ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.04.08 р.                     Справа № 39/61пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк

до відповідачів:

Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права набуття земельної ділянки в оренду

За участю представників сторін:

від позивача: Кліжевська С. В. – за довіреністю, Яковлєв А.В. – за довіреністю;

від відповідача1: Головченко О.І. – за довіреністю;

від відповідача2 Головченко О.І. – за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та Донецької міської ради м. Донецьк, про визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк (83050, м. Донецьк, вул. Щорса, 38, кв.11, ) права на набуття в оренду земельної ділянки для розміщення об’єкту: “Будівлі магазину непродовольчих товарів по вулиці Петровського (на північ від автомобільного ринку) у Кіровському районі м. Донецька”) загальною площею 0,2020 га терміном на десять років шляхом укладання прямого договору оренди з відповідачем в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, чинних на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (в редакціях 2006 року).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на клопотання Донецькому міському голові про надання земельної ділянки в оренду, акт вибору земельної ділянки від 18.10.2007 р., висновок головного управління містобудування та архітектури № 01/14-5791 від 24.10.2007 р., № 01/14-5792 від 24.10.2007 р., висновок донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 2512/07 від 05.11.2007 р., висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 05/2322-1 від 05.11.2007 р., висновок лісового господарства України № 02-208лг від 15.11.2007 р., висновок державного міського управління земельних ресурсів № 01/35-8616 від 27.11.2007 р., висновок головного управління МНС України в Донецькій області № 12/1/5486 від 26.11.2007 р., технічну документацію, проект землеустрою, висновок головного управління містобудування і архітектури № 01/14-473 від 06.02.2008 р., рішення виконавчого комітету Донецької міської ради № 813/8 від 19.12.2007 р., договір № рс7/793 від 26.11.2007 р., лист державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 12-7521 від 28.11.2007 р.

Відповідач1 надав відзив на позов, пояснив, що не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до рішення Донецької міської ради “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” від 28.03.2008р. №18/12 повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді.

Відповідач2 проти позовних вимог заперечив, зазначив, що оскільки позивач не отримав офіційної відмови від Донецької міської ради стосовно укладання спірного договору оренду, провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню, зв’язку з відсутністю предмету спору, додатково вказував на те, що, згідно внесених Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства - визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, додатково вказував на невизначеність порядку організації та проведення аукціону на набуття права оренди землі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду, обґрунтовуючи позовні вимоги відмовою органу місцевого самоврядування від передачі спірної земельної ділянки на умовах, визначених ст. 124 Земельного кодексу України, чинної на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. Донецька міська рада делегувала виконавчому комітету Донецької міської ради повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності.

На підставі положень наведених вище норм позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання в оренду земельної ділянки під розміщення об'єкту забудови загальною площею 0,2020 га терміном на десять років.

Позивач отримав наступні дозвільні документи державних та органів місцевого самоврядування на розміщення об'єкту забудови на земельній ділянці загальною площею 0,2020 га:

-          висновок головного управління містобудування і архітектури №01/14-5791 від 24.10.2007р.;

-          висновок донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 2512/07 від 05.11.2007р.;

-          висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області №05/2322-1 від 05.11.2007р.;

-          висновок Державного комітету лісового господарства України №02-208лг від 15.11.2007р.;

-          висновок державного міського управління земельних ресурсів про узгодження міста розташування №01/35-8616 від 21.11.2007р.;

-          висновок управляння МНС України в Донецькій області № 12/1/5486 від 26.11.2007р.;

-          лист Державного управління охорони навколишнього природного середовища в донецькій області, щодо зміни цільового призначення земельної ділянки № 12-7521 від 28.11.2007р.;

-          висновок головного управління містобудування і архітектури № 01/14-5792 від 24.10.2007р.;

-          висновки головного управління МНС України в Донецькій області №12/1-5486 від 26.11.2007р.;

-          висновок головного управління містобудування і архітектури № 01/14-473 від 06.02.2008р. за робочім проектом;

А також розроблено та погоджено проект землеустрою відведення земельної ділянки та технічну документацію із встановлення меж земельної ділянки під розміщення об'єкту забудови в натурі.

З огляду на встановлений ст.ст. 6, 627 ЦК України принцип свободи Договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

26.11.2007 р., за підсумками здійснених позивачем підготовчих дій, між відповідачем1 в особі виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та позивачем був укладений договір резервування земельної ділянки № рс7/793.

Договір резервування землі, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак, в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України є підставою, що зумовлює виникнення для сторін взаємних цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству.

Згідно даного Договору виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку загальною площею 0, 2020 га, що розташована по вулиці Петровського (на північ від автомобільного ринку) у Кіровському районі м. Донецька іншим юридичним та фізичним особам, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти означену земельну ділянку, зі сплатою коштів за резервування земельної ділянки в сумі 1 760, 94 грн. на рік, а також розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Однією з умов належного виконання умов вказаного Договору, є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №813/8 від 19.12.2007 позивачу погоджено місце розташування об'єкту забудови та дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт.

Строк розробки позивачем проектно-кошторисної документації відносно вказаного об’єкту встановлений згідно п. 8 Рішення до 01.01.2010 р.

Листом № 01/17-23 від 03.03.2008 р. виконавчий комітет Донецької міської ради, у зв’язку з внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду землі”, згідно яких визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, повідомив позивача про неможливість розгляду документів щодо оформлення за ним права користування спірною земельною ділянкою.

При зверненні до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік)) порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду строком на 10 років шляхом укладання прямого договору оренди – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16 ЦК України, 20 ГК України та закріпленого ст. 152 Земельного кодексу України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік)) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем здійснено комплекс підготовчих дій, пов’язаних з реалізацією наданого права на оренду спірної земельної ділянки.

Наведений вище порядок набуття позивачем в оренду спірної земельної ділянки визначений Законом України „Про планування і забудову” та рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21 „Про затвердження порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування” та не суперечить приписам ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ст. 124 Земельного кодексу України, позивач має право на проведення дій, пов’язаних з переданням в оренду спірної земельної ділянки на засадах, встановлених у вищевказаних актах в редакції, яка діяла на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік).

Посилання відповідача2 на відсутність предмету спору судом до ваги не приймаються, оскільки на момент звернення позивача до виконавчого комітету Донецької міської ради та наданням ним відповіді про відмову від укладання спірного договору оренди земельної ділянки, повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності, згідно з рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. були делеговані безпосередньо виконавчому комітету, тобто заява позивача в силу наведених обставин була адресована належному органу, який станом на момент підписання листа № 01/17-23 від 03.03.2008 р., був уповноважений на здійснення відповідних функцій.

Рішення №18/12 “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16”, відповідно до якого повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді, ухвалене міською радою лише 28.03.2008 р.

Крім того, згідно правової позиції відповідача2, викладеної у відзиві на позовну заяву, останній заперечив можливість набуття позивачем права на оренду спірної земельної ділянки шляхом укладання прямого договору оренди, з огляду на внесені Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” зміни до законодавчих актів, що регулюють порядок набуття права користування земельними ділянками.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність захисту цивільного права позивача у заявлений ним спосіб, визнавши за ним право на набуття в оренду земельної ділянки для розміщення об'єкту: «Будівлі магазину непродовольчих товарів по вулиці Петровського (на північ від автомобільного ринку) у Кіровському районі м. Донецька”) загальною площею 0,2020 га терміном на десять років шляхом укладання прямого договору оренди в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, в редакції, чинній на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (2006 рік), як превентивні міри захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Наразі, беручи до уваги вищевикладене, в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк слід відмовити, оскільки останній, в силу рішення Донецької міської ради № 18/12 від 28.03.2008 р. “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, а відтак не є належним відповідачем у справі.

При визначенні підвідомчості цієї справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу визнання за позивачем права на укладення спірного договору оренди, носять договірний характер, при цьому, Донецька міська рада, виступає як власник спірної земельної ділянки, яка, в силу свого статусу та наданих повноважень має право розпоряджатись нею в установленому порядку.

Відповідно, відповідач2, у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк – задовольнити.

Визнати Товариством з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк (83050, м. Донецьк, вул. Щорса, 38, кв.11, ) право на набуття в оренду земельної ділянки для розміщення об'єкту: «Будівлі магазину непродовольчих товарів по вулиці Петровського (на північ від автомобільного ринку) у Кіровському районі м. Донецька”) загальною площею 0,2020 га терміном на десять років шляхом укладання прямого договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України “Про оренду землі”, чинних на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” з заявкою (клопотанням) до Донецького міського голови (в редакціях 2006 року).

В позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю “Нью стайл” м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк – відмовити.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписаний 15.04.2008 р.

Суддя