ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Комунального підприємства "Київпастранс" Служба колії

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.М.М."

Про стягнення 109 482,00 грн.

Суддя Хрипун О.О.

Представники сторін:

Від позивача Воробйов О.В. –пров.ю/к,

Від відповідача Мариношенко К.А. –предст., Случак О.О. –предст.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство "Київпастранс" в особі Служби колії звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Т.М.М." боргу у розмірі 109 482,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Т.М.М." зобов’язань за договором підряду № 10 від 03.12.2003 щодо оплати виконаного позивачем комплексу робіт по будівництву трамвайних колій на об’єкті: "Будівництво трамвайного депо по вул. Якутській, 12-14". Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 01.04.2007 борг за виконані роботи складає 109 482,00 грн., який на вимогу позивача відповідачем не погашений.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. В судовому засіданні повноважний представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити позивачу в повному обсязі, стверджуючи, що позов подано не уповноваженою особою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2003 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Т.М.М." (генпідрядник) та Комунальним підприємством "Київпастранс" Служба колії ( (підрядник) укладений договір підряду № 10 на будівництво трамвайних колій по об’єкту "Будівництво трамвайного депо по вул. Якутській, 12-14", відповідно до якого позивач прийняв на себе виконання комплексу робіт по будівництву колій на об’єкті: "Будівництво трамвайних колій по об’єкту "Будівництво трамвайного депо по вул. Якутській, 12-14", а відповідач зобов’язався прийняти виконані роботи та оплатити їх згідно наданих актів. Перелік робіт, що доручається для виконання підряднику, наведений у додатку №1, який є невід’ємною частиною даного договору. Роботи, які не входять в даний перелік, оформлюються додатковими угодами (п. 1.2 договору).

Згідно п. 1.4 договору строки виконання робіт: початок –січень 2004 року, закінчення –згідно календарного графіку.

Сторони погодили, що договірна ціна, яка застосовується при розрахунках за цим договором, є динамічною та визначається згідно з ДБН 1.1-1-2000. Договірна ціна погоджується генпідрядником на підставі форм № КБ-2, № КБ-2, № КБ-3 та може бути уточнена при отриманні проектно-кошторисної документації, або внесені змін в проектно-кошторисну документацію в процесі будівництва (п. 1.3 договору).

За умовами договору підряду № 10, генпідрядник перераховує аванс для придбання матеріалів в сумі 30% від прогнозного середньомісячного виконання (п.п. 2.2.4 п. 2 договору). Розрахунки за виконані роботи проводяться щомісячно протягом 10 днів після підписання довідки ф № КБ-3, яка обраховується виходячи із фактичних обсягів виконаних робіт, норм витрат трудових та матеріальних ресурсів і обґрунтованих цін та тарифів. (п. 3.1 договору).

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначення поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарськими визнаються зобов’язання, що виникає між суб’єктами господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у тому числі боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію, тощо), або утриматися від певних дій, а іншій суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (п. 1 ст. 74 ГК України).

Статтею 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до актів приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість виконаних підрядних робіт, які підписані сторонами, загальна вартість виконаних позивачем робіт за Договором підряду № 10 від 03.12.2003 становить 20 778 099,97 грн. в тому числі за 2004 рік на 11 091 764,77 грн., за 2005 рік 9 686 335,20 грн. (копії наявні у матеріалах справи).

В рахунок оплати підрядних робіт відповідачем перераховано на рахунок позивача грошові кошти та передані матеріали на загальну суму 20 668 617,97 грн., в тому числі у 2004 році на суму 13 179 430,15 грн. та у 2005 році на 7 489 187,82 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за виконані у 2005 році підрядні роботи за договором підряду № 10 від 03.12.2003 становить 109 482,00 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами звірки взаєморозрахунків від 01.01.2006 та від 01.04.2007.

Остаточний розрахунок із підрядником за виконані роботи генпідрядник не провів. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою щодо погашення заборгованості у розмірі 109 482,00 грн. (копія листа від 14.03.2006 № 30/102 та претензії № 30-03/480 від 22.11.2006 у матеріалах справи).

Оплати за проведені позивачем роботи відповідач в повному обсязі не здійснив.

Частиною 2 статті 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання неналежне виконання.

Виходячи з викладеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача 109 182,00 грн. боргу за договором підряду № 10 від 03.12.2003 є правомірними.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження позивача про те, що позов подано не уповноваженою особою спростовуються поданими позивачем доказами.

Згідно зі ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав та інтересів мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позов подано від імені юридичної особи комунального підприємства "Київпастранс" її відокремленим підрозділом Службою колії. Позовна заява підписана начальником Служби колії, що є відокремленим підрозділом комунального підприємства "Київпастранс", який діяв відповідно до довіреності від 02.01.2008 № 06/19, підписаної генеральним директором Комунального підприємства "Київпастранс".

Згідно з довіреністю від 02.01.2008 № 06/19 начальник Служби колії уповноважений подавати та підписувати від імені комунального підприємства "Київпастранс" претензії та позови, апеляційні та касаційні скарги до всіх судів загальної юрисдикції.

Відповідно до статуту, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 24.10.2001 № 2276 комунальне підприємство "Київпастранс" є юридичною особою, на правах відокремленого підрозділу до якого, серед інших, входить Служба колії.

Положенням Служби колії, затвердженим наказом комунального підприємства "Київпастранс" від 21.12.2001 № 54, Служба колії наділена правом пред’являти від імені комунального підприємства "Київпастранс" претензії, а також подавати позови до судів загальної юрисдикції та господарських судів на території України, представляти інтереси комунального підприємства "Київпастранс" в судах загальної юрисдикції та господарських судах на території України.

За таких обставин у суду відсутні підстави вважати, що позов подано не уповноваженою особою.

З огляду на вищевикладене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належними доказами, та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Державне мито, судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фірми Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.М.М." (03146, м. Київ, вул. Чаадаєва, 2-Б; 03055, м. Київ, вул. Г.Тимофєєвої,3, , рахунок 72 у ВАТ "ТММ-Банк" м. Київ, МФО 300896, або з іншого виявленого державним виконавцем рахунку) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" Служба колії (02105, м. Київ, вул. П. Усенка, 7/9, , рахунок № 302 в Подільській філії АКБ "Київ" м. Київ, МФО 320401) 109 482 (сто дев’ять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 00 коп. основного боргу, 1 094 (одна тисяча дев’яносто чотири) грн. 82 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та може бути оскаржене у порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.О.Хрипун