ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" серпня 2008 р.

Справа № 28/107-08-2719

За позовом Приватне підприємствр "КВАДРІУМ";

до відповідача Одеська міська рада

про визнання права власності 51779грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Марченко К.Б. - за дорученням;

Від відповідача: Дягілєв О.В. - за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: позивач - Приватне підприємство "КВАДРІУМ", звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення підвалу загальною площею 35,7 (тридцять п’ять і сім) кв. м, розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Онілової, 14.

Відповідач позов не визнає.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ: Приватне підприємство «КВАДРІУМ»на підставі договору оренди №3/4 нежилого приміщення від 25.04.2007р., укладеного з Представництвом по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради, є орендарем нежилого приміщення –підвалу, загальною площею 35,7 (тридцять п’ять і сім) кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Онілової, 14.

При передачі нежилого приміщення 25.04.2007р. комісією у складі начальнику відділу оренди №1, головного спеціаліста відділу оренди №1, директора ПП «КВАДРІУМ»встановлено, що у нежилому приміщенні необхідне проведення ремонту, що відображено в Акті прийому –передачі нежитлового приміщення, затвердженому заступником начальника Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

Згідно п. 4.1. договору оренди, нежиле приміщення було передане Позивачу виключно для використання під розміщення склад-офісу.

Попадання підгрунтових вод остаточно зруйнувало нежиле приміщення, на початку оренди нежиле приміщення знаходилось у стані, непридатному для цільового використання, а отже потребувало технічного відновлення. У відповідності до «Висновку про технічний стан підвального приміщення (площею 35,7 кв.м.), розташованого в будівлі житлового будинку за адресою: пров. Онілової, 14 в м. Одесі. Вартість ремонтно-будівельних робіт», складеного ОВ НВЦ «Екострой»(державна ліцензія АБ № 344394), результати обстеження вказують на необхідність проведення ремонтно-відновлювальних робіт, які згідно класифікації норм ВСН 58-88 (р) визначаються як капітальний ремонт, а вартість ремонтно-будівельних робіт складає 51 779 (п’ятдесят одна тисяча сімсот сімдесят дев’ять) грн.

Відповідно до п. 4.3. договору оренди, Позивач здійснює поточний та капітальний ремонти орендованого приміщення.

У зв’язку з нагальною потребою проведення капітального ремонту та неможливістю провести капітальний ремонт самотужки Позивачем 20.12.2007р. з ТОВ «Берег-Будгруп»було укладено договір № 3. Згідно умов договору ТОВ «Берег-Будгруп»прийняло на себе зобов’язання по проведенню капітального ремонту нежилого приміщення. Позивачем відповідно до дефектного акту та кошторису, складених ОВ НВЦ «Екострой», було здійснено ремонт на загальну суму 51 779 (п’ятдесят одна тисяча сімсот сімдесят дев’ять) грн. Це підтверджується платіжними дорученнями: №11 від 09.01.2008р., №29 від 13.03.2008р. В результаті проведеного капітального ремонту між Позивачем та ТОВ «Берег-Будгруп»було підписано акт прийняття виконаних підрядних робіт.

Позивач, користуючись правом, встановленим п. 1.8. Положення «Про механізм відчуження об’єктів комунальної власності», затвердженого Рішенням Одеської міської ради від 28.07.2000р. №946, у відповідності до якого орендар має першочергове право викупу орендованого об’єкта, подав відповідний пакет документів для викупу нежитлового приміщення.

До теперішнього часу позивач не отримав ніяких документів, яки б надали йому можливість викупити у встановленому порядку нежитлові приміщення. Права третіх осіб при проведених роботах з капітального ремонту позивачем не порушені. Бездіяльність відповідних органів місцевого самоврядування порушує права позивача, зв’язку з чим змушений ініціювати судовий спір.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на наступне. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до Закону України «Про державну програму приватизації»від 18.05.2000р., у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівля, споруди, приміщення), орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової вартості майна. Відповідачем також наведена ч. 4 ст. 778 ЦК України, у відповідності до якої, якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Ну думку відповідача, визнання права власності за позивачем можливо лише на умовах спільної власності.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах та досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позов про визнання права власності –це позадоговірна вимога власника майна про констатацію перед третіми особами факту приналежності позивачу права власності на спірне майно.

Підставою позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого права на майно. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно. Це може випливати із представлених ним документів, а також будь-яких інших доказів, що підтверджують приналежність позивачу спірного майна. Якщо майно знаходиться у володінні позивача, його права на майно захищає презумпція правомірності фактичного володіння.

Вирішуючи спори, пов’язані з правом власності, суд виходить з того, що підтвердженням наявності такого права можуть бути документи, що фіксують, підтверджують і оформлюють безпосередньо самі юридичні факти, на підставі яких у власника виникає (до нього переходить) право власності.

Згідно п. 6 Порядку оформлення документів на проведення капітального ремонту, реконструкції будівель (споруд, приміщень), що є власністю територіальної громади міста Одеси, затвердженого Розпорядженням міського голови №1392-о/р від 07.10.2004р., вартість поліпшень орендованого майна, які не можливо відокремити від цього майна без заподіяння йому шкоди, здійснених орендарем під час оренди за рахунок власних коштів, при наявності всіх вищевказаних документів, а також копій платіжних документів, що підтверджують проведені Орендарем розрахунки за вказані поліпшення орендованого майна, у тому числі придбані матеріали, при викупі підлягає компенсації відповідно до чинного законодавства. Позивачем було проведено капітальний ремонт нежилого приміщення, в результаті чого усі виконані поліпшення не можуть бути відокремлені від нього без заподіяння йому шкоди. У відповідності до ч. 4 ст. 778 Цивільного Кодексу України якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки поліпшення, виконані позивачем у нежилому приміщенні перевищують вартість нежилого приміщення, а відповідач не бажає розглядати питання про приватизацію об’єкта, визнання права власності є правомірним.

Нежиле приміщення є комунальною власністю. Органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та законами, є сільські, селищні, міські ради (ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Виключна компетенція сільських, селищних, міських рад закріплюється у ст. 26 Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні». Так, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати тощо.

ЦК України встановлено принцип презумпції добросовісного (правомірного) володіння майном, оскільки у відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається з підстав, не заборонених законом, зокрема з правочинів та передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше не виходить із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Позивач відкрито володіє нежитловим приміщенням, яке на законних підставах було ним отримане, продовжує ним відкрито, безперервно користуватися.

Право позивача порушується іншими особами, шляхом невизнання за ними права на відновлене нежиле приміщення, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи. Відсутність правовстановлюючого документа на нежиле приміщення позбавляє позивача у повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися об’єктом.

Згідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 5 розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав в складі державного земельного кадастру, реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації. У своїй діяльності по реєстрації прав власності КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об’єктів нерухомості» керується Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. У відповідності до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, реєстрації підлягають права власності на об’єкти нерухомого майна, визнані, у тому числі, рішеннями суду.

Як слідує з вище наведеного, позивач, на думку суду, набув право власності у встановленому законом порядку на нежиле приміщення підвалу загальною площею 35,7 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Онілової,14 і згідно чинного законодавства за ним повинно бути визнане право власності на це майно.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу віднести за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Визнати за Приватним підприємством «КВАДРІУМ»(, місцезнаходження: 68000 Одеська обл. м. Іллічівськ, вул. Садова, 3) право власності на нежиле приміщення підвалу загальною площею 35,7 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Одеса, пров. Онілової,14.

2.          Стягнути з Одеської міської ради (65004 м. Одеса, Думська площа,1) на користь Приватного підприємства «КВАДРІУМ»(, місцезнаходження: 68000 Одеська обл. м. Іллічівськ, вул. Садова, 3) витрати з державного мита в сумі 517,79 грн. (п’ятсот сімнадцять гривень 79 копійок) витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в у сумі 118 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Гуляк Г.І.