ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2008 р.

Справа № 2/57-71А.

за позовом Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Муравищенське», с.Муравище Ківерцівського району

до Ківерцівської міжрайонної державної податкової інспекції, м.Ківерці

про зобовязання списати податковий борг

Суддя          Черняк Л. О.

При секретарі Бондар Л. О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Сапожнік М.О. – голова СВК

від відповідача: Гордійчук О.К. –гол.держ.под.інспектор , дов. №1040/10/10-002 від 02.06.08р.,

Павлюк Т.В. – нач.відділу погашення прострочених под.зобовязань, дов. №1030/1010-002 від 02.06.08р.

Представникам сторін у судовому засіданні роз’яснені права та обов’язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України.

В засіданні суду 02.06.2008 р. згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

СУТЬ СПОРУ: Позивач –СВК «Муравищенське» просить суд зобов’язати Ківецівську міжрайонну податкову інспекцію списати податковий борг, який був у СГВК «Муравищенське» по сплаті ПДВ станом на 01.01.2005р. в сумі 15471,25грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 2005 році на площах кооперативу були пошкоджені та загинуло 34га озимого жита.

Згідно висновку Торгово-промислової палати України №2750/05-4 від 26.10.2005р. погодні умови, які спричинили пошкодження і загибель посівів сільськогосподарських культур визнані форс-мажорними обставинами.

Висновком підтверджено, що дані форс-мажорні обставини є такими, що підпадають під дію п.18.2 ст.18 Закону України від 21.12.2000р. «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

СГВК «Муравищенське» 04.02.2008р. звернулося до Ківецівської МДПІ з листом про списання 15471,25грн. ПДВ, яке було станом на 01.01.2005р., на підставі п.18.2 ст.18 Закону України №2181. Однак, МДПІ листом №413 від 11.03.2008р. відмовило у списанні коштів з посиланням на те, що згідно п.19 ст.67 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України №107-VI від 28.12.2007р. зупинено на 2008р. дію п. «г», п.п.18.2 ст.18 Закону України №2181, оскільки на думку податкової інспекції податковий борг юридичних або фізичних осіб, що виник внаслідок обставин непереборної сили в 2008р. списанню не підлягає.

Позивач вважає, що борг по сплаті ПДВ виник не за 2008 рік, а за 2005 рік і повинен бути списаний через встановлені форс-мажорні обставини, як це визначено п.п.18.2 ст.18 Закону «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Просить позовні вимоги задоволити.

Відповідач – Ківецівська МДПІ проти позову заперечує, вважає позов незаконним та безпідставним .

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін суд,

в с т а н о в и в :

Згідно висновку про форс-мажорні обставини Торгово-промислової палати України від 26 жовтня 2005 року №2750/05-4, за даними Волинського обласного центру з гідрометеорології навесні 2005 року на території Ківецівського району спостерігалися часті сильні зливи : в березні випало 60мм опадів (тобто 2 місячні норми), а в квітні випало 54,4мм опадів (тобто 1,5 місячні норми). Така кількість опадів призвела до значного пошкодження, а місцями повної загибелі посівів сільськогосподарських культур (довідка Волинського обласного центру з гідрометеорології від 23.05.2005р. №427/01-21).

Внаслідок стихійного лиха 2005 року на площах СГВК «Муравищенське» на 20.05.2005 р. були пошкоджені та загинули : озиме жито – 34га (Акт від 20.05.2005р., затверджений Ківецівською районною державною адміністрацією).

Торгово-промислова палата України підтверджує, що вищевказані несприятливі погодні умови, що спричинили загибель посівів сільськогосподарських культур на площах СГВК «Муравищенське» станом на 20.05.2005р., є форс-мажорними обставинами відповідно до п.18.2 статті 18 Закону України від 21.12.2000р. «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

В листі від 04.02.2008р. СГВК»Муравищенське» просило Ківецівську МДПІ списати податковий борг по ПДВ в сумі 15471,25грн., який виник станом на 01.01.2005р., це ж саме позивач просить і в позовній заяві.

Приписами п.18.2 ст.18 п.п. «г» Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» №2181 від 21.12.2000р. (надалі Закон №2181 від 12.12.2000р.) встановлено, що підлягає списанню безнадійний податковий борг, в т.ч. пеня, нарахована на такий податковий борг, а також штрафні санкції.

Згідно п.3.4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом ДПА України №103 від 14.03.2001р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.01.2002р. №16/6304, під терміном «безнадійний» податковий борг слід розуміти борг, що виник внаслідок обставин непереборної сили за умови, що дані обставини безпосередньо вплинули на своєчасність виконання податкових зобов’язань. Відповідно до п.4.2 Порядку днем виникнення податкового боргу вважається наступний день за граничним терміном погашення податкових зобов’язань за період на який припадає дата вказана в документі, що засвідчує факт непереборної сили.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України» №3235-VI від 20.12.2005р., названого Закону №489 від 19.12.2006р., ст.. №107-VI від 28.12.2007р. у 2006-2008 роках зупинено дію абзацу 2 п.п.7.1.1 п.7.1 ст.7 та підпункту «г» п.18.2 ст.18 Закону №2181.

Таким чином наведені докази у справі свідчать про те, що податковий борг в сумі 15471,25грн., не є наслідком форс-мажорних обставин , а утворився він станом ще на 01.01.2005р. тому списанню не підлягає.

Керуючись Законом України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, ст.ст. 86, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові про зобов’язання Ківецівську МДПІ списати податковий борг по сплаті ПДВ в сумі 15471,25грн. – відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути подана протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                     Л. О. Черняк

Дата виготовлення повного тексту постанови 09.06.2008 р.

Суддя                                                    Черняк Л.О.