КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2008                                                                                           № 50/70

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Тищенко А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -від позивача – Прутка І.М. – юрист.

від відповідача –представник не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарм Лінк"

на рішення Господарського суду м.Києва від 07.08.2008

у справі № 50/70

за позовом                               ЗАТ "Трудовий колектив Київського підприємства по виробництву бактерійних препаратів "Біофарма"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Фарм Лінк"

третя особа позивача

третя особа відповідача

про                                                  стягнення 453542,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 07.08.2008р. року у справі№ 50/70 позов ЗАТ "Трудовий колектив Київського підприємства по виробництву бактерійних препаратів "Біофарма" було задоволено повністю. З позивача на користь відповідача підлягає стягненню борг в сумі 434 195,20 грн. коп., 17 253,00 грн. інфляційних збитків, 2 093,82 грн.. 3-х відсотків річних, державне мито в сумі 4 535 42 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить його скасувати, посилаючись на те, що судом неповно зясовані всі обставини, що мають значення по справі, при прийнятті рішення порушені норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарм Лінк" та відзив на неї, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне:

Між Закритим акціонерним товариством "Трудовий колектив Київського підприємства по виробництву бактерійних препаратів "Біофарма" (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фарм Лінк" (далі - відповідач) укладено договір № 522 від 29.11.2006(далі договір).

Згідно з п. 1.1. договору позивач (за договором - продавець) зобов'язується передати у власність відповідача (за договором - покупець), а відповідач зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити наступну продукцію "Епобіокрин" (рекомбінований еритропоетин альфа) та "Ронколейкін" (рекомбінований інтерлейкін-2) (далі - продукція).

Відповідно до п. 1.2. договору продавець передає покупцю продукцію в асортименті, кількості та по цінах, зазначених у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що доказом передачі партії продукції у власність покупця є видаткова накладна, оформлена належним чином, з підписом уповноваженої особи покупця, а також довіреність на отримання партії продукції з посиланням на номер і загальну суму видаткової накладної.

На виконання умов договору позивач з листопада 2006 року по лютий 2008 року здійснив поставку продукції відповідачу на загальну суму 1 888 216 (один мільйон вісімсот вісімдесят вісім тисяч двісті шістнадцять) грн. 20 коп., що підтверджується товарно-транспортними накладними та довіреностями (копії залучені до матеріалів справи).

У відповідності до п. 5.1. договору покупець здійснює оплату продукції шляхом безготівкового банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок покупця в строк, що не перевищує 60 календарних днів від дати передачі продукції, зазначеної у видаткових накладних.

Враховуючи умови п. 5.1. договору та дати оплати, вказані в товарно-транспортних накладних, відповідач повинен був сплатити за продукцію, отриману згідно товарно-транспортних накладних в такі терміни:

№ БФ-0003619 від 29.11.2006 р. в термін до 28.01.2007 р.

№ БФ-0003918 від 26.12.2006 р. в термін до 24.02.2007 р.

№ БФ-0000055 від 10.01.2007 р. в термін до 15.01.2007 р.

№ БФ-0000224 від 26.01.2007 р. в термін до 27.03.2007 р.;

№ БФ-0000265 від 01.02.2007 р. в термін до 02.04.2007 р.;

№ БФ-0000269 від 09.02.2007 р. в термін до 10.04.2007 р.

№ БФ-0000371 від 13.02.2007 р. в термін до 14.04.2007 р.;

№ БФ-0000390 від 14.02.2007 р. в термін до 15.04.2007 р.;

№ БФ-0000429 від 20.02.2007 р. в термін до 21.04.2007 р.

№ БФ-0000572 від 07.03.2007 р. в термін до 06.05.2007 р.

№ БФ-0000697 від 22.03.2007 р. в термін до 21.05.2007 р.

№ БФ-0000795 від 02.04.2007 р. в термін до 01.06.2007 р.

№ БФ-0000916 від 16.04.2007 р. в термін до 15.06.2007 р.;

№ БФ-0000968 від 19.04.2007 р. в термін до 18.06.2007 р.

№ БФ-0001003 від 23.04.2007 р. в термін до 22.06.2007 р.

№ БФ-0001054 від 27.04.2007 р. в термін до 26.06.2007 р.

№ БФ-0001069 від 03.05.2007 р. в термін до 02.07.2007 р.;

№ БФ-0001126 від 08.05.2007 р. в термін до 07.07.2007 р.;

№ БФ-0001169 від 14.05.2007 р. в термін до 13.07.2007 р.

№БФ-0001211 від 17.05.2007 р. в термін до 16.07.2007 р.

№ БФ-0001261 від 22.05.2007 р. в термін до 21.07.2007 р.;

№ БФ-0001283 від 24.05.2007 р. в термін до 23.07.2007 р.

№ БФ-0001311 від 29.05.2007 р. в термін до 28.07.2007 р.

№ БФ-0001405 від 07.06.2007 р. в термін до 06.08.2007 р.;

№ БФ-0001513 від 19.06.2007 р. в термін до 18.08.2007 р.

№ БФ-0001371 від 21.06.2007 р. в термін до 20.08.2007 р.

№ БФ-0001593 від 02.07.2007 р. в термін до 31.08.2007 р.

№ БФ-0001668 від 09.07.2007 р. в термін до 07.09.2007 р.

-№ БФ-0001737 від 16.07.2007 р. в термін до 14.09.2007 р.

-№ БФ-0001788 від 23.07.2007 р. в термін до 21.09.2007р.

-№ БФ-0001854 від 30.07.2007 р. в термін до 28.09.2007 р.

-№ БФ-0001874 від 31.07.2007 р. в термін до 29.09.2007 р.

-№БФ-0001908 від 02.08.2007 р. в термін до 01.10.2007 р.

-№ БФ-0001967 від 08.08.2007 р. в термін до 07.10.2007 р.

-№БФ-0002011 від 16.08.2007 р. в термін до 15.10.2007 р.

№ БФ-0002035 від 16.08.2007 р. в термін до 15.10.2007 р.

-№БФ-0002071 від 22.08.2007 р. в термін до 21.10.2007 р.

-№БФ-0002130 від 30.08.2007 р. в термін до 29.10.2007 р.

№ БФ-0002236 від 13.09.2007 р. в термін до 12.11.2007 р.

№ БФ -0002111 від 25.09.2007 р в термін до 24.11.2007р.

№ БФ -0002336 від 25.09.2007 р. в термін до 24.11.2007р.

№ БФ -0002370 від 28.09.2007 р. в термін до 27.11.2007р.

№ БФ -0002448 від 08.10.2007 р. в термін до 07.12.2007р.

№ БФ -0002578 від 24.10.2007 р. в термін до 23.12.2007р.

№ БФ -0002723 від 12.11.2007 р в термін до 11.01.2008р.

№ БФ -0002819 від 22.11.2007 р. в термін до 21.11.2008р.

№ БФ -0002952 від 07.12.2007 р. в термін до 05.02.2008р.

№ БФ 0003062 від 21.12.2007 р. в термін до 19.02.2008р.

№ БФ 0003087 від 25.12.2007 р. в термін до 23.02.2008р.

№ БФ 0003125 від 28.12.2007 р. в термін до 26.02.2008р.

№ БФ 0000110 від 22.01.2008 р. в термін до 22.03.2008р.

№ БФ 0000140 від 28.01.2008 р. в термін до 28.03.2008р.

№ БФ 0000169 від 01.02.2008 р. в термін до 01.04.2008р.

№ БФ 0000247 від 12.02.2008 р. в термін до 12.04.2008р.

Відповідач в порушення умов договору розрахувався за отриману продукцію в рамках договору частково на загальну суму 1 532 531,00 грн., що підтверджується виписками з банку (копії залучені до матеріалів справи).

Як вбачається з товарно-транспортних накладних № БФ-0002723 від 12.11.2007 р. (частково), № БФ-0003125 від 28.12.2007 р., № БФ-0000110 від 22.01.2008 р., № БФ-0000140 від 28.01.2008 р., № БФ-0000169 від 01.02.2008 р., № БФ-0000247 від 12.02.2008 р., неоплаченою є продукція на суму 355 607(триста п'ятдесят п'ять тисяч шістсот сім) грн. 20 коп.

Згідно п. 9.2. договору у разі надання покупцю торговельної знижки, вона вказується у видатковій накладній продавця.

Відповідно до п. 9.3. договору у випадку, якщо оплату не було здійснено в термін, зазначений у видатковій накладній, покупець втрачає право на знижку (якщо така була надана) і зобов'язаний виконати оплату в розмірі 100 відсотків від суми видаткової накладної, включаючи надану знижку.

Відповідач в терміни, передбачені п. 5.1. договору та вказані в ТТН, за отриману в позивача продукцію не розрахувався, а тому згідно п. 9.3. договору втратив право на знижку, вказану в ТТН, та повинен здійснити оплату в розмірі 100 відсотків від суми ТТН, включаючи надану знижку.

Отже, станом на день розгляду спору судом першої інстанції, борг відповідача перед позивачем становить за отриману на підставі договору продукцію згідно товарно-транспортних накладних: № БФ-0002723 від 12.11.2007 р. - 15 875 грн. 20 коп. (2 915 грн. 20 коп. залишок боргу + 12 600 грн. знижка), № БФ-0003125 від 28.12.2007 р. - 19 200 грн., № БФ-0000110 від 22.01.2008 р. - 97 200 грн., № БФ-0000140 від 28.01.2008 р. -4 8 600 грн., № БФ-0000169 від 01.02.2008 р. - 9 600 грн., № БФ-0000247 від 12.02.2008 р. - 243 720 грн., а всього разом до сплати 434 195,20грн.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона(продавець) передає або зобов'язується передати майно(товар) у власність другій стороні(покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно(товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами

В апеляційній скарзі відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на те, що оскільки позивачем були порушені умови договору № 95 від 19.12.2006 р., який укладений між позивачем і відповідачем, то відповідач не мав можливості реалізувати отриману у позивача продукцію за договором № 522 від 29.11.2006 р. і відповідно виконати належним чином визначені договором обов’язки щодо своєчасної сплати позивачу за отриману продукцію, згідно договору № 522 від 29.11.2006 р.

Договір № 95 від 19.12.2006 р., який укладений між позивачем і відповідачем, надає відповідачу право на здійснення ексклюзивної дистриб'юції та просування деяких товарів позивача на території України, а тому жодного відношення до поставок продукції в рамках договору № 522 від 29.11.2006 р. не має.

В розділі 9 "Відповідальність Сторін. Втрата права ексклюзивного дистриб'ютора." договору № 95 від 19.12.2006 р. передбачено відповідальність за порушення умов вказаного договору.

Договір № 95 від 19.12.2006 р. та договір № 522 від 29.11.2006 р. є двома самостійними та непов'язаними між собою правочинами, які регулюють абсолютно різні за своєю правовою природою взаємовідносини між сторонами.

Позовні вимоги позивача у справі № 50/70 ґрунтуються на порушенні відповідачем умов договору № 522 від 29.11.2006 р.

Крім того, відповідачем не додано жодних доказів (публікацій в щотижневику "Аптека") до апеляційної скарги, які підтверджують порушення позивачем умов договору №95 від 19.12.2006 р.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, неможливість відповідача реалізувати отриману у позивача продукцію за договором № 522 від 29.11.2006 р. не звільняє його від обов'язку розрахуватися за неї у терміни, передбачені договором у відповідності до вимог чинного законодавства України.

За таких обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога за про стягнення 434 195,20грн. грн. боргу є правомірною та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Чинне законодавство не містить обмежень щодо даного виду відповідальності.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо стягнення з АЕК "Київенерго" боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції у розмірі 17 253,00 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 2 093,82 грн.

Таким чином, враховуючи викладене суд вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99,101, 103, 105 ГПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарм Лінк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.08.2008р. по справі №50/70– без змін.

2.          Матеріали справи № 50/70 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко А.І.