ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20.05.08 р.                     Справа № 32/133б

за заявою кредитора (заявника) ТОВ Донецька торгівельна промислова компанія “ЕМСС” м. Донецьк

до боржника ДП “Управління матеріально-технічного постачання” ВАТ ДХК “Селидіввугілля” м. Селидове

про визнання банкрутом

Суддя Попов О.В.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від кредиторів: Кийко С.С. – за довіреністю від ДП „Селиліввугілля” м. Селидово.

від боржника: не з’явився

арбітражний керуючий не з’явився

За заявою ТОВ Донецька торгівельна промислова компанія “ЕМСС” м. Донецьк господарським судом Донецької області порушена справа про банкрутство ДП “Управління матеріально-технічного постачання” ВАТ ДХК “Селідіввугілля” м. Селидове внаслідок його фінансової неспроможності.

Ухвалою суду від 15.01.2004р. була введена процедура санації боржника та призначений керуючий санацією Коваль В.Ф.

Ухвалою суду від 12.07.2004р. призначений новий керуючий санацією боржника - арбітражний керуючий Клименков М.О.

Ухвалою суду від 06.09.2005р. затверджено мирову угоду від 16.08.2005р.

До господарського суду надійшла заява арбітражного керуючого Клименкова М.О. про розірвання мирової угоди затвердженої господарським судом 06.09.2005р.

Ухвалою суду від 25.02.2008р. розгляд заяви призначено на 16.04.2008р.

Ухвалою суду від 16.04.2008р. розгляд справи відкладено на 20.05.2008р. у зв’язку з неявкою боржника та частини кредиторів.

У судовому засіданні 20.05.2008р. розглянувши матеріали справи, суд встановив, що заява арбітражного керуючого Клименкова М.О. про розірвання мирової угоди затвердженої господарським судом 06.09.2005р. задоволенню не підлягає враховуючі наступне:

Згідно п.1 ст. 35 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

П.1 ст. 36 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначає, що мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг, визначених статтею 31 цього Закону.

На виконання вказаних приписів закону мирова угода від 06.09.2005р. передбачає погашення вимог кредиторів другої та наступних черг.

Підставою визнання мирової угоди недійсною арбітражний керуючий Клименков М.О. вказує факт не погашення заборгованості з оплати послуг арбітражного керуючого в сумі 18 436,00 грн. протягом двох місяців з моменту затвердження мирової угоди – 06.09.2005р.

Згідно п. 1 ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” витрати на оплату праці арбітражних керуючих (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) задовольняються у першу чергу.

Заборгованість з оплати послуг арбітражного керуючого Кліменкова М.О. не є предметом мирової угоди, та зазначена особа не є, таким чином її учасником (стороною).

За вказаних обставин факт невиплати боржником арбітражному керуючому заборгованості з оплати послуг не є підставою для розірвання мирової угоди у справі про банкрутство.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4-1, 86 ГПК України, ст. 5, п. 1. ст. 35, п. 1 ст.36 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, господарський суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви арбітражного керуючого Клименкова М.О. про розірвання мирової угоди затвердженої господарським судом ухвалою від 06.09.2005р. відмовити.

Суддя Попов О.В.