ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2008 р.

Справа № П-13/39

Господарський суд Івано-Франківської області у складі колегії створеної згідно розпорядження голови господарського суду Івано-Франківської області від 27.03.08.:

Головуючого судді Шкіндера Павла Анатолійовича

суддів Круглової Олени Микитівни, Максимів Тетяни Володимирівни

при секретарі судового засідання Кучмі І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, м.Київ, вул. Грушевського 12/2

до відповідача-1: ТзОВ "Лукойл-Нафтохім", м.Калуш, вул. Промислова,5

до відповідача-2: ЗАТ "Лукор", м.Калуш, промзона

до відповідача-3: ВАТ "Оріана", м.Калуш, вул. Євшана,9

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1.Виконавчий комітет Калуської міської ради, м.Калуш, вул. Гагаріна,1

2.Фонд державного майна України, м.Київ, вул. Кутузова,18/9

про визнання недійсними пунктів установчих документів та рішення загальних зборів

Представники сторін:

Від відповідача: Павликівський Б.М.- перший заступник голови правління ВАТ "Оріана", (довіреність № 01 від 25.03.08 )

Від відповідача: Кобець С.Ф.-начальник юридичного відділу ЗАТ "Лукор", (довіреність № 09 від 18.04.08 )

Від позивача: Журавльова Н.Є.-прокурор, (посвідчення №24 від 24.06.05 )

Від позивача: Фальчук М.Ф.-головний спеціаліст сектору представництва, (довіреність № 02-30/599 від 14.03.08 )

Від третьої особи на стороні позивача - Калуської міської ради: Мельник В.А - юрист Калуської міської ради, (довіреність № 210/2-23/01 від 18.03.08 )

Від Фонду державного майна: Гайдей В.В. - начальник відділу юридичної роботи правового забезпечення та зв"язків з громадськістю , (довіреність № 353 від 12.03.08р. )

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки, передбачені ст.20, 22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про визнання недійсним пункту 6.1 установчого договору ЗАТ „Лукор" у редакції від 05.12.00. в частині можливості внесення інвестором до статутного фонду товариства цінних паперів та інших майнових прав (у тому числі на інтелектуальну власність); про визнання недійсним рішення загальних зборів ЗАТ "Лукор" від 05.11.01. в частині визначення внеску ТОВ"Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду товариства у розмірі 10,7 відсотків простих іменних акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн.; визнання недійсним п.5.1 статуту ЗАТ "Лукор" в частині можливості здійснення засновниками вкладів у статутний фонд цінними паперами та іншими майновими правами (у тому числі на інтелектуальну власність); визнання недійсним п.6.5 установчого договору ЗАТ "Лукор" у редакції від 05.11.01. в частині внесення ТОВ "Лукойл-Нафтохім" 10,7 % простих іменних акцій ЗАТ „Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн. та клопотання про поновлення строку на внесення позовної заяви та прийняття її до розгляду.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що внесення ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду ЗАТ "Лукор" окрім грошових коштів, іменних акцій суперечить вимогам Розпорядження КМУ від 10.08.2000. №314-р, згідно якого інвестор зобов"язаний внести до статутного фонду товариства технологічне обладнання, дизельне пальне та іншу сировину і матеріали у обсягах, що забезпечать його прибуткову роботу, коштів у грошовій формі на модернізацію нафтохімічного комплексу, а також збереження кількості робочих місць.

Клопотання про поновлення строку обгрунтовано тим, що Генеральна прокуратура України дізналася про зазначені порушення за результатами перевірки, проведеної за зверненням Прем"єр-міністра України у березні 2008 року, тому причини пропуску строку позовної давності є поважними.

Суд вважає причини пропуску строку на внесення позовної заяви поважними та задовольняє клопотання заступника Генерального прокурора України про поновлення строку на внесення позовної заяви та прийняття її до розгляду, виходячи із необхідності захисту інтересів держави, та враховуючи, що поданими матеріалами, зокрема зверненням Прем"єр-міністра до Генеральної прокуратури України від 13.02.08. за №1497/0/2 -08. підтверджено той факт, що Генеральній прокуратурі стало відомо про порушення вимог діючого законодавства при створенні ЗАТ "Лукор" з матеріалів прокурорської перевірки, проведеної на виконання вказаного звернення. Така ж позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.02.08. у справі №23/249(HI-28).

Представники Кабінету Міністрів України, Фонду державного майна України та Виконавчого комітету Калуської міської ради позов підтримали , вважають обгрунтованим та просять суд його задоволити.

Представник відповідача-1 -ТзОВ "Лукойл-Нафтохім" проти позовних вимог заперечив, в обгрунтування своїх заперечень подав відзив на позов вх.№3007 від 18.04.08., згідно якого стверджує, що під час створення ЗАТ "Лукор" порушень закону щодо змісту установчого договору та статуту не було, положення п.п.6.1., 6.5. установчого договору товариства повністю відповідали вимогам законодавства.

Представник відповідача-2 - ЗАТ "Лукор" проти позову заперечив, з підстав, викладених у відзиві на позов вх.№3007 від 18.04.08. та доповненні до відзиву на позовну заяву вх.№3502 від 14.05.08., обгрунтовуючи наступним. Під час укладення установчого договору про створення ЗАТ "Лукор" не було допущено порушень закону чинного на момент укладення договору, положення його пунктів 6.1. та 6.5. і п. 5.1. Статуту та рішення Загальних зборів ЗАТ "Лукор" від 05.11.01. відповідають вимогам законодавства, що діяло на момент їх затвердження та реєстрації.

Представник ВАТ "Оріана" в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, відзиву не подав.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом із врахуванням вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідно до ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об'єктами державної власності. Держава в особі Кабінету Міністрів України, реалізуючи свої повноваження, прийняла рішення про створення на базі майнового комплексу ВАТ «Оріана»нового господарського товариства із залученням коштів інвестора для погашення заборгованості за іноземним кредитом. З цією метою Кабінетом Міністрів України видано розпорядження № 314-р від 10.08.2000 року.

Відповідно до ст.117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов"язковими до виконання.

Постанови Кабінету Міністрів України, згідно приписів ч.4 ст.4 Цивільного кодексу України, є актами цивільного законодавства.

Статтею 5 Закону України "Про підприємства в Українській РСР", у редакції чинній на час виникнення спірних взаємовідносин, передбачено право власника майна чи уповноваженого ним органу створювати підприємства.

Власником 99% пакету акцій ВАТ "Оріана" є держава.

З метою погашення ВАТ "Оріана" заборгованості за отриманий під гарантії Уряду іноземний кредит розпорядженням Кабінету Міністрів України №314-р від 10.08.2000 року. (далі —КМУ) зобов'язано Фонд державного майна України та Івано-Франківську облдержадміністрацію здійснити організаційні заходи щодо створення товариства із внесками його засновників у особі ВАТ "Оріана " та інвестора по 50 відсотків кожний.           У місячний термін після утворення товариства внести пропозиції щодо погашення заборгованості ВАТ "Оріана" за отриманий під гарантії Уряду іноземний кредит, зокрема і за рахунок продажу належних ВАТ "Оріана" акцій.

Відповідно до п. 2 Розпорядження КМУ №314-р інвестор зобов'язаний внести до статутного фонду новоствореного товариства технологічне обладнання, дизельне пальне та іншу сировину і матеріали у обсягах, що забезпечують його прибуткову роботу, коштів у грошовій формі на модернізацію нафтхімічного комплексу.

У розділі 3 умов конкурсу з визначення інвестора для створення господарського товариства на базі майна нафтохімічного комплексу ВАТ "Оріана" узгоджених з КМУ, крім вимог вказаних у Розпорядженні, інвестор зобов'язаний внести до статутного фонду не менше 100 млн.грн. грошима на поповнення обігових коштів на проведення модернізації нафтохімічного комплексу протягом року від дати державної реєстрації товариства.

Таким чином держава, в особі КМУ, визначила умови і зобов'язання інвестора при створенні товариства на базі майна ВАТ "Оріана".

За вимогами ст. 648 Цивільного кодексу України, зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, обов'язкового для сторін, має відповідати цьому акту.

Укладаючи 05.12.2000 року Установчий договір про створення ЗАТ "Лукор" сторони виконали вимоги Розпорядження КМУ і умови конкурсу з визначення інвестора. Згідно з п.п. 6.3., 6.4 розмір статутного фонду ЗАТ "Лукор" становить грн., що складає 1324000 іменних акцій, номінальною вартістю 1000 грн. кожна. Внеском ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду, згідно з п.п. 6.4, 6.5, є грошові кошти на суму не менше 100 млн.грн., технологічне обладнання, дизельне паливо та інша сировина в обсягах, що забезпечує прибуткову роботу товариства у сумі еквівалентній експертній оцінці вартості майна в 662000000 грн., що вносить до статутного фонду ВАТ "Оріана".

Аналогічні умови формування статутного фонду викладені у п.5.1. Статуту ЗАТ "Лукор", зареєстрованого 06.12.2000 року виконавчим комітетом Калуської міської ради за №210 рп.

Спостережною радою ВАТ "Оріана" 08.05.2001 прийнято рішення про надання згоди правлінню ВАТ "Оріана" голосувати на зборах акціонерів ЗАТ "Лукор" за затвердження внеску ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду ЗАТ "Лукор" у вигляді 10 % акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехим" (Росія, м. Когалим) у кількості 100 шт. згідно із здійсненою експертною оцінкою їх ринкової вартості у розмірі 527 562 510 грн.

Пунктом 6.1 установчого договору у редакції від 05.12.2000 року передбачено право внесення вкладів засновниками цінними паперами, що не передбачено Розпорядженням КМУ №314-р та умовами конкурсу.

Позачерговими зборами акціонерів ЗАТ "Лукор" від 28.05.2001 року затверджено вартість внеску ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду ЗАТ "Лукор" - 10.7 % акцій ЗАТ „Лукойл-Нефтехим" (Росія, м. Когалим) у кількості 107 шт. в сумі 562000000 грн.

Протоколом №2 від 05.11.2001 року внесені зміни до п.6.5 установчого договору ЗАТ "Лукор", зокрема, пункт 6.5 договору викладений в новій редакції, а саме: "внеском ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду товариства є грошові кошти на суму 100 млн. грн., а також 10,7 % простих іменних акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехим" (Росія, м. Когалим ) у кількості 107 штук в розмірі 562 млн.грн."

Зміни зареєстровані виконавчим комітетом Калуської міської ради 14.11.2001 № 269-рп.

Пункти 6.1 установчого договору в редакції від 05.12.2000.,в частині можливості внесення вкладів засновниками цінними паперами, п.6.5 в редакції, затвердженій 05.11.2001. та п.5.1 статуту ЗАТ "Лукор", а також рішення загальних зборів, якими затверджувались зміни до них не відповідають вимогам чинного законодавства з огляду на наступне.

При формуванні статутного фонду ЗАТ "Лукор" всупереч вимогам ст. 648 ЦК України та п. 3 Розпорядження КМУ, без узгодження з КМУ, рішенням позачергових зборів акціонерів ЗАТ "Лукор" від 28.05.2001 року змінені зобов'язання інвестора, внаслідок чого до статутного фонду ТОВ "Лукойл-Нафтохім" внесено 10,7 відсотків акцій ТОВ "Лукойл-Нафтохім", вартістю 562000000 грн., замість його реального наповнення на вказану суму технологічним обладнанням, дизельним паливом, іншою сировиною і матеріалами у обсягах, що забезпечують його прибуткову роботу.

Таким чином, в порушення умов конкурсу, проведеного, відповідно до Розпорядження КМУ №314-р, відповідачу (інвестору) рішенням позачергових зборів акціонерів ЗАТ "Лукор" від 28.05.2001 року без погодження із Кабінетом Міністрів України фактично було змінено умови формування статутного фонду, тобто проведено заміну зобов"язання інвестора щодо поставки технологічного обладнання, дизельного палива, іншої сировини та матеріалів на 10,7 % акцій.

Безперечно, з врахуванням вимог Закону України "Про господарські товариства" засновники вправі вирішувати (встановлювати) умови та порядок формування статутного фонду, однак у даному випадку не вправі змінювати без згоди КМУ , як уповноваженого органу, визначені ним зобов"язання інвестора.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Господарського кодексу України передбачено, що положення цього Кодексу застосовуються до Цивільних відносин, які виникли до набрання чинності цим цивільним кодексом України, і продовжують існувати.

Відносини, які виникли за оспорюваними установчими документами, продовжують існувати, оскільки ЗАТ „Лукор" є діючим підприємством, тому в даному випадку застосовуються положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою визнання недійсним правочину є недодержання в момент його вчинення сторонами вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Статтею 207 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону або вчинене з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї зі сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про підприємства в Україні" (чинного на момент створення ЗАТ "Лукор") господарські товариства визнавались різновидом підприємств. Відповідно до ст. 5 даного Закону підприємства створюються згідно з рішенням власника майна чи уповноваженого ним органу.

У пункті 2 Розпорядження передбачено зобов'язання,а не право інвестора внести до статутного фонду новоствореного товариства технологічне обладнання, дизельне паливо та іншу сировину і матеріали в обсягах, що забезпечать його прибуткову роботу, кошти у грошовій формі на модернізацію нафтохімічного комплексу.

Приписами ст. 161 ЦК УРСР (чинного на час укладення оспорюваних установчого договору та реєстрації статуту) встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а за відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, статтею 648 ЦК України визначено, що зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін договору, має відповідати цьому акту.

Отже , виходячи із викладеного, позовні вимоги про визнання недійсним пункту 6.1 установчого договору ЗАТ "Лукор" у редакції від 05.12.2000. в частині можливості внесення інвестором до статутного фонду товариства цінних паперів та інших майнових прав (у тому числі на інтелектуальну власність); про визнання недійсним рішення загальних зборів ЗАТ "Лукор" від 05.11.2001. в частині визначення внеску ТОВ "Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду товариства у розмірі 10,7 відсотків простих іменних акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн.; визнання недійсним п.5.1 статуту ЗАТ "Лукор" в частині можливості здійснення засновниками вкладів у статутний фонд цінними паперами та іншими майновими правами (у тому числі на інтелектуальну власність); визнання недійсним п.6.5 установчого договору ЗАТ "Лукор" у редакції від 05.11.01. в частині ТОВ "Лукойл-Нафтохім" 10,7 % простих іменних акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн. є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають до задоволення.

Відшкодування судових витрат покласти на відповідачів ! та 3 у рівних частинах.

Виходячи із викладеного, у відповідності до ст.116, 117, 124 Конституції України, ст.161 ЦК УРСР, ст.215, 648 ЦК України, ст.207 ГК України, керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Визнати недійсним пункту 6.1 установчого договору ЗАТ „Лукор" у редакції від 05.12.00. в частині можливості внесення інвестором до статутного фонду товариства цінних паперів та інших майнових прав (у тому числі на інтелектуальну власність).

Визнати недійсним рішення загальних зборів ЗАТ "Лукор'" від 05.11.01. в частині визначення внеску ТОВ „Лукойл-Нафтохім" до статутного фонду товариства у розмірі 10,7 відсотків простих іменних акцій ЗАТ "Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн.

Визнати недійсним п.5.1 статуту ЗАТ „Лукор" в частині можливості здійснення засновниками вкладів у статутний фонд цінними паперами та іншими майновими правами (у тому числі на інтелектуальну власність).

Визнати недійсним п.6.5 установчого договору ЗАТ „Лукор" у редакції від 05.11.01. в частині внесення ТОВ "Лукойл-Нафтохім" 10,7 % простих іменних акцій ЗАТ „Лукойл-Нефтехім" (Росія, м. Когалим) в кількості 107 штук у розмірі 562 млн. грн.

Стягнути з ТзОВ „Лукойл-Нафтохім",77306, м. Калуш, вул.Промислова,5, код 31029061 в доход державного бюджету 42,50 грн. держаного мита та 59 грн. інформаційно- технічних послуг.

Стягнути з ВАТ "Оріана",77305, м.Калуш, вул. Євшана,9, код 05743160 в доход державного бюджету 42,50 грн. держаного мита та 59 грн. інформаційно- технічних послуг.

Накази видати після набрання рішенням законної сили

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                    Шкіндер Павло Анатолійович

рішення підписане 27.06.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Кудлейчук О.В.