Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2008 р. Справа № 2/42-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Гудковій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - Довганюк Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1609С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 05.06.08 р. по справі № 2/42-08

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі, м. Суми

до ВАТ "Сумиобленерго", м. Суми

про стягнення 962,39 грн.

встановила:

У січні 2008 р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення, з урахуванням уточнень позовних вимог від 21.02.2008 р. та 26.05.2008 р. з відповідача суми переплаченої пенсії за період з 01.01.2004 року по 30.06.2008 року в розмірі 1416 грн. 84 коп. та зобов'язанням відповідача видати уточнюючу довідку Старченку С.М. без врахування сум, на які не нараховуються страхові внески та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, а саме: вартість виданого спецодягу, вартість комунальних послуг.

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.06.08 по справі № 2/42-08 (суддя - Соп’яненко О.Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не надано ґрунтовних пояснень, яким чином утворилась сума боргу у розмірі 1416 грн. 84 коп., які розрахунки підтверджують цей борг. В додатку до уточнення позивач порівнює свої дані та дані підприємства про заробітну плату, використану для нарахування пенсії, проте ці дані наведені за інший період, ніж вказано в довідці про заробітну плату, а саме період обчислення в довідці відповідача починається з липня 1994 року, а в акті перевірки з вересня 1994 року. Також, позивач неправильно зазначив в акті перевірки та в додатку до уточнення позовної заяви різниці між сумою фактичних нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії та нарахувань, які на думку позивача повинні застосовуватись. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, надані позивачем розрахунки не обґрунтовані та не підтверджують суму стягнення.

Позивач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його прийнятим з порушенням норм процесуального та матеріального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, з посиланням на те, що суд не врахував, що в результаті невірної видачі довідки від 11.03.2004 р. виникла переплата пенсії в сумі 1416,84 грн., чим заподіяна шкода державі. Позивач стверджує, що не був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Відповідач з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, надав відзив на апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що позивач не довів розміру збитків, не зазначив, якими документами він керувався для визначення розміру надміру сплаченої пенсії під час визначення середньомісячного заробітку для обчислення пенсії.

Позивач в судове засідання не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, встановила, що відповідачем 11.03.2004 року була видана довідка про заробітну плату для проведення перерахунку пенсії № 12-52/2006 своєму колишньому працівнику підприємства Старченку С.М. за період роботи з 01.07.1994 р. по 30.06.1996 року. На підставі цієї довідки, позивачем був проведений перерахунок пенсії Старченку С.М. з 01.01.2004 р. в розмірі 473 грн. 34 коп.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення»та п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 11.2005 року № 1566/11846 орган, який призначає пенсії, має право перевіряти обґрунтованість видачі документів для призначення (перерахунку) пенсії.

08.11.2007 року провідним спеціалістом управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м. Суми Судак О.О. та головним спеціалістом управління праці та соціального захисту населення Сумської міської ради Прохненко І.С. в присутності начальника сектору по заробітній платі ВАТ «Сумиобленерго»Манько Н.М. та з відома головного бухгалтера ВАТ «Сумиобленерго»Славко Н.С. була проведена перевірка достовірності нарахованої заробітної плати Старченко Сергію Михайловичу за період роботи з 01.01.1992 р. по 22.08.1996 р., яка використана для нарахування та перерахунку пенсії, про що складено відповідний акт.

Проведеною перевіркою встановлено, що в довідку про заробітну плату від 11.03.2004 року № 12-52/2006 для обчислення пенсій Старченку С.М. враховані плати, на які не нараховуються страхові внески та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583, а саме: доплата за квартплату, матеріальна допомога на оздоровлення, харчування, доплата за проїзні квітки, одноразова (компенсаційна) виплата у зв'язку з подорожчанням, доплата за спецодяг, доплата передплати газет і журналів, одноразова допомога.

Після проведеної перевірки спеціалістами управління Пенсійного фонду України в Ковпаківському районі м Суми та Управління праці та соціального захисту населення міської ради було рекомендовано відповідачу надати уточнюючу довідку про заробіток для обчислення пенсії Старченку С.М.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583 був затверджений Перелік видів оплати праці та інших виплат, на які не нараховуються страхові внески, та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, до яких, зокрема, відносилися: компенсація за невикористану відпустку (п. 1); вихідна допомога при звільненні (п. 2); різні види грошової допомоги, які видаються як матеріальна допомога (п. 3); компенсаційні виплати (добові за відрядженнями і виплати замість добових) (п. 4); вартість безкоштовного надання деяким категоріям працівників квартир, комунальних послуг, палива, проїзних квитків або сума коштів для їх відшкодування (п. 5); вартість виданого спецодягу, спецвзуття та інших засобів індивідуального захисту, мила, змиваючих та знешкоджуючих засобів, молока і лікувально-профілактичного харчування (п. 6): вартість раціону безкоштовного колективного харчування, що надається у випадках, передбачених законодавством (п. 7); дотації на обіди, вартість путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду соціального розвитку /фонду споживання/ (п. 8) тощо.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що при проведенні перевірки позивачем не враховано, що зазначена постанова Кабінету Міністрів України прийнята і набрала чинності з 12.10.1992 р. порушення щодо включення до довідки про заробітну плату витрат, пов'язаних із харчуванням та доплатою за квартплату, вказані з 01.01.1992 р., тобто за 10 місяців, що передували прийняттю постанови. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 р. № 583, з урахуванням змін, внесених постановою № 398 від 02.06.2003 р., не передбачені такі види оплати праці чи інші виплати, як одноразова (компенсаційна) виплата у зв'язку з подорожчанням, доплата передплати газет і журналів, одноразова допомога. В той же час, зазначені виплати, визначені перевіряючими як такі, що не повинні були включатися до довідки про заробіток для обчислення пенсії (Старченку С.М.).

Позивач зазначав, що переплата пенсії, яка виникла з вини відповідача за період 01.01.2004 р. по 30.06.2008 р., з урахуванням уточнень позовних вимог становить 1416 грн. 84 коп. та додає відповідні розрахунки та співставлення.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що позивачем не надано обґрунтованих пояснень, яким чином утворилась сума боргу у розмірі 1416 грн. 84 коп., які розрахунки підтверджують цей борг. В додатку до уточнення позивач порівнює свої дані та дані підприємства про заробітну плату, використану для нарахування пенсії, проте ці дані наведені за інший період, ніж вказано в довідці про заробітну плату, а саме період обчислення в довідці відповідача починається з липня 1994 року, а в акті перевірки з вересня 1994 року. Також, позивач неправильно зазначив в акті перевірки та в додатку до уточнення позовної заяви різниці між сумою фактичних нарахувань заробітної плати для обчислення пенсії та нарахувань, які на думку позивача повинні застосовуватись. В уточненні позовних вимог різниця в розрахунках за жовтень 1994 року становить 2 грн. 14 коп., а за актом перевірки розмір спірних виплат становить лише 0,33 грн. Позивач не довів розміру збитків, не зазначив, якими документами він керувався для визначення розміру пенсії.

Відповідно до п. 38 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, який був чинним на час проведення перевірки, та п. 32 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Пенсійного фонду України від 30.04.2002 р. № 224/30, котрий був чинний на час складання ВАТ «Сумиобленерго»довідки про заробітну плату від 11.03.2004 р. № 12-52/2006, при прийманні документів орган, що призначає пенсію, перевіряє правильність оформлення заяви і подання, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, здійснює попередню правову експертизу змісту і належного оформлення представлених документів, що позивачем не виконано.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, але позивач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію, надані позивачем розрахунки не обґрунтовані та не підтверджують суму стягнення.

В зв'язку з чим, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов’язку в натурі, зміна правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У частині 2 ст. 20 ГК України також зазначено, яким шляхом захищаються права та законні інтереси суб’єкта господарювання і вміщено припис про можливість такого захисту й способами передбаченими законом. Проте, чинне цивільне та господарське законодавство не встановлює такого способу захисту прав та охоронюваних законом інтересів особи, який відповідав би заявленим у справі позовним вимогам про зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку Старченку С.М. без врахування сум, на які не нараховуються страхові внески та які не враховуються при визначенні середньомісячного заробітку для обчислення пенсій, а саме: вартість виданого спецодягу, вартість комунальних послуг.

В зв’язку з чим, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача видати уточнюючу довідку Старченку С.М. також не підлягають задоволенню.

Посилання позивача на порушення норм процесуального права необґрунтовано та не підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції направив ухвалу від 28.01.2008 р. за адресою, зазначеною в позові, зазначена ухвала, як і інші процесуальні документи не повертались до суду, доказів не одержання ухвал позивач не надав, а навпаки позивач отримав зазначену ухвалу, що підтверджується поштовим повідомленням. Як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово приймав участь у судових засіданнях, зокрема в судовому засіданні 26.05.2008 р., в якому була оголошена перерва до 5.06.2008 р. Позивач без поважних причин не з'явився в судове засідання. Отже, як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, приймав участь у судових засіданнях.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а доводи позивача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України,

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 05.06.2008 р. по справі № 2/42-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови підписано 01.08.2008 р.