СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08"
липня 2008 р.

12:25

Справа
№  10/393/08

Позивач: ДПІ в Заводському районі м.Миколаєва
(54029, м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-а)

Відповідач: фізичної особи -підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

Про: стягнення 255 грн. 93 грн.

Суддя Горобченко Д.М.

при секретарі судового засідання Сербіні К.Л.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача: Давидченко І.М., дов. № 50/9/10-00 від 10.01.2008р.

Від
відповідача: не з'явився.

В
засіданні приймає участь:

Суть
спору: позов поданий
про стягнення з відповідача заборгованості з єдиного податку в розмірі 255,93
грн.

Позивач
позовні вимоги підтримує.

Відповідач
відзив на позовну заяву та заперечень проти позову не надав, свого представника
у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Суд
вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі
доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст.
128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, - суд встановив:

Відповідач
є суб'єктом підприємницької діяльності, знаходиться на податковому обліку у позивача  і  є
платником єдиного податку відповідно до Указу Президента “Про спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” № 746/99
від 28.06.1999 року.

Ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва-фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності і не може становити менше 20 гривень та більше 200 гривень на
місяць. Суб'єкт малого підприємництва-фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України. Нарахування належної до сплати суми єдиного
податку в картках особових рахунків фізичних осіб здійснюється на підставі
встановлених місцевими радами ставок єдиного податку та чисельності найманих
працюючих або членів сімей фізичної особи, які приймають участь у здійсненні
підприємницької діяльності.

Рішенням Миколаївської міської ради
від 13.06.2003р. № 12/43, ставка єдиного податку для суб'єктів підприємницької
діяльності (фізичних осіб), які займаються техничним обслуговуванням та
ремонтом автомобілів, до яких відноситься і відповідач, встановлена у розмірі
130, 00 грн. щомісяця.

За
період з 20 січня по 20 лютого 2006р. відповідач має заборгованість перед бюджетом
у сумі 255,93 грн. по сплаті єдиного податку, що підтверджується наданим
розрахунком позивача.

Відповідно
до Закону України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами»органи державної податкової служби
мають право стягувати у судовому порядку до бюджетів та державних цільових
фондів суми недоїмки, пені. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не
сплачена платником податків у визначені строки, визнається сумою податкового
боргу платника податку. Активи платника податків можуть бути примусово стягнені
в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Станом
на дату подання позовної заяви в матеріалах справи відсутні докази погашення
відповідачем заборгованості по сплаті єдиного податку у сумі 255,93 грн.

За
таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст. 87, 162-163, 167, 254, 258 КАС України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

1.
Адміністративний позов задовольнити.

2.
Стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1; ІК
НОМЕР_1, б/р відсутній) на користь Місцевого бюджету
Заводського району м.Миколаєва на р/р № 0003, код платежу 16050200,
ГУДК у Миколаївській області, МФО 826013, ОКПО 23626096 -борг у розмірі 255,93
грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про
апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява.
Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції
викладаються в апеляційній скарзі.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному
обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна
скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про
апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

Д.М.Горобченко