ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

26.06.2008

Справа №2-2/6403-2008

За позовом: ВАТ «Кримелектромашторг» (95047, м.Сімферополь, Миколаєвське шосе, 3км.)

До відповідача: ВАТ «Крименерго» (95034, м.Сімферополь, вул.Київська, 74/6) в особі філії БМУ «Крименергобуд» (95493, м.Сімферополь, вул.Яблочкова, 8-а)

Про стягнення 83 632грн.10коп.

Суддя Толпиго В.І.

Представники сторін:

Від позивача :. Сокол – представник, довіреність у справі.

Від відповідача : Запорожец – ю/к філії ВАТ “Крименерго», довіреність у справі.

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 83 632грн10коп, з яких 73 052грн65коп борг за неоплачений товар та 10 597грн45коп. інфляційні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між сторонами було укладено договір №П/47 від 01.11.2006р, відповідно до якого позивач здійснює поставку товарів відповідачу. Але відповідач у порушення умов договору попередню оплату здійснював не належним чином, в результаті чого за відповідачем склалася заборгованість у розмірі 73 052грн65коп, що і стало підставою для нарахування інфляційних та звернення позивача із позовом до суду.

20 червня 2008 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач зазначив, що майнові претензії позивача визнає, але як поточну дебіторську заборгованість та просить суд повернути позовну заяву без розгляду.

Позивач у судовому засіданні заявив клопотання про припинення провадження по справі у частині стягнення 31 200,00грн по п.1-1ст.80 ГПК України, оскільки вказана сума погашена відповідачем.

Розглянувши|розгледівши| матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Між сторонами був укладений договір купівлі – продажу (поставки) №П/47 від 01.11.2006р року та додаткова угода до нього від 01.11.2007р.

Відповідно до п.1.1 договору продавець зобовязується передати у власність покупця майно, а покупець зобовязується прийняти це майно та оплатити його.

Згідно з п. 2.1. договору ціна договору складає суму, відповідно до представлених рахунків.

Пунктом 3.2 договору передбачена 100% передоплата товару.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним|виробленого,справленого| належним чином (ст. 599 ЦК України).

На виконання умов вищевказаного договору, позивач відпускав відповідачу товар.

Однак відповідач, у порушення умов п. 3.2. договору, свої зобов’язання щодо передоплати товару здійснював не належним чином та як встановлено матеріалами справи, на момент звернення позивача з позовом у суд заборгованість за отриманий товар склала 73 052грн65коп., що підтверджується матеріалами справи, у тому числі актами звірки розрахунків.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог тоді як він такі до суду не надав.

Судом також встановлено, що сума в розмірі 31 200,00грн., яка була позивачем первісно включена до суми основного боргу, була погашена відповідачем платіжним дорученням №1204 від 20.6.2008р, тобто після звернення позивача з позовом у суд, оскільки позивач звернувся з позовом до суду 23.5.2008р, у зв’язку із чим суд вважає, що у частині стягнення 31 200,00грн. боргу провадження у справі підлягає припиненню по п.1-1 ст.80 ГПК України у зв’язку із відсутністю предмету спору.

У частині стягнення боргу за неоплачений товар у розмірі 41 852грн65коп. позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення боргу позивачем заявлена вимога про стягнення інфляційних у розмірі 10 579грн45коп. за період з січня по квітень 2008р, яка не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не передбачений договором або законом лише у разі прострочення виконання грошового зобов'язання.

Але позивач не довів порушення відповідачем строків оплати, тобто настання у відповідача зобов’язання провести оплату до 01.01.2008р.

Крім того, як вже зазначалося п. 3.2 договору передбачена 100% передоплата товару, отже позивач сам порушив умови договору та здійснив відпуск відповідачу продукції без передоплати.

Витрати по оплаті держмита витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу віднести на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

В засіданні суду за згодою представників сторін оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене та підписане 01.7.2008р.

Керуючись ст.ст. 49,п.1-1 ст.80,82,84,85 ГПК України

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з ВАТ «Крименерго» (95034, м.Сімферополь, вул.Київська, 74/6, п/р 0239 Ф КЦО Промінвестбанк, м.Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 00131400) в особі філії БМУ «Крименергобуд» (95493, м.Сімферополь, вул.Яблочкова, 8-а, п/р0245 Ф КЦВ ПІБ м.Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 04803925) на користь ВАТ «Кримелектромашторг» (95047, м.Сімферополь, Миколаєвське шосе, 3км., п/р 1486 в КЦО Промінвестбанк, м.Сімферополь, МФО 324430, ЗКПО 05512035) 41 852грн.65коп. боргу, 418грн.52коп. державного мита, 59грн.04коп витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу.

3.          У частині стягнення 31 200,00грн. боргу припинити провадження по справі у зв’язку із відсутністю предмету спору.

4.          У частині стягнення 10 579грн45коп. інфляційних витрат у позові відмовити.

5.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.