ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.07.08 р.                     Справа № 11/276пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Єрохіної В.В.

За участю представників:

від позивача: не з’явився

від відповідача: Павліков Є.І. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Кароліна” м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „SDS” м. Донецьк

про зобов’язання відповідача знести капітальну огорожу, розташовану навколо будівель ТОВ „SDS” на території проїзду (дороги) загального користування

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Кароліна” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „SDS” м. Донецьк про зобов’язання відповідача знести капітальну огорожу, розташовану навколо будівель ТОВ „SDS” на території проїзду (дороги) загального користування.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору оренди земельної ділянки № 6612, ст. 66, 103, 125, 126 Земельного кодексу України, ст. 5 ЗУ „Про основи містобудування”.

Розпорядженням голови Господарського суду Донецької області від 16.10.2007р. у зв’язку з закінченням повноважень судді Чернота Л.Ф., справа була передана на розгляд судді Гаврищук Т.Г.

Позивач через канцелярію суду надав пояснення та клопотання, в яких просить призначити експертизу. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Відповідач надав клопотання та просить ознайомитися з матеріалами справи. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Позивач надав пояснення від 01.11.2007р. щодо позовних вимог.

Відповідач надав відзив, в якому проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка не є проїздом загального користування, а згідно договором оренди є законним землекористувачем.

Відповідач надав клопотання, в якому просить призначити технічну експертизу. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Позивач через канцелярію суду надав клопотання від 26.11.2007р., в якому просить відкласти розгляд справи. Суд розглянув клопотання та відмовив у задоволенні.

Ухвалою від 26.11.2007р. суд призначив судову технічну експертизу, проведення якої доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою від 26.11.2007р. зупинено провадження по справі.

19.03.2008р. через канцелярію суду надійшло повідомлення № 6168/23 від 04.03.2008р. від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість проведення експертизи, у зв’язку з незабезпеченням сумісної роботи експерта та інженера-геодезиста, який виконував виніс у натурі меж земельної ділянки для розміщення гостевої стоянки відповідача.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 24.03.2008р. у зв’язку з відновленням повноважень судді Черноти Л.Ф., справу № 11/276пн передано на розгляд судді Черноти Л.Ф.

09.04.2008р. поновлено провадження по справі № 11/276пн та зобов’язано Донецьке міське управління земельних ресурсів надати письмові пояснення щодо виділення ТОВ „SDS” земельної ділянки по вул. Кірова, 90а та по вул. Кірова, 90 м. Донецьк із зазначенням площі.

Але, Донецьке міське управління земельних ресурсів вимоги ухвали суду не виконало, письмові пояснення не надало.

Від відповідача надійшло клопотання від 09.04.2008р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи та витребувати у позивача документи підтверджуючі факт продажу будівлі. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Від відповідача надійшло клопотання, в якому просить припинити провадження по справі на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, так як позивачем продано будівлю магазину, що розташована за адресою: 83037, м. Донецьк, вул. Кірова, 90а.

Суд розглянув клопотання та відмовив за необґрунтованістю.

Від позивача надійшли пояснення № 12/1 від 22.05.2008р. щодо договорів оренди земельних ділянок.

Від позивача надійшли пояснення щодо оплати земельного податку станом на 01.07.2008р.

Ухвалою від 08.07.2008р. відповідно до ст. 39 ГПК України призначено дослідження доказів у місці їх знаходження. Складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява від 24.07.2008р., згідно якої зазначено правову позицію щодо обґрунтування позовних вимог та просить розглянути справу без присутності представників позивача. Суд розглянув заяву та задовольнив.

Від позивача через канцелярію суду надійшла телеграма, в якій просить відкласти розгляд справи у зв’язку з неможливістю явки представників позивача. Суд розглянув та відмовив у задоволенні. Саме позивач наполягав на дослідженні доказів. Судом було надано достатньо часу для надання доказів по справі.

Від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання від 24.07.2008р., в якому просить долучити до матеріалів справи додаткові документи. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 20.02.2001р. між ТОВ „Кароліна” та виконавчим комітетом Донецької міської ради укладений договір оренди земельної ділянки, згідно п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, що знаходиться на території Кіровського району м. Донецька по вул. Кірова, 90а, площею 2888,кв.м. із забудованих земель міської ради. Договір зареєстрований 07.03.2001р.

Термін дії договору – 15 років починаючи з дати його реєстрації (п.2.1 Договору від 20.02.2001р.).

Між ТОВ „Кароліна” та виконавчим комітетом Донецької міської ради укладений договір оренди земельної ділянки № 6612 Ю-22987/2003, згідно п. 1.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування без виділення в натурі ( на місцевості) земельну ділянку площею 271,88кв.м, що знаходиться на території Кіровського району м. Донецька по вул. Кірова, 90 із прибудинкової території будівлі для сплати до місцевого бюджету орендної плати за землю. Даний договір зареєстрований 20.02.2004р. № В/5-210.

Договір укладається на термін оренди або перебування у власності орендаря нежилого приміщення, що знаходиться на земельній ділянці за вищезгаданою адресою (п.2.1 Договору № 6612 Ю-22987/2003).

Згідно п.1 договору від 18.04.2006р., укладеного між виконавчим комітетом Донецької міської ради та ТОВ „SDS”, останньому надана земельна ділянка (кадастровий номер :00:039:0165) для розміщення гостьової автостоянки до існуючих приміщень виробничого корпусу, яка знаходиться на території Кіровського району м. Донецька по вул. Кірова (на південний схід від будинку № 90). Даний договір зареєстрований за № 1143.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6 413кв.м. (п.2 Договору від 18.04.2006р.).

Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації (ч. 1 ст. 125 Земельного кодексу України).

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Отже, право користування земельними ділянками і ТОВ «Каролина», і ТОВ „SDS” відповідають вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані, зокрема не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов'язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

Позивач стверджує, що відповідачем на проїзді (дорозі) загального користування збудований капітальний паркан, виконаний в формі рекламних щитів, що перешкоджає під'їзду до складів ТОВ «Кароліна» та неуможливлює вчасне розвантаження продукціїї, завдає незручності покупцям, що звертаються до позивача.

Згідно актів перенесення меж земельних ділянок на місцевість позивача та відповідача чітко встановлено межі земельних ділянок.

Відповідно до ст.39 Господарського процесуального кодексу України було здійснено дослідження речових доказів у місці їх знаходження, про що складено протокол та долучено до матеріалів справи.

Під час дослідження речових доказів у місці їх знаходження, суд оглянув речові докази та встановив, що за схемою кадастрового плану земельних ділянок та договорами оренди земельних ділянок огорожа, розташована навколо будівель відповідача, не перешкоджає діяльності позивача.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається, що саме дана земельна ділянка, на якій розташований паркан є землями загального користування.

Згідно до вимог ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Земельні ділянки, на яких розташовані об’єкти загального користування, належать до земель житлової та громадської забудови. Такі земельні ділянки використовуються як шляхи сполучення (вулиці, проїзди, майдани, шляхи), для задоволення культурно-побутових потреб населення (парки, сквери, бульвари), для схову, знешкодження та утилізації промислових та побутових відходів, розміщення об’єктів, необхідних для населеного пункту в цілому.

Дослідивши всі матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів у розумінні ст. ст. 33, 36 ГПК України, щодо порядку користування спірною земельною ділянкою, а саме щодо перешкод при здійсненні господарської діяльності ТОВ „Кароліна”; приналежності даної спірної земельної ділянки, на якій розташований паркан (огорожа) відповідача до земель загального користування відповідно до ст. 38 Земельного кодексу України, а також, що встановлення даного паркану відповідачем не дозволяє позивачу використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням.

Крім того, в даному випадку позивачем укладено договір купівлі-продажу будівлі магазину від 04.02.2008р. А, відповідно до п. 2.1, 2.2 договору оренди земельної ділянки № 6612 Ю-22987/2003 від 11.12.2003р. (зареєстрований 20.02.2004р.), договір укладається на термін оренди або перебування у власності орендаря нежилого приміщення, що знаходиться на земельній ділянці.

Суд не приймає до як докази по справі копію договору від 15.07.2008р., який наданий відповідачем, так як він не стосується предмету спору.

Тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 38, 96, 125, 126 Земельного кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 39, 41, 43, 49, 69, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірники

Позивачу 1

Відповідачу1

У справу № 11/276пн

Вик.Соловйова О.О.