
або у   випадках, передбачених цим
Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових
книжок.

Згідно
зі ст. 3 Закону України „Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності” від 23.03.1996р. №98/96-ВР (далі -Закон №98/96-ВР) патентуванню    підлягає
торговельна   діяльність,   що здійснюється суб'єктами підприємницької
діяльності або їх структурними (відокремленими) підрозділами у пунктах продажу
товарів.  Під торговельною
діяльністю у цьому Законі слід розуміти роздрібну та оптову торгівлю,
діяльність у торговельно-виробничій (громадське харчування) сфері за готівкові
кошти, інші готівкові платіжні засоби та з використанням кредитних карток.

Фактичний
аналіз матеріалів справи, в тому числі і акту перевірки Хустської ОДПІ свідчить,
зокрема про те, що здійснювані позивачем господарські операції з надання послуг
по закупівлі, заготівлі, переробці та реалізації лісоматеріалів не підпадають
під ознаки торговельної діяльності та не потребують патентування у розумінні Закону
№98/96-ВР, оскільки об'єктом
правового  регулювання  згідно
з цим Законом є саме торговельна діяльність за готівкові кошти, тому
висновок податкового органу  про
порушення Товариством вимог ст. 3 Закону №98/96-ВР є безпідставним та
таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

В
даному випадку кошти в сумі 73712,65 грн. отримані підприємцем на підставі
цивільно - правових договорів купівлі -продажу, які носили разовий характер,
тому зазначені дії позивача не відносяться до сфери  торгівлі, громадського харчування та послуг в
розумінні ст. 3 Закону №98/96-ВР  та
Закону № 265/95-ВР (преамбула та стаття 1 Закону).

Отже, правові підстави для
застосування до позивача відповідальності, передбаченої ст. 8 Закону
№98/96-ВР  та п. 1 ст. 17 Закону №
265/95-ВР, є відсутніми.

Таким чином, у цій частині позов належить
задоволити та скасувати прийняті по цих позиціях рішення про застосування
штрафних санкцій за предметом позову.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129
Конституції України, ст.ст. 7-9, 69, 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити частково.

2.
Скасувати у повному
обсязі рішення Хустської об'єднаної державної податкової інспекції від
21.02.2008 р. про застосування штрафних санкцій до приватного підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, кодНОМЕР_1) №/141//1928/м/17 на суму
320,00 грн., №/137//1929/м/17 на суму 268563,25 грн. та
№/139//1925/м/23 на суму 100000 грн.

3.
У задоволенні
позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень -рішень Хустської ОДПІ
від 21.02.2008р. №/0/140//1926/м/17 про визначення до
сплати податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб у сумі
53934,60 грн. та №000141742/0/138//1927/м/17  - з податку на додану вартість у сумі
107061,47 грн. відмовити.

4. Постанова суду набирає законної сили в порядку, встановленому статтею
254 Кодексу адміністративного судочинства України, і може бути оскаржена за
правилами, передбаченими статтями 185-187 цього Кодексу

Суддя
С.Швед