ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"18" вересня 2008 р. Справа № 5/313-08

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Відкритого акціонерного товариства “Південбудмеханізація”, м. Київ

до

Відкритого акціонерного товариства “Ірпінський комбінат “Перемога”, м. Ірпінь

про

стягнення 366508,43 грн.

за участю представників:

позивача:

Ортіков А. –дов. від 10.06.2008р. № 31

відповідача:

Соловйов В.О. –дов. від 04.01.2008р. № 2

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства “Південбудмеханізація” (далі –Позивач) до Відкритого акціонерного товариства “Ірпінський комбінат “Перемога” (далі –Відповідач) про стягнення 366508,43 грн., з яких 224814,40 грн. основного боргу, 123146,84 грн. інфляційних втрат, та 18547,19 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 18.09.2008 р. представником позивача в порядку ст. 22 ГПК України подано суду заяву від 17.09.2008р. № 131 юр про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 224814,40 грн. основного боргу, 123146,84 грн. інфляційних втрат, 18547,19 грн. 3% річних та 25991,23 грн. пені.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Представник відповідача присутній в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву від 17.09.2008 р. № 6/08, які зводяться до того, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір підряду на виконання розкривних робіт на Забучанському кар’єрі цегельної сировини від 04.03.2005р. № 25К (далі –Договір) відповідно до умов якого позивач –(підрядник) зобов’язався виконати розкривні роботи в кар’єрі цегельної сировини в обсязі 200,0 тис. м. 3 протягом року згідно “Плану розвитку Забучанського кар’єру цегельної сировини на 2005 рік” з моменту вступу в дію договору (п. 2.1 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору позивач в межах договірної ціни з урахуванням ринкової вартості матеріалів та послуг зобов’язався виконати на свій ризик власними силами і засобами всі передбачені Договором роботи і здати в обумовлений строк замовнику –відповідачу.

У відповідності до п. 2.3 договору відповідач зобов’язався прийняти і оплатити, своєчасно і якісно виконані роботи.

Договірна ціна роботи встановлюється згідно протоколу узгодження договірної ціни, який є невід’ємною частиною договору та кошторису. Вона є динамічною і може змінюватись у зв’язку зі зміною вартості паливномастильних матеріалів, рівня середньомісячної зарплати, інших факторів, на підставі яких вона сформована (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору роботи вважаються виконаними після підписання акту про здачу етапів чи часток робіт та сумарний обсяг помісячно виконаних робіт досягне 200 тис. куб. м.

Згідно п. 5.1 договору відповідач самостійно проводить взаєморозрахунки з позивачем. Відповідач проводить авансування робіт у розмірі 10% від ціни предмету договору з умовою утримання суми авансу протягом року пропорційно вартості виконаних за кожний місяць робіт (п. 5.2 Договору).

У відповідності до п. 12.1 Договору здавання –приймання робіт після їх закінчення здійснюється у відповідності з чинним порядком і оформлюється актом. Позивач надає відповідачу до 28 числа звітного місяця акти виконаних робіт ф. КБ –2В, КБ-3 (п. 12.2 Договору).

Договір набирає чинності з дати підписання його сторонами і діє до 01.04.2006 р. (п. 16.1 Договору).

На виконання умов Договору позивачем були виконані, а відповідачем були прийняті роботи на загальну суму 484814,40 грн., що підтверджується актами приймання виконаних підрядних робіт (ф. КБ –2в) за квітень – вересень 2005р. та довідками про вартість виконаних підрядних робіт (ф. КБ –3) за квітень - вересень 2005р., які підписані в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін без будь яких застережень і зауважень та скріплені печатками товариств, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідач здійснив часткову оплату виконаних підрядних робіт на суму 260000 грн., що підтверджується банківськими виписками з особового рахунку позивача завірені копії яких долучені до матеріалів справи.

Таким чином борг відповідача перед позивачем становить 224814,40 грн. Зазначена заборгованість також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між сторонами у справі, який підписаний в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств, відповідно до якого заборгованість на користь позивача станом на 31.05.2008р. складає 224814,40 грн. Завірена копія акта залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом даної норми, договір підряду –це консенсуальний, двохсторонній та оплатний договір.

Стаття 854 Цивільного кодексу України до обов’язків замовника, зокрема, відносить оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів законну, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобов’язань щодо проведення повного розрахунку за виконані роботи, у зв’язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 224814,40 грн. – різниця між перерахованими коштами та загальною вартістю виконаних робіт, доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 224814,40 грн. заборгованості.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 123146,84 грн. інфляційних втрат та 18547,19 грн. три проценти річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати нараховані за період з 01.10.2005р. по 30.06.2008р. складають 123146,84 грн., три проценти річних з простроченої суми за вказаний період складають 18547,19 грн.

Здійснений позивачем розрахунок індексу інфляції та трьох процентів річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Крім того, позивач на підставі п. 14.4 Договору просить стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, яка за розрахунком позивача складає 25991,23 грн.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Стаття 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до арифметично вірного розрахунку який був зроблений судом із врахуванням перелічених норм законодавства з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 21415,82 грн. за період з 01.10.2004р. по 01.04.2005р. В решті суми пені суд відмовляє.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 224814,40 грн., 123146,84 грн. інфляційних втрат, 18547,19 грн. трьох процентів річних та 21415,82 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог суд відмовляє.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Ірпінський комбінат “Перемога” (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Південбудмеханізація” (03049, м. Київ, вул. Богданівська, 3, ) 224814 (двісті двадцять чотири тисячі вісімсот чотирнадцять) грн. 40 коп. - основного боргу, 123146 (сто двадцять три тисячі сто сорок шість) грн. 84 коп. інфляційних втрат, 18547 (вісімнадцять тисяч п’ятсот сорок сім тисяч) грн. 19 коп. - три проценти річних, 21415 (двадцять одну тисячу чотириста п’ятнадцять) грн. 82 коп. пені, 3879 (три тисячі вісімсот сімдесят дев’ять) грн. 24 коп. витрат по сплаті державного мита та 116 (сто шістнадцять) грн. 62 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                          Подоляк Ю.В.