ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

30.09.08                                                                                           Справа № 18/29

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді                                                                        Краєвської М.В.

суддів:                                                                        Давид Л.Л.

Мурської Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Рівненської міської ради від 01.09.2008 р. вих. № 1-286-р

на рішення Господарського суду Рівненської області від 15.08.2008 р.

у справі № 18/29

за позовом ТзОВ “Лізинг 2000”, м.Рівне

до Рівненської міської ради, м.Рівне

про визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача –Чехомська О.І. (юрисконсульт, довіреність за № 01 від 28.07.2008 р. в матеріалах справи);

від відповідача –не з”явився

Представнику відповідача роз”яснено його права й обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України. Заяв про відвід суддів не поступало.

Оскільки відповідач не заявляв клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, то протокол судового засідання ведеться з дотриманням вимог ст.81-1 ГПК України без забезпечення повного фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 15.08.2008 р. у справі № 18/29 (суддя Гудак А.В.) позов задоволено за обгрунтованістю, визнано за відповідачем право приватної власності на торгово-офісний комплекс загальною площею 968, 5 кв. м, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 205.

Відповідач з даним рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, з підстав неправильного застосування норм матеріального права.

Вимоги апеляційної скарги в основному базуються на тому, що рішенням Рівненської міської ради від 25.10.2007 р. № 1089 "Про подаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення на вулиці Соборній, 205" позивачу було передано у власність земельну ділянку пл.546 кв. м для закінчення незавершеного будівництвом будівлі під магазин і кафе як власнику нерухомого об”єкта, а позивач просить визнати за ним право приватної власності на торгово-офісний комплекс загальною площею 968, 5 кв. м, тобто не під той об”єкт нерухомості, під який надано земельну ділянку.

Відповідачем подано клопотання про перегляд справи за відсутністю його представника (від 30.09.2008 р. вх. № 5981).

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Рівненської міської ради від 25.10.2007 р. № 1089 "Про подаж земельної ділянки несільськогосподарського призначення на вулиці Соборній, 205" продано шляхом викупу у власність земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 546 кв. на вул.Соборній, 205 ЗАТ "Лізінг ЛТД" для закінчення незавершеної будівництвом будівлі під магазин та кафе як власнику розташованого на цій земельній ділянці об"єкта нерухомого майна (а.с.61).

4 лютого 2008 року між ЗАТ "Лізинг ЛТД", правонаступником якого є ТзОВ “Лізинг 2000” згідно з п.1.2 статуту останнього (а.с.18-19), та Управлінням комунальною власністю Рівненської міської ради укладено договір ВКЕ № 055267 купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення загальною площею 546 кв.м розміщеної на землях, які знаходяться у віданні Рівненської міської ради, для закінчення незавершеної будівництвом будівлі під магазин та кафе за адресою: м.Рівне, вул.Соборна,205, зареєстрований в реєстрі за № 435 (а.с.77-78).

Відповідно до п 8.2 даного договору 01.07.2008 р. видано Державний акт на право власності на земельну ділянку ТзОВ "Лізінг 2000", який зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 38.(а.с.12).

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 15.08.2008 р. у справі № 18/29 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Рівненської міської ради - без задоволення.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю видано дозвіл на виконання будівельних робіт № 218 від 12.07.2006 р. з реконструкції приміщення тимчасового павільйону під магазин та кафе на вул.Соборній, 205 в м.Рівне з терміном дії до 30.11.2007 р., який було продовжено до 31.12.2008 р. (а.с.11).

На підставі даного дозволу проведено роботи по реконструкції з перепрофілюванням павільйону під торгово-офісний комплекс в м.Рівне по вул.Соборній, 205. Робочий проект реконструкції з перепрофілюванням павільойону під торгово-офісний комплекс в м.Рівне по вул.Соборній, 205 (а.с.7-10) погоджено з наданням відповідних технічних умов, які встановлені, зокрема, Територіальним управлінням Державної інспекції з енергозбереження по Рівненській області (а.с.71-73), ВАТ "Рівнегаз" (а.с.74), Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством "Рівневодоканал" (а.с.75), а також висновком Рівненської санітарно-епідемілогічної станції № 01-65/58 від 12.07.2007 р. щодо вибору земельної ділянки під забудову (а.с.76).

Відповідно до ч.2 ст.375 ЦК України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно при дотриманні правил, визначених законодавством України. Особливістю цієї норми є те, що власник земельної ділянки має право здійснити будівництво з урахуванням цільового призначення землі. Склад та цільове призначення земель України визначено главою 4 розділу 11 Земельного кодексу України, згідно з вимогами якого землі України за основними цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії тощо. У статті 19 Земельного кодексу України наведено перелік 9 категорій, на які поділяються землі України, зокрема, землі житлової та громадської забудови. Згідно з ст.38 Земельного кодексу України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населенних пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об"єктів загального користування.

Отже, якщо земельна ділянка була надана для розміщення об"єкту чи для використання в межах будь-якої категорії відповідно до ст.19 Земельного кодексу України, але через якийсь час там було розташовано інший об"єкт, чи вона використовується по-іншому, проте в межах тієї категорії, що була першочергово надана, то використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у цьому випадку відсутнє, оскільки земельна ділянка використовується в межах тієї ж категорії, в межах якої її видано, а саме: як земля житлової та громадської забудови. Даний факт підтверджується п.7 архітектурно-планувального завдання № 61 від 24.07.2005 р. на проектування об"єкта архітектури для нового будівництва, розширення, реконструкції приміщення тимчасового павільйону під магазин та офіс (а.с.29).

Таким чином, доводи відповідача, що позивачем придбана земельна ділянка під будівництво будівлі магазину та кафе, а фактично розміщено на цій земельній ділянці торгово-офісний центр, є нецільовим використанням землі, судами обох інстанцій не беруться до уваги та спростовуються вищевикладеним. Як суду першої, так і суду апеляційної інстанції всупереч ст.33 ГПК України відповідачем не доведено факт нецільового використання земельної ділянки. Відповідно до ст.22 Закону України "Про основи містобудування" забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою в порядку, передбаченому законом, і після отримання дозволу на виконання будівельних робіт. Отже, отримання дозволу на проведення будівельних робіт є передумовою виникнення права на забудову, зазначений дозвіл надає відповідними службам право на видання ордера на проведення земельних робіт інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю тощо.

Зазначене правило є однією з підстав виникнення права власності у власника земельної ділянки, що передбачена ст.331 ЦК України, - набуття права власності на новостворене майно.

Особа, яка виготовила річ зі своїх матеріалів на підставі договору зідно з ч.1 ст.331 ЦК України є власником цієї речі. З матеріалів справи вбачається, що позивачем укладено договір підряду на проведення реконструкції № 10 від 22.05.2006 р. та проведено розрахунки з підрядною організацією, що підтверджується актом звірки розрахунків (а.с.13-14). Таким чином, позивач визнається власником такої речі.

Поряд з цим згідно з ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно з висновком будівельно-технічної експертизи № 807721/7-ЮШ від 25.07.2008 р., виготовленим ПП "Експерт-Рівне-Консалт", об"єкт "Реконструкція з перепрофілюванням павільйону під торгівельно-офісний комплекс" за адресою: м.Рівне, вул.Соборна, 205 є завершеним будівництвом (а.с.20-22). Отже, у позивача виникає право власності на даний об"єкт нерухомості.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві, доводи скаржника документально необгрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Рівненської області від 15.08.2008 р. у справі № 18/29 залишити без змін, а апеляційну скаргу Рівненської міської ради - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                                     Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                     Х.В.Мурська