СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

14 серпня 2008 року

Справа № 2-16/13290-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Голика В.С.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Гоголя Ю.М.,

секретар судового засідання                                        Дікан Л.І.

за участю представників сторін:

представник позивача - Нанаров Олексій Олександрович, довіреність № б/н від 03.04.08;

представник відповідача - Підронова Євгенія Володимирівна, довіреність № 13/10-0 від 23.01.08;

представник третьої особи - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 17.06.2008 у справі № 2-16/13290-2007А

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Гуматекс" (вул. Пушкіна, 11-а, місто Сімферополь, 95000) (вул. Козлова, 45, місто Сімферополь, 95011)

до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9, місто Сімферополь, 95053)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим (вул. К. Лібкнехта, 16, місто Сімферополь, 95006)

про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

За результатами планової невиїзної документальної перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Гуматекс” (акт перевірки № 700/17-1 від 28.08.2007) Державною податковою інспекцією в м. Сімферополі прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 05.09.2007 про нарахування податкового зобов'язання на суму 815 373 грн., з якої 27 791 грн. –основний платіж, 543 588 грн. - фінансові санкції.

В ході перевірки, на думку податкового органу, встановлено порушення з боку позивача підпунктів 11.2.2 пункту 11.2. статті 11 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889-ІV від 22.05.2005 (із змінами, доповненнями), а саме: дохід, отриманий від продажу протягом звітного податкового періоду або від продажу об'єкту нерухомості, іншого ніж зазначені у підпункті 11.1.1 пункту 11.1. цієї статті підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 7.2 статті 7 Закону 15 % від об'єкту оподаткування, нарахованого податковим агентом. Згідно договору купівлі - продажу 18.12.2006 позивач купив у фізичної особи об'єкт нерухомості, розташований за адресою м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7, вартість якого складає 5 437 369,00 грн. Грошові кошти від операції купівлі - продажу перераховані позивачем продавцям 28.12.2006. Отримані суми фізичними особами - продавцями при сплаті не оподатковувались.

Крім того, відповідач направив позивачеві податкову вимогу від 18.09.2007 № 1/2654 на суму 815 373 грн. та податкову вимогу від 19.10.2007 за № 2/2913 на ту саму суму.

Відповідач також склав акт опису та арешту активів № 55/24-0 від 09.10.2007, на які поширюється право податкової застави.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 червня 2008 року у справі № 2-16/13290-2007А позов задоволено: скасовано податкове повідомлення - рішення Державної податкової інспекції у місті Сімферополі № /0 від 04.09.2007; скасовані податкові вимоги від 18.09.2007 № 1/2654 та від 19.10.2007 № 2/2913 про сплату товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Гуматекс” податкового зобов'язання на суму 815 373 грн.; скасовано акт опису активів від 09.10.2007 № 35/24-0.

При прийнятті постанови місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про помилковість доводів відповідача.

Відповідач, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі, оскаржує вказаний судовий акт у зв’язку із порушенням судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Більш детально доводи заявника викладені безпосередньо в апеляційній скарзі.

Судова колегія, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, апеляційну скаргу визнає такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Договору купівлі продажу об'єкту нерухомості б/н від 18.12.2006 позивач купив, а фізичні особи - Сетков В.І., Сенченко А.В., Веліжанский С.К., Денисова Л.Л. продали об'єкт нерухомості, розташований за адресою: м. Сімферополь, вул.. Крилова, 7 вартістю 137 369 грн.

Грошові кошти за придбання об'єкту нерухомості були перераховані позивачем продавцю на підставі вказаного Договору купівлі - продажу 28.12.2006, що підтверджується платіжними дорученнями № 2211, 2210, 2209, 2208 від 28.12.2006.

Відповідно до статті 77 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” було припинено дію статті 11 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” № 889-IV в частині оподаткування операцій з продажу об'єктів нерухомого майна.

Як правильно зазначає місцевий господарський суд, позивач, який набув в 2006 році у фізичних осіб право на об'єкт нерухомості, не був податковим агентом при здійсненні операцій по відчуженню об'єктів нерухомого майна, а фізичні особи-продавці не мали зобов'язань по сплаті податку на доходи фізичних осіб, оскільки згідно приписів пункту 11.2.2 статті 11 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” не покладається на юридичну особу - покупця будь-яких зобов'язань по утриманню податку з продавців-фізичних осіб.

Також, відповідно до пункту 11.3. статті 11 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” ( в редакції від 02.09.2006 року) податковим агентам при здійсненні операцій по відчуженню нерухомого майна є нотаріус.

Судова колегія погоджується із місцевим господарським судом і у тому, що податковий орган помилково вважає датою складання договору 30.01.2007, тобто дату фактичної державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Так, відповідно до частини 3 статті 334 Господарського кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, який не посвідчено нотаріально, дійсним.

Право власності на об'єкт нерухомості зареєстровано за позивачем за рішенням Третейського суду від 27.12.2006. Проте 30.01.2007 - фактична дата державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Підставою для ухвалення рішення Третейського суду від 27.12.2006 була норма частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України, згідно якої у разі якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що позивач не пропустив строк адміністративного оскарження на момент звернення зі скаргою до податкового органу та сума податкового зобов'язання не була узгодженою.

Відповідно до абзацу 6 підпункту 5.2.2 пункту 5.2. статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181 у разі коли останній день строків, зазначених у абзаці першому цього підпункту або встановлених за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника) у випадках, визначених у абзаці другому цього пункту, припадає на вихідний або святковий день, останнім днем таких строків вважається перший наступний робочий день.

Оскільки повідомлення-рішення № /0 від 04.09.2007 отримано позивачем 06.09.2007, а 16.09.2007 - вихідний день, то відповідно до приписів абзацу 6 підпунктів 5.2.2 пункту 5.2. статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивач обґрунтовано направив скаргу 17.09.2007 (наступний робочий день).

Крім того, листом від 27.09.2007 за № 649 позивач повідомив відповідача про звернення до суду з адміністративною позовною заявою про оскарження ухваленого податкового повідомлення-рішення.

Отже, на думку апеляційного господарського суду, у відповідача не було підстав для вживання заходів щодо примусового виконання податкового повідомлення-рішення від 04.09.2007, направлення податкових вимог та складання акту опису та арешту активів від 09.10.2007, оскільки згідно з пунктом 5.2.4 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання дійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Проте, податковий орган не навів судовій колегії доказів, яки б спростовували викладене.

За таких обставин, судова колегія не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови місцевого господарського суду.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 червня 2008 року у справі № 2-16/13290-2007А залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом одного місяця безпосередньо до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                        В.С. Голик

Судді                                                                      В.І. Гонтар

Ю.М. Гоголь