ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.07.08 р.                     Справа № 37/27

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м. Макіївка

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоімпекс” м. Донецьк

За участю третьої особи на стороні позивача: Закритого акціонерного товариства “Донецьксталь” – металургійний завод” м. Донецьк

Про: стягнення вартості недостачі вугільного концентрату в сумі 654 грн. 24 коп.

За участю представників:

від позивача: Ахметова Н.В. – дов. №07-5157 від 28.12.2007 р., Буланий М.С. – дов. № 7-1502 від 01.04.2008 р.,

від відповідача: Сьомка Р.О. – дов. від 28.02.2008 р.

від третьої особи: Гусаченко І.А. – дов. №17/17-1975юр від 15.12.2005 р.

У судовому засіданні 08.07.2008 р. розгляд справи оголошено закінченим

відповідно до ст.85 ГПК України

Закрите акціонерне товариство “Макіївкокс” м. Макіївка звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк про стягнення вартості недостачі вугільного концентрату в сумі 654 грн. 24 коп.

В обґрунтування вимог позивач посилається на акт №432/п від 13.04.2007 р. про прийомку продукції за кількістю; акт №432 від 14.04.2007 р. про прийомку продукції за кількістю; акт №432 від 15.04.2007 р. про вагу тари; посвідчення №432 від 13.04.2007 р.; накладну №49458291; телефонограму б/н від 14.04.2007 р.; рахунок – фактуру №13843 від 17.04.2007 р.; платіжне доручення №2009 від 28.04.2007 р.

Відповідач у відзиві б/н позов заперечив у повному обсязі, наполягає на тому, що накладна є основним перевізним документом, який надається вантажовідправником разом з вантажем залізниці і є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди між відправником та залізницею на користь третьої особи на перевезення вантажу, зазначив, що між позивачем та відповідачем не має прямих взаємовідносин за договором перевезення, тому посилання позивача на п.24 Устава Залізниці вважає необґрунтованими, вважає, що ТОВ „Енергоімпекс” не є належним відповідачем у справі №37/27.

Ухвалою суду від 20.05.2008 р. за клопотанням позивача до участі у справі залучено як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закрите акціонерне товариство “Донецьксталь” – металургійний завод” м. Донецьк.

У поясненнях №17/77-163юр від 11.06.2008 р. третя особа підтримала позовні вимоги, зазначила, що нестача вугільної продукції виникла з вини вантажовідправника (відповідача).

Ухвалою суду від 12.06.2008 р. за клопотанням сторін процесуальний строк розгляду справи був продовжений до 10.07.2008 р.

Розпорядженням Голови господарського Суду Донецької області у зв’язку з призначенням судді В.Г. Яманко на посаду судді Донецького апеляційного адміністративного суду справа №37/27 передана на розгляд судді Е.В. Сгарі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача суд ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ „Енергоімпекс” (продавець) та ЗАТ “Донецьксталь” - металургійний завод” (покупець) укладений договір №04/11/1пр/8851дс від 04.11.2005 р. купівлі-продажу (далі по тексту Договір), згідно якого продавець зобов’язується передати, а покупець прийняти та оплатити на умовах цього договору вугільну продукцію (товар), умови постачання якого обумовлюються у додаткових угодах, які виступають невід’ємною частиною договору.

Підпунктом 4.2 п.4 Договору передбачено, що прийомка товару за кількістю та якістю здійснюється сторонами у відповідності з вимогами, викладеними в “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю” № П-6 та “Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю” № П-7.

Додатковою угодою №29 від 30.03.2007 р. до Договору продавець (відповідач) зобов’язався у квітні 2007 р. передати, а покупець (третя особа) прийняти та оплатити вугільний концентрат (товар) у кількості 28000 тонн вартістю 443,83 грн. за тонну (без ПДВ).

Додатковою угодою №14 від 30.11.2006 р. до Договору продавець (відповідач) зобов’язався у грудні 2006 р. передати, а покупець (третя особа) прийняти та оплатити вугільний концентрат (товар) у кількості 1030 тонн за ціною 173,33 грн. за тонну (без ПДВ).

13.04.2007 р. на виконання Договору на адресу позивача надійшов вантаж – вугільний концентрат марки “Ж” у вагоні №67397356 по залізничній накладній №49458291. Вантажовідправником вантажу був відповідач. За даними накладної, загальна маса вантажу складає 69 тонн. На станцію призначення – Кринична Донецької залізниці вантаж прибув в справному вагоні, без слідів втрати або розкрадання та був виданий позивачу відповідно до ст.52 Статуту, тобто – без перевірки маси вантажу, про що свідчить відповідна відмітка у накладній.

Зважаючи на умови Договору 13.04.2007 р. прийняття вантажу здійснювалось позивачем за правилами Інструкції № П-6. Під час прийняття продукції за кількістю була встановлена невідповідність даних щодо ваги вантажу даним, зазначеним у накладній про що був складений акт №432/п від 13.04.2007 р.; подальше прийняття продукції було призупинено до прибуття представника вантажовідправника – ТОВ „Енергоімпекс”. Після отримання від ТОВ „Енергоімпекс” телефонограми б/н від 14.04.2007 р. про його згоду прийняти вантаж у відповідності до залізничної накладної №49458291 з урахуванням 1% природної збитку відповідно до „Правил перевезення” (р.8 п.27), прийняття вантажу було продовжено та – остаточно була встановлена недостача, про що був складений акт №432 від 14.04.2007 р. (підписаний представником вантажоодержувача та представника громадськості). Згідно цього акту у результаті недостатнього наповнення вагонів вантажовідправником, кількість недостатньої продукції склала 1850 кг.

Позивач просить стягнути з належного відповідача збитків від недостачі вугільного концентрату у сумі 654 грн. 24 коп.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення збитків від недостачі вугільного концентрату у сумі 654 грн. 24 коп. підлягають задоволенню за рахунок відповідача, з огляду на наступне.

В силу ст.306 Господарського кодексу України, ст.908 Цивільного кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цими кодексами, законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо перевезення встановлюється договором, якщо інше не визначено, зокрема, транспортними кодексами (статутами), що передбачено п.5 ст.307 Господарського кодексу України, п.2 ст.908 Цивільного кодексу України.

Зокрема, на перевезення залізничним транспортом вантажів, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під’їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування, поширюються норми Статуту залізниць України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 р. №457.

Навантаження у вищевказаний вагон здійснено засобами відправника; вантаж зважено на 150 тн. вагонних вагах.

Вищезазначена залізнична накладна №49458291 підтверджує укладення договору перевезення вантажів (п. 2 ст. 307 Господарського кодексу України, п. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України). Уклавши такий договір, його сторони погодились на здійснення перевезення на умовах, визначених Статутом залізниць України.

Під час прийняття вантажу за кількістю позивачем встановлена недостача вантажу, що підтверджено складеним актом прийому продукції по кількості №432 від 14.04.2007 р. Зазначений акт складений у повній відповідності до вимог Інструкції.

Відповідно до ст.105 Статуту залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Так, згідно ст.110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

За змістом ст.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу лише у випадках, визначених цією нормою. Зокрема, в силу п. ”а” ст.111 Статуту, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу у разі, колі вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення

Згідно з пунктом 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю № П-6 вона застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами та іншими обов’язковими правилами не встановлено інший порядок приймання продукції за кількістю.

Згідно пункту 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати. Як вбачається з матеріалів справи понаднормативна недостача складає 1,85 тн вугільного концентрату вартістю 654 грн. 24 коп. (з ПДВ).

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому, особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст.37 Статуту залізниць України, у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому, відповідно до ст.24 Статуту, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Таким чином, відповідати за заявленим позовом, враховуючи підстави заявленого позову, повинна особа, що є вантажовідправником за спірною відправкою, а саме – Товариство з обмеженою відповідальністю “Енергоімпекс” м. Донецьк.

Так, внаслідок невірного визначення відповідачем маси вантажу у накладній, позивачеві заподіяно шкоду у вигляді вартості недостачі вугільного концентрату у сумі 654 грн. 24 коп., у зв’язку з чим вона підлягає стягненню з відповідача, так як іншого відповідачем не доведено.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст..с.908, 909, 1166 Цивільного кодексу України, ст..ст.306, 307 Господарського кодексу України, Статуту залізниці України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, 82 – 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” м. Макіївка про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк вартості недостачі вугільного концентрату в сумі 654 грн. 24 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергоімпекс” м. Донецьк (83028, м. Донецьк, вул.. Майська, 66, р/р 9491 в ЦГО ПІБ м. Горлівки, МФО 334464, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Макіївкокс” (86106, Донецьк обл.., м. Макіївка, вул. Горького, 1, п/р 1891 у Донбаській філії ВАТ “Кредитпромбанк” м. Донецька, МФО 335593, ) вартість недостачі вугільного концентрату в сумі 654 грн. 24 коп., державне мито у сумі 102 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати підписання його повного тексту.

Повний текст рішення підписаний 08.07.2008 р.

Суддя