ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2008 р. Справа № 13/330-АП-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні справу за позовом Закритого акціонерного товариства підприємство матеріально-технічногозабезпечення "Херсонресурси"

до Державної податкової інспекції у м.Херсоні

про скасування та визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 19.05.2008 р. № /0 та № /0,

за участі представників сторін:

позивача –Журавленко О.А.,

відповідача –Горбунової К.О., Грекової О.В.,

в с т а н о в и в:

Позовні вимоги ґрунтуються на неправомірності спірних рішень з тих підстав, що відповідачем не враховано фактичного виконання маркетингових послуг за договорами, укладеними з приватними підприємцями Зубрицьким О.А. та Альохіною А.М., приватним підприємством „Ерготаун”, а тому ним, на його думку, правомірно застосовано п. 5.1 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, за яким валові витрати виробництва та обігу це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності, а також п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 того ж Закону, за яким до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на те, що позивачем, фактично, не отримувались маркетингові послуги від вказаних вище контрагентів, оскільки: 1) за договором про виконання маркетингових послуг від 01.03.2006 року № 20691/7 з ПП Зубрицьким О.А. послуги пов’язані з тим, що останній знайшов покупців, а саме ДП „Компектенерго” та ВАТ „Дніпропетровський лакофарбовий завод”. В той же час, позивач у IV кварталі 2005 року вже мав взаєморозрахунки з цими підприємствами; 2) за договором виконання маркетингових послуг від 04.04.2006 року № 1 з ПП Альохіною А.М. послуги пов’язані з тим, що остання знайшла покупців, а саме: ДП „Коплектенерго”, ВАТ „Дніпропетровський лакофарбовий завод” та ТОВ „Омега”, але позивач у IV кварталі 2005 року вже мав взаєморозрахунки з цими підприємствами, по розрахунковому рахунку, як з покупцями; 3) за договором про виконання маркетингових робіт від 08.01.2007 року за № 20854/4 з ПП „Ерготаун” маркетингові послуги отримані згідно акт прийому-передачі виконаних робіт за червень 2007 року б/н на загальну суму 52000, але вони не відповідають умовам договору, тобто роботи, визначені пунктом 1.1 вищезазначеного договору не виконані, в акті прийому-передачі виконаних робіт за червень 2007 року неможливо встановити, яка конкретна робота проведена, відсутні цифрові дані по збору інформації, посилання на будь-які інформаційні джерела.

Крім викладеного з матеріалів справи слідує, що в період з 28 березня по 8 травня 2008 року державною податковою інспекцією у м. Херсоні проведено виїзну планову перевірку закритого акціонерного товариства підприємства матеріально-технічного забезпечення „Херсонресурси” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1 жовтня 2005 року по 31 грудня 2007 року.

За результатами перевірки встановлено, що позивачем укладено договір на виконання маркетингових робіт від 01.03.2006 року № 20691/7 з приватним підприємцем Зубрицьким О.А. Маркетингові послуги отримані згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 31.01.2006 року № 1 на загальну суму 10000 грн, у тому числі ПДВ - 1666,67грн. На виконання умов договору Зубрицьким складено акт дослідження, згідно якого він знайшов покупців, а саме ДП „Компектенерго” та ВАТ „Дніпропетровський лакофарбовий завод”. Проте позивач у IV кварталі 2005 року вже мав взаєморозрахунки з цими підприємствами по рахунку, як з покупцями.          Також, у II кварталі 2006 року позивачем укладено договір щодо виконання маркетингових робіт від 04.04.2006 року № 1 із ПП Альохіною Ариною Миколаївною. Маркетингові послуги отримані згідно акту прийому-передачі виконаних робіт від 28.04.2006 року № 1 на загальну суму 10000 грн без ПДВ. На виконання договору складено акт дослідження, згідно якого Альохіна А.М. знайшла покупців, а саме: ДП „Коплектенерго” та ТОВ „Омега”. Водночас позивач у IV кварталі 2005 року вже мав взаєморозрахунки з цими підприємствами, по розрахунковому рахунку, як з покупцями. Таким чином, у зв’язку з вищевикладеним, позивач, за вказаним висновками, викладеними в акті перевірки, маркетингові роботи не одержував, так як на момент укладання договорів вже мав взаєморозрахунки з ДП „Комплектенерго”, ВАТ „Дніпропетровський лакофарбовий завод” та ТОВ „Омега”.

У зв’язку з викладеним позивачем до складу валових витрат віднесено маркетингові роботи, які не використовувалися в перевіряємому періоді у власній господарській діяльності у І кварталі 2006 року в сумі 8333,33 грн, у II кварталі 2006 року в сумі 10000 грн. Внаслідок зазначеного порушення, позивачем завищено валові витрати за І квартал 2006 року на суму 8333,33 грн, за II квартал –10000 грн.

Також в ході перевірки встановлено, що позивачем укладено договір щодо виконання маркетингових робіт від 08.01.2007 року № 20854/4 з приватним підприємством „Ерготаун”. Маркетингові послуги отримані згідно акт прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) за червень 2007 року б/н на загальну суму 52000 грн, у тому числі ПДВ - 8666,67 грн. Отримані послуги не відповідають умовам договору, тобто роботи, визначені пунктом 1.1. вищезазначеного договору не виконані, в акті прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) за червень 2007 року неможливо встановити, яка конкретна робота проведена, відсутні цифрові дані по збору інформації, посилання на будь-які інформаційні джерела. Тому вищевикладені маркетингові послуги не використовувалися позивачем у власній господарській діяльності.

Таким чином позивачем до складу валових витрат віднесено маркетингові послуги, які не використовувалися у власній господарській діяльності у II кварталі 2007 року в сумі 43333,33 грн. Внаслідок вказаного порушення, позивачем завищено валові витрати за І квартал 2007 року на суму 43333,33 грн.

Згідно до акту при перевірці правильності сплати податку на додану вартість встановлено, що в порушення п. п. 7.4.4 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивачем до складу податкового кредиту віднесено суму ПДВ з отриманих маркетингових послуг, які не використовувалися в господарській діяльності на загальну суму 10333,34 грн, а саме з: ПП Зубрицьким О.А. –податкова накладна від 29.03.2006 р. № 3-03 на суму ПДВ 1666,67 грн, яка занесена в реєстр отриманих податкових накладних за березень

2006 року під № 212; ПП „Ерготаун” –податкова накладна від 25.06.2007 року № 175/90

на суму ПДВ 8666,67 грн занесена в реєстр отриманих податкових накладних за червень 2007 року за № 116.

На підставі акту перевірки та виявлених порушень відповідачем прийняті відносно позивача податкові повідомлення-рішення від 19.05.2008 р. № /0 з податку на додану вартість на суму 15500,01 грн, з якої донараховано 10333,34 грн основного платежу та 5166,67 грн штрафних санкцій, та № /0 з податку на прибуток на суму 23124,99 грн, з якої донараховано 15416,66 грн податку та 7708,33 грн штрафних санкцій.

Ці рішення і є предметом спору за даною справою.

Вирішуючи спір щодо недійсності цих податкових повідомлень-рішень судом констатується, що згідно пункту 5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу – це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 названого Закону до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці.

Водночас пунктом 5.3. статті 5 того ж Закону визначений вичерпний перелік витрат, що не можуть бути віднесені платником податку до складу валових витрат. Цей пункт не містить заборони включення до валових витрат таких, які пов’язані з маркетинговими дослідженнями, отриманими у межах відповідних договорів.

В даному випадку позивачем укладені вказані вище договори, які підписані обома їх сторонами, за ними складені документи щодо фактичного їх виконання та передачі, а також вони задовольняють вимоги обох їх сторін, а тому слід дійти до висновку про те, що отримані позивачем маркетингові послуги придбані для використання у власній господарській діяльності, а тому правильно віднесені до валових витрат, що в свою чергу, вказує на правомірність віднесенні їх до податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки згідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі зазначених правових норм і керуючись статтями 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Херсоні, винесені відносно закритого акціонерного товариства підприємства матеріально-технічного забезпечення „Херсонресурси” від 19.05.2008 р. № /0 та № /0.

3.Стягнути з державного бюджету на корить закритого акціонерного товариства підприємства матеріально-технічного забезпечення „Херсонресурси” 6,80 грн компенсації по сплаті державного мита.

4.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але скарга не подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо вона подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –14 липня 2008 року

Суддя М.К. Закурін