ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.08 Справа № 6/241/08

Суддя Місюра Л.С.

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавничо-поліграфічне об’єднання “Запоріжжя” м. Запоріжжя

До          Товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово” м. Запоріжжя

Про стягнення 178 465 грн. 37 коп., зустрічний позов про стягнення 80 256 грн. 50 коп.

Суддя                    Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача:          Рогальський В.М. –дов. б/н від 25.10.2007р.

Від відповідача:          Никвас В.В. –дов. б/н від 20.05.2008р.

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавничо-поліграфічне об’єднання “Запоріжжя” м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово” м. Запоріжжя про стягнення 178 465 грн. 37 коп., зустрічний позов про стягнення 80 256 грн. 50 коп., суддя

В С Т А Н О В И В:

Позивач в позовні заяві просив стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги в розмірі 172 151 грн. 55 коп.

Позивач збільшував та уточнював позовні вимоги, остаточно просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з урахуванням індексу інфляції у розмірі 178 465 грн. 37 коп.

Заяви позивача були прийняті судом, оскільки вони заявлені у відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі –ГПК України).

Відповідач спочатку позовні вимоги не визнав з наступних підстав: 30.11.2007 року між ТОВ «Видавничо-поліграфічне об'єднання «Запоріжжя»та ТОВ «Медіакомпанія Слово»був укладений договір № 15 на виконання поліграфічних робіт. У позовній заяві, позивач посилається на борг за друк чотирьох тиражів, а саме: від 13 березня —46 765 грн. 36 коп., від 20 березня —46 597 грн. 31 коп., від 27 березня —46 027 грн. 78 коп., від 03 квітня —45 860 грн. 84 коп., на загальну суму 185 251 грн. 34 коп. 2 та 4 квітня 2008р. відповідач здійснив два платежу на користь позивача, а саме 20 000 гривень та 10 000 гривень., що підтверджується відповідними витягами з реєстру платіжних доручень. Відповідно сума боргу зменшилась до 155 251 грн. 31 коп., таким чином позивач безпідставно вимагає сплати 16 900 грн. 26 коп., та не надає жодного доказу в підтвердження існування цього боргу.

У судовому засіданні відповідач надав суду відзив, в якому зазначив, що вказану позивачем у заяві суму не оспорює. Однак вважає, що строк оплати заборгованості у підприємства не настав, оскільки прийняття готової продукції здійснюється на підставі товарно –транспортних або товаророзпорядчих документів. Такі документи на виконання умов договору між сторонами не складались. А тому, у відповідача не настав строк сплати заборгованості перед позивачем.

Ухвалою від 09.06.2008 року господарським судом були прийнята до розгляду разом із первинною позовною заявою зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово” м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавничо –поліграфічне об’єднання “Запоріжжя” про стягнення штрафних санкцій в сумі 80 256 грн. 50 коп. ТОВ “Медіакомпанія Слово” просить стягнути з ТОВ “ВПО “Запоріжжя” штрафні санкції за невиконання останнім своїх зобов’язань за договором, а саме не здійснення друку тиражу газети “Суббота плюс” у визначений договором термін. У подальшому , ТОВ “ВПО “Запоріжжя” взагалі відмовилось виконувати поліграфічні роботи посилаючись на те, що ТОВ “Медіакомпанія “Слово” не провело сплату попередніх тиражів. Однак, існуючий між сторонами договір не передбачає такого виду санкції як затримка або відмова виконувати свої зобов’язання, що визначені договором. Просить зустрічний позов задовольнити.

ТОВ “ВПО “Запоріжжя” зустрічний позов не визнало, зазначаючи те, що ТОВ “Медіа компанія “Слово” порушило умови договору, не сплативши надрукований тираж газети “Суббота плюс”, внаслідок чого ТОВ “ВПО “Запоріжжя” було змушено звернутися за захистом своїх прав до суду. Листом № 44 від 04.04.2008 року ТОВ “ВПО “Запоріжжя” відмовилось від зобов’язань за договором на підставі ст. 615 Цивільного кодексу України, оскільки ТОВ “Медіакомпанія Слово” не виконало умови договору, оплату наданих послуг у встановлений договором не провело. Крім того, пунктом 5.3 договору передбачено, що виконавцем звільняється від відповідальності перед замовником, якщо порушення графіку або виготовлення неякісного тиражу відбулося з вини замовника. Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити.

За клопотанням сторін був продовжений строк вирішення спору.

Розгляд справи відкладався, у судовому засіданні оголошувалась перерва.

03.07.2008 року розгляд справи продовжено і прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суддя вважає, що первинний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав:

30.11.2007 року між ТОВ “ВПО “Запоріжжя” (позивач –за первісним позовом) та ТОВ “Медіакомпанія Слово” (відповідач –за первісним позовом) був укладений договір на виконання поліграфічних робіт № 15 з додатками (надалі - договір).

Відповідно до умов п. 2.1 договору позивач зобов’язується надати відповідачу комплекс поліграфічних послуг, необхідних для друку газети відповідача, а відповідач зобов’язується прийняти такі послуги та своєчасно сплатити їх.

Згідно з п. 2.2 договору, для виконання поліграфічних робіт відповідач надає позивачу примірник газети в електронному варіанті .

В п. 2.3 договору передбачено, що прийняття готової продукції здійснюється згідно даних, наданих позивачу у листі –замовленні, на підставі товарно –транспортних або товарно –супровідних документів та/або довіреностей.

Позивач свої зобов’язання по договору виконав, на підставі замовлень відповідача, здійснив друк газети “Суббота –полюс” 13.03.2008 року на суму 46 765 грн. 36 коп., 20.03.2008 року на суму 46 597 грн. 31 коп., 27.03.2008 року на суму 46 027 грн. 78 коп. та 03.04.2008 року на суму 45 860 грн. 86 коп., що підтверджується двосторонньо підписаними Актами здачі –прийняття виконаних робіт N-0325/285 від 13.03.2008р., N-0363/319 від 20.03.2008р., N-0407/323 від 27.03.2008р. та N-0429/340 від 03.04.2008р.

При цьому, сторони в актах підтвердили, що усі роботи виконані своєчасно та з дозволеною якістю, і сторони не мають скарг одна до одної.

Згідно з п. 7.2 договору, відповідач зобов’язаний сплатити виконання замовлення не пізніше 14-ти календарних днів з моменту отримання тиражу видання.

Факт отримання тиражу газети підтверджується Актами здачі –прийняття виконаних робіт. За таких обставин, строк оплати виконаних робіт у ТОВ “Медіакомпанія Слово” настав через 14 днів після отримання тиражу газету по Актам здачі –приймання виконаних робіт.

Тому, виконані позивачем роботи 13.03.2008 року відповідач зобов’язаний був сплатити до 27.03.2008 року, роботи від 20.03.2008 року - до 03.04.2008 року, роботи від 27.03.2008 року - до 10.04.2008 року, а роботи від 03.04.2008 року - до 17.04.2008 року.

Відповідач свої зобов’язання за договором виконав частково, отримав від позивача продукцію і сплатив 02.04.2008 року суму 20 000 грн. та 04.04.2008 року суму 10 000 грн., що підтверджується банківськими виписками від 02.04.2008 року та 04.04.2008 року.

Оскільки за відповідачем малась заборгованість за раніше виконані роботи, то із сплаченої суми 30 000 грн. позивачем сума 16 900 грн. 24 коп. була зарахована в рахунок погашення заборгованості за послуги, виконані 13.03.2008 року.

Сума 172 151 грн. 55 коп. відповідачем сплачена не була. Будь – яких доказів проведення оплати за виконані позивачем роботи відповідач суду не надав, у відзиві на позов суму боргу не оспорив.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню сума 172 151 грн. 55 коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, первісний позов підлягає задоволенню і з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з березня 2008 року по травень 2008 року в сумі 178 465 грн. 37 коп.

Заперечення ТОВ “Медіакомпанія Слово” по первісному позову до уваги не приймаються, оскільки строк оплати за договором настав, тираж був отриманий ТОВ “Медіакомпанія Слово” без будь –яких зауважень до ТОВ “ВПО “Запоріжжя”, що підтверджується двосторонніми Актами здачі –приймання виконаних робіт.

У задоволенні зустрічного позову суд відмовляє з наступних підстав:

Пунктом 5.2.1 договору передбачена сплата штрафу у розмірі 25 % від загальної суми попередньо надрукованого тиражу за порушення графіку в частині видачі готового замовлення.

Відповідно до положень ст. 615 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Договором одностороння відмова від зобов’язання не передбачена. Однак, закон передбачає можливість односторонньої відмови від договору. Так, ст. 907 Цивільного кодексу України передбачає, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

ТОВ “ВПО “Запоріжжя” листом № 44 від 04.04.2008 року вказало ТОВ “Медіакомпанія Слово” про наявність заборгованості за виконані роботи в сумі 172 151 грн. 55 коп. і попередило про неможливість друку тиражу газети “Суббота плюс” від 10.04.2008 року. Також, ТОВ “ВПО “Запоріжжя” зазначило, що у випадку несплати заборгованості буде вимушено припинити надання послуг з друку по договору, оскільки підприємство на має коштів на закупівлю паперу для друку газети.

Відповідно до п. 5.3 договору, ТОВ “ВПО “Запоріжжя” звільняється від відповідальності перед ТОВ “Медіакомпанія Слово”, якщо порушення графіку або виготовлення неякісного тиражу відбулося з вини ТОВ “Медіакомпанія Слово”.

Згідно з положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Як свідчать наведені докази, припинення друку тиражу газети ТОВ “ВПО “Запоріжжя” відбулося з причин не проведення оплати ТОВ “Медіакомпанія Слово”, т. т. з вини останнього.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не передбачено договором або законом. Особа є невинною , якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов’язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

То б то, у даному випадку ТОВ “Медіа компанія Слово” не виконало умови договору, зокрема, не сплатила надані послуги. ТОВ “Медіакомпанія Слово” не надала суду доказів того, що його вина відсутня у не надрукуванні газети “Суббота – плюс”.

Таким чином, ТОВ “ВПО “Запоріжжя” не надрукувало тираж газети з вини ТОВ “Медіа компанія Слово”.

ТОВ “Медіакомпанія Слово” безпідставно вважає, що у ТОВ “ВПО “Запоріжжя” за даним договором було декілька зобов’язань, при цьому, саме ТОВ “Медіакомпанія Слово” у додаткових пояснення на зустрічну позовну заяву зазначило, що договорі є сукупністю зобов’язань.

Варто вказати, що із предмету договору (пункт 2) та положень ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України слідує, що зобов’язання за договором одне, у даному випадку ТОВ “ВПО “Запоріжжя” взяло на себе зобов’язання надати для ТОВ “Медіакомпанія Слово” комплекс поліграфічних послуг.

За таких обставин, у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведений до суду саме з його вини.

Відповідно до ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” позивачу підлягає поверненню з державного бюджету України зайво сплачене державне мито в сумі 36 грн. 87 коп.

Керуючись ст. ст. 22, 44 –49, 60, 82 –85 ГПК України, суддя

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Медіакомпанія Слово” м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду, б. 48, кв. 87, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Видавничо –поліграфічне об’єднання “Запоріжжя” м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 152 (м. Запоріжжя, вул. Українська, 52), суму боргу з урахуванням індексу інфляції в сумі 178 465 грн. 37 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 784 грн. 65 коп. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., надавши наказ. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю “Видавничо –поліграфічне об’єднання “Запоріжжя” довідку на повернення з державного бюджету України зайво сплаченого державного мита в сумі 36 грн. 87 коп., перерахованого платіжним дорученням № 489 від 28.05.2008 року. Платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

Суддя Л.С. Місюра

Рішення підписано: 03.07.2008р.