СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26"
лютого 2008 р.
Справа №  17/54/08

м. Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників
сторін:

від
позивача -не з”явився;

від
відповідача -Бортик Р.О., довіреність № 37 від 04.01.2008 року;

у
судовому засіданні присутня Поповська О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 17/54/08

за
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
комунального
підприємства “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації”, м.
Миколаїв, вул. Шевченка, 40,

про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1(надалі-позивач) пред'явлено позов до комунального підприємства
“Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” (надалі-відповідач) про
визнання права власності.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує
наступним:

На підставі договору
купівлі-продажу від 23.08.2002 року за № 44, посвідченого представництвом в м.
Миколаєві Херсонської товарної біржі «Ізумруд», зареєстрованого комунальним
підприємством “Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації” від
27.09.2002 року за № 1109 в книзі № 8, позивачу на праві власності належить нежитлове
приміщення ательє № 2, загальною площею 654,1 кв.м., яке розташоване за
адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду за № 89. Даний договір визнано
дійсним на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від
15.04.2005 року.

На
підставі договору  оренди землі за № 5948
від 25.07.2003 року, укладеного між позивачем та  Миколаївською міською радою (зареєстрованого
в книзі  записів  договорів оренди землі від 28.07.2003 року за
№ 1925 Миколаївської міської ради, в реєстрі за № 5948) позивачу передано у
користування земельну ділянку площею 1207 кв. м. терміном 15 років для
промислового та комерційного використання для обслуговування будівлі ательє №
2, в тому числі 753 кв.м. під забудовою за дресою: м. Миколаїв, пр. Героїв
Сталінграду за № 89.

У
зазначеному приміщенні протягом 2007 року позивач самочинно дободував мансандру
-літера Амс, загальною площею 208, 7 кв.м. та перепланував нежитлове
приміщення  - літера А, чим була зменшена
загальна площа  на 24,0 кв.м., в
результаті чого загальна площа складає
838,8 кв.м., основна площа - 561,9 кв.м.

Зазначене
підтверджується довідкою КП ММБТІ за № 7837 від            23.10.2007 року, технічним
паспортом станом на 22.10.2007 року.

Проведену
самозабудову та перепланування приміщень
позивач належним чином не офо рмив (не отримав дозволу на будівництво,
не отримав затвердженого проекту дозволу на виконання будівельних робіт), чим
порушив вимоги ст. ст. 24, 28, 29 Закону України “Про планування і забудову
територій”.

Проте,
начальником головного управління будівництва та архітектурної діяльності в м.
Миколаєві листом за № 15-5644 від 07.11.2007 року погоджено оформлення
самовільно збудованих та перепланованих приміщень.

Крім
того, санітарно -епідеміологічна станція Центрального району                    м. Миколаєва не заперечує
проти оформлення самочинно збудованих та перепланованих нежитлових приміщень,
про що повідомила своїм висновком за
№  5161-22  від 20.12.2007 року.

Центральний районний відділ ГУ МНС
України в Миколаївській області також погоджує можливість розміщення самовільно
збудованих та перепланованих нежитлових приміщень по пр. Героїв Сталінграду,
89, у м. Миколаєві, що підтверджується висновком № 62/2168 від 19.12.2007 року.

Вимогами
п. 6.1. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №
7/5  передбачено, що оформлення права
власності на нерухоме майно та видачасвідоцтва про право власності   здійснюється     органами
місцевого  самоврядування,  тобто Миколаївською міською радою.

Однак
зазначений правовстановлювальний документ позивачу не видається органом
місцевого самоврядування. Водночас відсутність свідоцтва про право власності
позбавляє позивача права здійснити реєстрацію права власності на нерухоме
майно, оскільки приписами п.2.1 вказаного Тимчасового положення передбачено, що
разом з заявою до БТІ надається свідоцтво про право власності на нерухоме
майно.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Статтею
181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться
об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Статтею
392  Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Під
державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обмежень слід
розуміти офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень (ст.2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав
та їх обмежень”). Отже, названі у цьому Законі органи єдиної системи реєстрації
відповідних прав можуть бути відповідачами за позовами про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна, пред'явленими згідно зі ст. 392
Цивільного кодексу України. Оскільки відповідно до пункту 5 розділу V
„Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень” до створення єдиної системи органів реєстрації
прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного
земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними
підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами
у таких справах (п. 18 Інформаційного листа ВГСУ 31.01.2001 № 01-8/98 „Про
деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням
права власності та його захистом”, в редакції Інформаційного листа ВГСУ
від      22.11.2005 року  № 01-8/2167).

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.          Визнати за фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1    (АДРЕСА_1
код НОМЕР_1) право власності на самочинно переплановане приміщення літера А
-зменшена загальна площа на 24, 0 кв.м. та збудовану мансандру літера Амс
загальною площею          208,7 кв.м. по
пр. Героїв Сталінграду, 89, у м. Миколаєві, загальною площею 838,8 кв.м.,
основною площею 561, 9 кв.м.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до  ст. 84 Господарського
процесуального кодексу  України.

Суддя
Коваль С.М.