ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.06.2008  року
Справа № 6/57

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді:                    Журавльової Л.І.

Суддів:                                        Єжової
С.С.

Семендяєвої І.В.

За участю секретаря

судового засідання:                Міхальчук О.А.

та

представників сторін:

від позивача:             Чеботаєва Р.І., довіреність №7 від
11.01.08,

юрисконсульт;

від відповідача:                     ОСОБА_2, довіреність №540
від

21.03.08, представник за довіреністю;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги:                    Суб'єкта підприємницької
діяльності -

фізичної особи ОСОБА_1, м.Свердловськ Луганської області

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від
05 травня 2008 року (підписано 12.05.08)

у справі                                        №6/57
(суддя Василенко Т.А.)

за позовом:                                        Дочірнього підприємства

„Ринок м.Свердловськ” Луганської

облспоживспілки, м.Свердловськ Луганської

області

до відповідача:                              Суб'єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи ОСОБА_1, м.Свердловськ Луганської області

про
стягнення
5 028 грн. 69 коп. та усунення

перешкод у користуванні земельною

ділянкою

В С Т А Н О В И
В:

Дочірнє підприємство „Ринок
м.Свердловськ” Луганської облспоживспілки звернулось до господарського суду
Луганської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 5948 грн. 64 коп.
та зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, розташованої за адресою: м.Свердловськ Луганської області,
вул.Косіора, 4, шляхом звільнення з території ДП „Ринок м.Свердловськ”
належного відповідачу кіоску.

Заявою від 26.03.08 №56 про зміну
позовних вимог ДП „Ринок м.Свердловськ” Луганської облспоживспілки просив
стягнути з відповідача суму збитків у розмірі 5028 грн. 69 коп. та судові
витрати.  Зобов'язати відповідача усунути
перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованої за адресою:
м.Свердловськ Луганської області, вул.Косіора, 4, шляхом звільнення з території
ДП „Ринок м.Свердловськ” належного відповідачу кіоску.

Рішенням
господарського суду Луганської області від 05 травня 2008 року у справі №6/57
(суддя Василенко Т.А.) позов задоволено частково.

Зобов'язано Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичну особу ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельною
ділянкою, розташованою за адресою: м.Свердловськ Луганської області,
вул.Косіора, 4, шляхом звільнення з території ДП „Ринок м.Свердловськ”
належного їй кіоску (№15 у ряді №1, на ділянці №3, розміром №3,8 торгових
місць).

Стягнуто з Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на користь Дочірнього підприємства „Ринок
м.Свердловськ” Луганської обласної спілки споживчих товариств збитки у сумі
4877 грн. 30 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 83 грн. 62 коп. та
у сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у сумі 96 грн. 74 коп.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Рішення господарського суду
Луганської області мотивовано наступним.

Місцевим господарським судом
зазначено, що згідно книжки -абонементу у січні 2007 року позивачем надане відповідачу
у користування торгове місце №15, у ряді №1, на ділянці №3, розміром №3,8
торгових місць, який позивач вважає угодою.

Відповідач,  розмістивши
свій  торговий кіоск на земельній
ділянці, наданій позивачу у користування, порушує права позивача на користування
земельною ділянкою,  передбачені ст.95
Земельного кодексу України.

З посиланням на п.23 та п.24  „Правил торгівлі на ринках” судом зазначено,
що відповідач без наявності договірних відносин та інших підстав користується
торговим місцем, розташованим на території позивача, яка орендується останнім
на підставі відповідного договору. окрім ринкового збору продавці зобов'язані
сплачувати і плату за утримання торговельного
місця  в  належному
стані.

За розрахунком позивача, згідно
калькуляцій, у разі, якщо б відповідач добросовісно виконував свої зобов'язання
плата за утримання торговельного  місця в
належному стані за період з лютого 2007 року по січень 2008 року (включно)
склала б 4 877 грн. 30 коп. Але, оскільки відповідач безпідставно відхилявся
від оплати вказаних послуг, які надаються ринком, позивач недоотримав прибуток
на суму 4 877 грн. 30 коп. і зазначена сума для нього є збитками.

Відповідачем підтверджено, що
відповідач не оплачував послуги ринку у вказаний період, оскільки вважає, що фактично
ніякі послуги йому не надавалися.

Судом вказано, що нарахування
позивачем рівню інфляції на зазначену суму збитків є необґрунтованим та
суперечить положенням ст.625 ЦК України, у зв'язку з чим, у задоволенні
позовних вимог в цій частині відмовлено.

Не погодившись з рішенням
господарського суду Луганської області від 05 травня 2008 року у справі №6/57
Субєкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулась з
апеляційною скаргою №б/н та дати, якою просить скасувати повністю рішення
господарського суду Луганської області від 05.05.08 у справі №6/57, передати
справу на новий розгляд до господарського суду Луганської області в іншому
складі суду, при новому розгляді справи іншому складу суду задовольнити усі
подані представником відповідача клопотання, дослідити вказані порушення та:
встановити факт підробки останньої сторінки договору оренди земельної ділянки,
укладеного між ДП „Ринок м.Свердловськ” та Свердловською міською радою;
встановити невідповідність реєстраційних даних Статуту, вказаних у договорі
оренди земельної ділянки, укладеного між ДП „Ринок м.Свердловськ” та
Свердловською міською радою, реєстраційним даним чинному Статуту ДП „Ринок
м.Свердловськ”; визнати договір оренди земельної ділянки, укладений між ДП
„Ринок м.Свердловськ” та Свердловською міською радою -недійсним; встановити, що
зміст Абонементу суперечить чинному законодавству та не відповідає вимогам
Цивільного та Господарського кодексів України;визнати абонемент за 2007 рік
(письмову угоду) між ДП „Ринок м.Свердловськ” та ОСОБА_1 -недійсним; стягнути з
позивача на користь відповідача 407 грн. 58 коп., сплачених за Абонементом у
2007 році; стягнути з позивача на користь відповідача кошти, сплачені за
подання апеляційної скарги.

У зв'язку з численними порушеннями
діючого законодавства з боку позивача, винести окрему ухвалу, в якій зазначити
усі порушення ДП „Ринок м.Свердловськ” (невідповідність Абонемента
законодавству, не укладення угод з підприємцями на надання торгівельних місць
та надання послуг ринку, справляння коштів без укладання угод, відсутність
фінансового обліку угод та фінансового обліку коштів, сплачених підприємцями за
Абонементами та інше) та довести до відома Державної податкової інспекції
Луганської області, Прокуратури Луганської області, Управління з прав споживачів
при Луганській  держобладміністрації,
Управління земельних ресурсів Луганської області, Управління з питань торгівлі
та підприємництва луганської держобладміністрації, Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України,
Державної продаткової адміністрації України, Державного комітету
стандартизації, метрології та сертифікації України.

Заявником зазначено, що судом не
встановлено обставини набуття позивачем права власності на земельну ділянку, що
унеможливлює вимоги позивача щодо порушення його майнових прав та прав
орендаря. Недосліджені судом обставини справи, такі, як виправлення року в
офіційному документі та  зміна Статуту -є
істотними умовами, які можуть бути причинами щодо визнання договору оренди -
недійсним, а також істотними умовами, що повинен дослідити суд для повного та
обґрунтованого винесення рішення. Відповідачем вказано, що позивач не довів чи
дійсно утримував торгівельне місце відповідача у належному стані.

Таким чином, на думку відповідача,
господарським судом першої інстанції при розгляді справи та прийнятті судового
рішення не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у
справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про незясування судом
всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення
господарського спору.

Відзивом на апеляційну скаргу №102
від 05 червня 2008 року Дочірнє підприємство „Ринок м.Свердловськ” Луганської
облспоживспілки  просить апеляційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на рішення
господарського суду луганської області від 05 травня 2008 року у справі №6/57
залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської області
залишити без змін.

Позивачем зазначено, що рішення
господарського суду Луганської області ґрунтується на всебічному, провному і
об'єктивному розгляді всіх обставин справи, відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Розпорядженням голови Луганського
апеляційного господарського суду від 16 травня 2008 року у справі №6/57 для
розгляду апеляційної скарги Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1на рішення господарського суду Луганської області від 05.05.08 у справі
№6/57 призначено судову колегію у складі: Журавльової Л.І. -судді
-головуючого,                суддів
-Єжової С.С., Семендяєвої І.В.

Згідно ст.99 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої
інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського
процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник обґрунтував  неможливість їх  подання суду
першої інстанції  з причин, що не
залежали від нього.

Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Сторони належним чином повідомлені
про час і місце судового засідання, про що свідчать рекомендовані повідомлення
про вручення поштового відправлення від
20 травня 2008 року.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення,
дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм
матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Луганської
області від 05 травня  2008 року у справі
№6/57 слід залишити без змін з наступних підстав.

Статтею 12 Закону України від
10.04.92 №2265-ХІІ «Про споживчу кооперацію»передбачено, що підприємства
споживчої кооперації самостійно встановлюють вільні ціни і тарифи за надані
послуги виходячи із попиту і пропозицій.

Як вбачається з матеріалів справи, за
договором оренди землі від 25.10.02 позивач на умовах оренди користується
земельною ділянкою площею №761493га, яка розташована у м.Свердловськ,
вул.Косіора, 4. Разом з цим, згідно абонементу відповідачу у січні 2007 року
було надано в користування торгівельне місце №15 у ряду №1 на ділянці №3,
розміром №3,8 торгових місць, на якому відповідач встановив належний йому
торгівельний павільйон.

Згідно п.13 «Правил торгівлі на
ринках», затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань європейської
інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової
адміністрації України, Державного комітету стандартизації, метрології та
сертифікації України
№57/188/84/105 від 26.02.02 зареєстрованих в Міністерстві юстиції 22
березня 2002 року  за №288/6576 (далі
-Правила), торговельне місце - площа, відведена   для розміщення необхідного для торгівлі
інвентарю (ваг, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків
(столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у
контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в
правилах  торгівлі на ринках, що
затверджуються відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що
між сторонами у справі відсутні будь-які договори на користування як земельною
ділянкою, так і торговим місцем, яке займає відповідач.

Відповідачем підтверджено, що
торговий кіоск, який знаходиться на вказаній вище земельній ділянці належить
відповідачу та був  куплений у іншої
особи -СПД ОСОБА_3 за готівку. Разом з цим будь-яких дозволів на розміщення
вказаного кіоску у відповідача немає.

Договори на користування торговельним
місцем, як це передбачено п.20 Правил торгівлі на ринках, сторонами у справі не
укладались і правовідносини щодо користування торговельним місцем не виникли, а
модуль (торговий кіоск) відповідача продовжує знаходитись на земельній ділянці,
що орендується позивачем, що підтверджується і самим відповідачем.

Відповідач не надав суду належних
доказів правових підстав знаходження на час вирішення спору в суді модулю на
території ринку на земельній ділянці, що орендується позивачем.

Твердження відповідача, що оскільки
він сплачує ринковий час та довгий час здійснює торгівлю на ринку і тому має
право продовжувати здійснювати її і далі без укладення договорів на
користування торговельним місцем обґрунтовано місцевим господарським судом
оцінено критично, оскільки вони суперечать нормам Цивільного кодексу України.

Позивач звернувся за захистом своїх
порушених прав як землекористувач земельної ділянки, на якій знаходиться
торговельне місце, що безпідставно зайняте відповідачем.

Згідно п.п.«а», «ґ»п.1 ст.95
Земельного кодексу України землекористувач має право самостійно господарювати
на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Відповідач,  розмістивши
свій  торговий кіоск на земельній
ділянці, наданій позивачу у користування, порушує права позивача на
користування земельною ділянкою,
передбачені ст.95 Земельного кодексу України.

Відповідно  до  ч.2
ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або  землекористувач  може вимагати усунення будь-яких порушень
його прав землю, навіть  якщо  ці порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих  збитків.

Згідно  ст.16 Цивільного кодексу України та ст.152
Земельного кодексу України, порушене
право  позивача  підлягає
захисту  шляхом  відновлення
становища,  яке існувало  до порушення.

Господарським судом Луганської
області вірно визначено, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою слід задовольнити, у зв'язку з чим слід
задовольнити і зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні
земельною ділянкою, розташованою за адресою: м.Свердловськ  Луганської області, вул.Косіора, 4, шляхом
звільнення з території ДП  “Ринок
м.Свердловськ” належного відповідачу.

Відповідно до частини 1 статті 22 ЦК
України особа, якій завдано збитків
у  результаті  порушення
її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 224 ГК України передбачено,
що під збитками розуміються  витрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі  належного виконання зобов'язання або
додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно п.24 Правил документи про
сплату  ринкового збору та за  утримання торговельного місця в належному
стані повинні зберігатися продавцем до закінчення торгівлі. Окрім ринкового
збору продавці зобов'язані сплачувати і плату за утримання торговельного  місця
в  належному  стані.

Відповідач не здійснював оплати
вказаних послуг, які надаються ринком, у зв'язку з чим позивач недоотримав
прибуток на суму 4 877 грн. 30 коп. за період з лютого 2007 року по січень 2008
року згідно розрахунку від 05.05.08 і зазначена сума для нього є збитками.

Місцевим господарським судом вірно
зазначено, що нарахування позивачем рівню інфляції на  зазначену суму збитків є необґрунтованим та
суперечить положенням ст.625 ЦК України.

Відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського
процесуального кодексу України господарський
суд  приймає  тільки
ті  докази,  які
мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути  підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем не доведено суду
належними даказами, які мають значення для справи обґрунтованість наведених при
розгляді справи доводів.

За таких обставин, господарським
судом Луганської області вірно позов задоволено частково.

На підставі викладеного, судова
колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги
спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, рішення господарського
суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України   витрати
по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги відносяться на заявника
апеляційної скарги -Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичну особу
ОСОБА_1.

Заявником апеляційної скарги
квитанцією №5 від 14.05.08 сплачено до Луганського апеляційного господарського
суду витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі
51 грн. 00 коп.. Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового
процесу у апеляційному провадженні Господарським процесуальним кодексом України
не передбачена.

На підставі викладеного, слід
повернути Суб'єкту підприємницької діяльності -фізичній особі ОСОБА_1 помилково
сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі
51 грн. 00 коп. за квитанцією №5 від 14.05.08, яка знаходиться в матеріалах
справи.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1
ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський
апеляційний господарський суд

П О С Т А
Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1на рішення господарського
суду Луганської області від 05 травня 2008 року у справі №6/57 залишити без
задоволення.

2.
Рішення господарського суду Луганської області від 05 травня 2008
року       у справі №6/57 залишити без
змін.

3. Повернути Суб'єкту підприємницької
діяльності -фізичній особі ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, з
Державного бюджету України, рахунок 0006, код бюджетної класифікації
22090200, МФО 804013, банк -ГУ ДКУ у Луганській області, ОКПО 24046582, одержувач
-УДК у м.Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, помилково сплачені витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 51 грн. 00 коп. на
підставі даної постанови, скріпленої гербовою печаткою суду.

Відповідно ч.3, ч.5 ст.105
Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя
Л.І.Журавльова

Суддя                                                                      С.С.Єжова

Суддя
І.В.Семендяєва

Надруковано 5 примірників:

1.          до справи

2.          до наряду

3.          позивачу

4.          відповідачу

5.          господарському суду Луганської
області

Внесено 17.06.08