СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

17 червня 2008 року

Справа № 2-19/5839-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Черткової І.В.,

Гоголя Ю.М.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 03.07.2007 року у справі № 2-19/5839-2007,

за позовом           закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" (вул. Тітова, 77, Сімферополь, 95004)

до           Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів (вул. Лугова, 6, Сімферополь, 95033)

про стягнення 13570,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Кримська ПМК-238" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про стягнення з Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів 9374,40 грн. заборгованості, та пені у розмірі 4195,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач вартість підрядних робіт за договором не сплатив, що стало підставою для звернення з позовом до суду.

У процесі розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 9374,40 грн. заборгованості; пеню у розмірі 323,42 грн. та індекс інфляції у розмірі 74,98 грн.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2007 року у справі №2-19/5839-2007 (суддя Мокрушин В.І.) позов задоволено.

Суд стягнув з Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів на користь закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" 9374,40грн. заборгованості, 323,42 грн. пені, індекс інфляції у розмірі 74,98 грн., 97,72 грн. витрат зі сплати держмита та 84,97 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач, не погодившись з рішенням господарського суду, звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення місцевого господарського суду, у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 14 січня 2008 року представником відповідача - Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів було заявлено клопотання про зупинення провадження у справі у зв'язку з зверненням до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів до закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" про визнання договору недійсним.

Судова колегія, ухвалою від 14.01.2008 зупинила провадження у даній справі, приймаючи до уваги той факт, що результати розгляду у справі Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів до закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" про визнання договору недійсним мають суттєве значення для вирішення спору у справі №2-19/5839-2007.

До Севастопольського апеляційного господарського суду за вих. №64 від 13.05.2008 року надійшла копія постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.05.2008 року у справі №2-9/482-2008 за позовом Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів до закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" про визнання договору недійсним, таким чином, відпали підстави для зупинення провадження у справі, передбачені статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року було поновлено.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 26.05.2008 року у складі колегії було замінено суддів Щепанську О.А. та Горошко Н.П. на суддів Волкова К.В. та Гоголя Ю.М. Головуючим у справі призначено суддю Волкова К.В.

Слухання справи, призначене на 02.06.2008 року та 10.06.2008 року, було відкладено за клопотаннями представника відповідача.

Представник відповідача надав суду апеляційної інстанції клопотання про зупинення провадження у справі у зв’язку з тим, що у провадженні господарського суду Автономної Республіки Крим знаходиться справа №2-2/6546-2008 за позовом Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів до закритого акціонерного товариства "Кримська ПМК-238" про розірвання договору, за яким стягується сума заборгованості, що є предметом даного спору, а також стягнення збитків. Клопотання мотивовано тим, що вирішення спору про розірвання договору може вплинути на вирішення даного спору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Проте, судова колегія звертає увагу на те, що вказані відповідачем спори не є пов’язаними, оскільки відповідно до вимог частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом, тому вирішення судом питання про розірвання договору не впливає на вирішення спору про стягнення заборгованості за договором.

У судове засідання, призначене на 17.06.2008 року, представники сторін не з’явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Оскільки явка в судове засідання згідно статті 22 Господарського процесуального кодексу України –це право, а не обов’язок сторін, справа може розглядатися без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, колегія вважає за можливе переглянути рішення суду першої інстанції за відсутності представників сторін.

23.06.2004 року між закритим акціонерним товариством "Кримська ПМК-238" та Республіканським консультативно-діагностичним центром ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів був укладений договір №30, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов'язання виконати роботи по будуванню залізобетонної огорожі Республіканському консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів, а відповідач відповідно прийняти та сплатити виконання робіт відповідно форм №КБ - 2, 3 за фактичними витратами.

Згідно із пунктом 5.1 вказаного договору робота вважається виконаною після підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт.

Пунктом 6.3 встановлено, що за порушення строків оплати за виконані роботи позивач повинен сплатити відповідачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення зобов'язання.

Відповідно до пункту 2.1 договір набуває чинності з моменту підписання та діє до закінчення будівництва. Строку оплати за договором сторони не передбачили.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були здійснені роботи по будуванню залізобетонної огорожі, що підтверджується актом виконаних робіт за червень 2004 року (аркуші справи 15-18).

Станом на 01.02.2007 року заборгованість відповідача за виконані роботи склала 9374,40 грн., яка погашена не була під час вирішення спору.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Згідно із статтями 526, 527 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку про те, що оскільки відповідач фактично не оспорює факт виконання підрядних робіт, а лише посилається на неможливість сплати заборгованості у зв’язку з відсутність бюджетних асигнувань, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та заснованими на вимогах законодавства, що є підставою для їх задоволення.

Сума пені також підлягає стягненню у розмірі 323,42 грн. оскільки розрахована згідно із статтею 258 Цивільного кодексу України, пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України, статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” з урахуванням претензії від 18.01.2007 року.

Згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми індексу інфляції відповідають діючому законодавству та підлягають стягненню з відповідача у розмірі 74,98 грн.

Відповідач у свою чергу не надав доказів виконання прийнятих на себе зобов'язань, як це передбачено статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позовних вимог, у зв’язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарги Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів не вбачається.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Кримського Республіканського консультативно-діагностичного центру ранньої соціальної реабілітації дітей-інвалідів залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.07.2007 року у справі № 2-19/5839-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          І.В. Черткова

Ю.М. Гоголь