КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

17.04.2008
№ 05-5-31/1029

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха  Б.В.

суддів:            Верховця А.А.

Тищенко  А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -представник не з'явився

від відповідача - представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
30.01.2008

у справі № 05-5-31/1029 (Качан Н.І.)

за позовом                               Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1

до                                                   Рада
Міністрів Автономної Республіки Крим

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від
30.01.2008 р. за номером 05-5-31/1029, позовні матеріали були повернуті
позивачеві без розгляду на підставі п. 3,4,6 ст. 63 ГПК України.

Не
погодившись з даною ухвалою позивач звернувся до  суду з апеляційною скаргою, в якій просить її
скасувати, оскільки вважає, що підстави щодо повернення позовних матеріалів без
розгляду, викладені в ухвалі Господарського суду м. Києва, помилкові.

17.04.2008р.
представники сторін в судове засідання не з'явились про причини неявки суд не
повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце
розгляду справи.

Враховуючи
викладене, суд, на підставі ст. 75 ГПК України, вирішив розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

24.01.2008 р. до Господарського суду
м. Києва надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим про визнання рішення недійсним.

30.01.2008
р. Господарський суд м. Києва ухвалою № 05-5-31/1029 позовну заяву    Фізичної особи підприємця ОСОБА_1повернув
без розгляду  на підставі п. 3, 4, 10 ст.
63 ГПК України, посилаючись на те, що до позовної заяви не додано доказів, що
підтверджують викладені в заяві обставини, оскільки ксерокопії документів, які
додані до апеляційної скарги належним чином не засвідчені, не додано доказів
сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі та доказів сплати
витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідно
до п.3  ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують
викладені у заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми.

Як
вбачається з позовної заяви, предметом позову є визнання недійсними рішень
Республіканського конкурсного комітету. До позовної заяви позивачем були  додані: копії публікацій про проведення
конкурсу, копії ліцензії Міністерства транспорту і зв'язку України видані
ОСОБА_1.

Відповідно
до ч.3 п. 2.1, ч.3  п.3.2
Роз'яснення  президії Вищого арбітражного
суду України від 18.09.97 р. №02-5/289 Якщо подані копії документів викликають
сумніви, господарський суд має право витребувати оригінали цих документів. Суд
не вправі повернути позовну заяву також з мотиву недодання документів, що є
доказами, оскільки позивач може їх надавати, а суд - вимагати їх надання до
закінчення розгляду справ.

Таким
чином, враховуючи те, що суд першої інстанції при необхідності міг витребувати
додаткові документи для розгляду спору, то в суду першої інстанції не було
підстав повертати позовну заяву без розгляду з посиланням на п. 3 ст. 63 ГПК
України.

Відповідно
до п.4  ст. 63 ГПК України суддя повертає
позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів
сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Предметом
позову у даній справі є немайнові вимоги.

Відповідно до п. б) ст. 3 Декрету
Кабінету Міністрів України "Про державне мито" із позовних заяв
немайнового характеру, в тому числі із заяв про визнання недійсними повністю
або частково актів ненормативного характеру; 5 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що  на день подання
позову становить 85 грн.

Відповідно до п. 5 Роз'яснення
Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. №02-5/78 „Про деякі питання
практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”
платіжне доручення на безготівкове перерахування державного мита, квитанція
установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви
(заяви) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява)
оплачується державним митом.

Як вбачається з позовних матеріалів,  в якості доказу сплати державного мита
позивачем була надана квитанція від 09.02.2008 р. про сплату позивачем лише
42,50 грн. з призначенням платежу  -  „держмито за скаргу”.

Також, позивачем не виконані вимоги
ухвали Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2007р. про надання
доказів сплати державного мита за подачу позовної заяви по даній справі.

Таким чином, позивачем держмито в повному
розмірі не сплачено, до того ж в квитанції в графі призначенні платежу не
зазначено за розгляд якої позовної заяви сплачено держмито.

Відповідно
до п.10  ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

До
позовної заяви позивач додав платіжний документ про сплату витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. на
рахунок Державного бюджету м. Сімферополя.

Разом
із тим, згідно п.36 ст.8 Закону України “Про Державний бюджет України на 2007
рік” витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднесені
до джерел формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2007 рік
у частині доходів.

Відповідно
до листа Державної судової адміністрації України №11-1685/07 від 21.03.2007р.
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу повинні
сплачуватись платниками та зараховуватись до державного бюджету на рахунки
державного казначейства за кодом бюджетної класифікації 22050000 в розрізі
територій, а не на рахунок ДП “Судовий інформаційний центр”.

Згідно
з листом Управління Державного казначейства у Шевченківському районі м. Києва
№04-08/745 від 17.04.2007р. витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу повинні сплачуватись платниками та зараховуватись до
державного бюджету  за наступними
реквізитами:

р/р
0011

Одержувач:
УДК у Шевченківському районі, ідентифікаційний код 26077968

Банк
одержувача: ГУ ДКУ у м. Києві МФО 820019

Код
економічної класифікації: 22050000

Призначення
платежу: Оплата за  інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у справі за позовом (назва організації позивача)
до (назва організації відповідача).

Як вбачається, реквізити  квитанції від 03.01.2008р. про сплату витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. на
рахунок Державного бюджету м. Сімферополя., доданої позивачем до позовної
заяви, не відповідають вищезазначеним реквізитам.

Отже, зазначена квитанція позивача не може
бути належним доказом сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Враховуючи
викладене, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення
позовної заяви без розгляду на підставі п. 4, 10 ГПК України.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду від 30.01.2008р.
за номером №05-5-31/1029 без змін.

Головуючий суддя
Отрюх  Б.В.

Судді
Верховець А.А.

Тищенко  А.І.