КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2008                                                                                           № 4/273

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Башта"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.06.2008

у справі № 4/273

за позовом                               Державне підприємство Державний проектний інститут "Діпроверф"

до                                                   Інститут цукрових буряків Української академії аграрних наук

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273 (далі – Рішення суду) позов було задоволено повністю, визнано за позивачем право власності на будівлю сарай-гараж, вартістю 27.588 грн., розташовану у м. Києві по вул. Клінічній, 23-25, площею 182,9 кв. м.

Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду, Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273, прийнявши нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Окрім того, Об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Башта” було подано клопотання про відновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273. Вказане клопотання мотивоване тим, що оскаржуване рішення суду безпосередньо впливає на права та інтереси Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта”, але про наявність даного рішення апелянт дізнався лише 01.08.2008.

Судова колегія визнала клопотання Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.08.2008 задоволено клопотання Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” про відновлення строку для подання апеляційної скарги; відновлено Об’єднанню співвласників багатоквартирного будинку „Башта” строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273, прийнято апеляційну скаргу Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” на рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено 10.09.2008.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з’ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Представник скаржника у судовому засіданні 10.09.2008 підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив суд її задовольнити, скасувати Рішення суду та прийняте нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні 10.09.2008 заперечував проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в її задоволенні та залишити без змін оскаржуване Рішення суду як таке, що прийняте з повним та всебічним з’ясуванням обставин, котрі мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Розпорядженням Київської міської державної адміністрації № 110 від 31.01.1996 „Про погодження державному підприємству „Державний проектний інститут „Діпроверф” місця розташування жилого будинку в комплексі з об’єктами громадського обслуговування для працівників Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук та ДПІ „Діпроверф” по вул. Клінічній, 23-25 у Залізничному районі м. Києва” позивачу було надано право будівництва багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в місті Києві.

Рішенням Київської міської ради від 22.04.1999 № 211/312 „Про надання та вилучення земельних ділянок” у Додатку № 11 під будівництво багатоквартирного будинку № 23-25 по вул. Клінічній в м. Києві позивачу було надано земельну ділянку.

Багатоквартирний будинок № 23-25 по вул. Клінічній в м. Києві побудовано Державним підприємством „Державний проектний інститут „Діпроверф” та Закритим акціонерним товариством „Познякижитлобуд” за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб-інвесторів, які придбали в цьому будинку квартири та нежитлові приміщення. Будівництво та введення в експлуатацію багатоквартирного будинку № 23-25 у Солом’янському районі міста Києва здійснювалося посекційно.

Секція „А” багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві введена в експлуатацію актом державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, який був затверджений розпорядженням Залізничної райдержадміністрації № 1609 від 28.12.1998.

Секція „В” багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві введена в експлуатацію актом державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, який був зареєстрований за № 308 31.12.1999 в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва.

Секція „С” багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві введена в експлуатацію актом державної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта, який був затверджений розпорядженням Солом’янської районної в м. Києві державної адміністрації № 81 від 25.09.2001.

У зв’язку із створенням власниками квартир Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” розпорядженням Солом’янської районної в м. Києві державної адміністрації № 148 від 05.02.2007 відмінено розпорядження Залізничної районної державної адміністрації від 25.01.2000 № 56 „Про надання права обслуговування будинку № 23-25 секція „А” по вулиці Клінічній, ТОВ „Рада” та відмінено позицію 11 додатку № 1 розпорядження Солом’янської районної в місті Києві державної адміністрації від 26.09.2001 № 81 „Про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку по вул. Клінічній, 23-25, секція „С”, в якій балансоутримувачем та експлуатуючою організацію було призначено ТОВ „Рада”.

Рішенням від 06.06.2007 Господарського суду м. Києва у справі № 45/179 встановлено, що майновий комплекс багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві не перебував на балансі в жодній експлуатуючій організації.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва у справі № 4/273 від 26.06.2008 – скасуванню, а у задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав.

Власниками квартир та нежитлових приміщень, на підставі Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”, утворено Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта”, яке зареєстровано Солом’янської районною в місті Києві державною адміністрацією 20.10.2006.

Відповідно до ст. 382 Цивільного кодексу України власникам квартир та нежитлових приміщень на праві спільної сумісної власності належать приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 у справі № 1-22004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку мають виключне право щодо використання та розпорядження майном загального користування.

Для забезпечення експлуатації багатоквартирного житлового будинку, згідно із ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень мають право створювати об’єднання співвласників квартир.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” таке об’єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів, належного утримання та використання неподільного та загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об’єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об’єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об’єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов’язань, пов’язаних з діяльністю об’єднання.

Відповідно до ст. 16 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” об’єднання має право: визначення порядку утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна; прийняття на баланс майна об’єднання; здійснення необхідної господарської діяльності в порядку, визначеному законом; визначення підрядника, укладення договорів на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою особою; використання приміщень в житловому комплексі для потреб органів управляти майновим комплексом об’єднання.

Згідно зі ст. 382 Цивільного кодексу України, ст. 19 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” майновий комплекс багатоквартирного житлового будинку належить на праві спільної сумісної власності власникам квартир та нежитлових приміщень.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, згідно із Законом України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”, є юридичною особою, спеціально створеною власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Відповідно до норм ст. 23, 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” ОСББ „Башта” є власником будинку, який має виключні повноваження щодо управління майновим комплексом багатоквартирного житлового будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві.

Як вбачається із матеріалів справи, спірна будівля сарай-гараж розташована на земельній ділянці, що становить собою прибудинкову територію багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, підставою для набуття позивачем прав власності на спірну будівлю зазначено Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 110 від 31.01.1996, згідно якого ДП „Державний проектний інститут „Діпроверф” було надано право будівництва багатоквартирного будинку № 23-25 по вул. Клінічній в місті Києві.

Позивач, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 №284 „Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам” був зобов’язаний відшкодувати вартість виробничих та інших будівель і споруд колишнім власникам.

На виконання таких зобов’язань позивач отримав у відповідача за актом передачі від 27.04.2000 одноповерхову будівлю (гараж-сарай) площею 182,9 кв. м.

Згідно із „Порядком приймання в експлуатацію об’єктів будівництва”, затверджених розпорядженням Представника Президента України від 01.034.1994 № 249 та Правилами забудови міста Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 № 11/2587, забудовник (ДП „Державний проектний інститут „Діпроверф”) був зобов’язаний передати спірну будівлю сарай-гараж експлуатуючої організації.

Як встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 06.06.2007 у справі №45/179, ДП „Державний проектний інститут „Діпроверф” ухилилося від обов’язку передачі багатоповерхового будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві на баланс експлуатуючої організації.

Матеріалами справи підтверджено, що Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” прийняло на баланс майновий комплекс багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві у порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521 „Про реалізацію Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” за актом приймання житлового комплексу багатоповерхового будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві на баланс ОСББ „Башта” від 15.05.2007.

Майновий комплекс багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві становить собою єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс.

Як вбачається із довідки Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (бази даних Державного земельного кадастру) ДП „Державний проектний інститут „Діпроверф” спірна будівля сарай-гараж розташована на прибудинковій території багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві.

Як вбачається із фотографії та плану земельної ділянки, будівля сарай-гараж розташована на прибудинковій території багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві, що становить собою невід’ємну частину майнового комплексу багатоквартирного будинку.

Забудовник багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві – ДП „Державний проектний інститут „Діпроверф”, замість того щоб передати спірну споруду на баланс ОСББ „Башта” звернувся із позовом до Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук про визнання за ним права власності на будівлю сарай-гараж, розташовану в м. Києві, по вулиці Клінічній, 23-25.

Як вбачається із Актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкта секції „А”, секції „В” та секції „С” багатоквартирного будинку № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві будівництво будинку здійснювалося Державним Підприємством „Державний проектний інститут „Діпроверф” та ЗАТ „Позняки-жил-буд”.

Фінансування будівництва не здійснювалося із державного бюджету.

Як вбачається із листа ЗАТ „Позняки-жил-буд” № 261 від 20.02.07, будинок № 23-25 по вулиці Клінічній в м. Києві збудований за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб.

Згідно з офіційним тлумаченням, що дане в рішенні Конституційного Суду України № 4-рп від 2 березня 2004р. у справі про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків, допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладові, горища, колясочні) передаються безоплатно у спільну власність співвласників багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно до статей 1 та 19 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” службові допоміжні приміщення відносяться до складу загального майна, що перебуває у спільній власності всіх власників квартир та нежитлових приміщень та забезпечує належне функціонування жилого будинку, і не підлягають відчуженню.

Розпорядження майном, що перебуває у спільній власності, відповідно до норм ст. 369 Цивільного кодексу України здійснюється виключно за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном підлягає державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Таким чином, спірна будівля сарай-гараж є частиною загального майна, що перебуває у спільній власності власників квартир та нежитлових приміщень, забезпечує належне функціонування жилого будинку.

Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб’єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління відповідно до визначення цієї компетенції законодавчими актами України.

Державне Підприємство „Державний проектний інститут „Діпроверф”, відповідно до ст.ст. 133 - 137 та 139 Господарського кодексу України володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником або уповноваженим ним органом, з обмеженням правомочності розпорядження щодо цим майном, на праві господарського відання.

Отже, Державне Підприємство „Державний проектний інститут „Діпроверф” взагалі не може бути власником спірного майна, а може лише використовувати його на праві господарського відання.

Відповідно до частини 2 ст. 136 Господарського кодексу України, власником майна, що закріплене за державним підприємство є держава в особі уповноваженого органу – Фонду державного майна України.

Управління майном, що належить до загальнодержавної власності, відповідно до ст. ст. 4, 33 та 34 Закону України „Про власність” та п. 4 Тимчасового положення про Фонд державного майна України належить до виключної компетенції Фонду державного майна України.

В матеріалах справи відсутні докази закріплення спірного майна за позивачем з боку держави в особі уповноваженого органу на праві господарського відання.

Таким чином, визнання за Державним Підприємством „Державний проектний інститут „Діпроверф” права власності суперечить ст. ст. 134, 136, 139 та 141 Господарського кодексу України та ст. 92 Конституції України.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинами справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” підлягає задоволенню, а Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 № 4/273 – скасуванню.

Що стосується того, що апеляційну скаргу подано особою, яка не є строєною у справі - Об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку „Башта” , колегія суддів відзначає наступне.

Стаття 129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Пленум Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз'яснив, що оскільки Конституція України, як зазначено в її статті 8, має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати Конституцію як акт прямої дії.

Статтею 107 Господарського процесуального кодексу України закріплено право осіб, яких не було залучено до участі у справі, на касаційне оскарження рішень і постанов суду, що стосується їх прав і обов'язків. Обмеження права на апеляційне оскарження для цих осіб суперечить статті 129 Конституції України.

Як встановлено колегією суддів, оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо стосується прав та обов'язків скаржника. Вирішення спору без залучення його до участі у справі тягне за собою наслідки, передбачені пунктом 3 частини 3 статті 104 Господарського процесуального кодексу України і є безумовною підставою для прийняття апеляційної скарги до розгляду.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 26.09.2006 у справі N 22/401-05-10793 за позовом Одеської міської ради до акціонерного комерційного банку "Порто-франко", акціонерного комерційного банку "ХФБ Банк Україна" про зобов'язання погашення облігацій у розмірі 18800000 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з позивача підлягають стягненню на користь відповідача судові витрати, стягнуті Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273 під час розгляду справи судом першої інстанції у розмірі 276,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що було видано відповідний наказ (у справі).

Також відповідно до ст. 49 ГПК України з позивача підлягає стягненню на користь скаржника державне мито, сплачене за подання апеляційної скарги, в розмірі 137,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 69, 75, 99, 101, 104-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” задовольнити.

2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 26.06.2008 у справі № 4/273 скасувати.

3.          Постановити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

4.          Стягнути з Державного підприємства Державний проектний інститут "Діпроверф" (03110, м. Київ, вул. І. Кліменка 25, ) на користь Інституту цукрових буряків Української академії аграрних наук (03141, м. Київ, вул. Клінічна, 25 ) 276,00 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5.          Стягнути із Державного Підприємства Державний проектний інститут „Діпроверф” (03110 Київ, вулиця Клименка, 25 ) на користь Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Башта” (03110 Київ, вулиця Клінічна, 23-25 ) 137,00 грн. судових витрат.

6.          Видачу наказу доручити Господарському суду м. Києва.

7.          Матеріали справи № 4/273 повернути до Господарського суду міста Києва.

8.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до касаційної інстанції у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді