ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 9/100

04.07.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт –Транс»

До відповідача Закритого акціонерного товариства «Промшляхбуд»

Про стягнення 55192,65 грн.

Суддя Жирнов С.М.

Представники:

від позивача: Гуть В.В. –довіреність № б/н від 14.04.2008 р.

від відповідача: не з»явились.

Обставини справи:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача 46953,21 грн. основного боргу, 3293,10 грн. пені, 4423,76 грн. інфляції, 522,58 грн. річних за період, визначений окремо щодо кожного підписаного акту (форми № КБ-2в) і довідки (форми № КБ-3) та станом на 30.04.2008 р., на підставі Договору субпідряду № 6/07 від 11.09.2007 р., а також про стягнення з відповідача 10200,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката на підставі Договору № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 15.01.2007 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2008 р. порушено провадження у справі № 9/100 та призначено її розгляд на 23.06.2008 р.

Позивачем у судовому засіданні 23.06.2008 р. поданий Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців щодо відповідача станом на 02.06.2008 р. (серія АБ, № 261191), відповідно до якого місцезнаходженням відповідача зазначено: 01042, м. Київ, Печерський район, вул. Філатова, будинок 7.

Відповідач в судове засідання 23.06.2008 р. не з»явився, відзив на позов з підтверджуючими документами на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не подав і не надіслав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2008 р. розгляд справи було відкладено на 04.07.2008 р.

Позивачем у судовому засіданні 04.07.2008 р. подана Заява (без номера, без дати), відповідно до якої останній підтвердив, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, нема справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

Відповідач в судове засідання 04.07.2008 р. повторно не з»явився, відзив на позов з підтверджуючими документами не подав і не надіслав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (див. Роз‘яснення Президії ВАСУ від 18.09.97 р. № 02-5/289 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Поштове відправлення з ухвалою суду від 06.06.2008 р. було направлено відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: 01042, м. Київ, вул. Філатова, будинок 7, та яка підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців (серія АБ, № 261191). Вищезазначене поштове відправлення повернулось до суду з відміткою пошти: «за цією адресою такої фірми немає».

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях від останнього до суду не надходило.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкладання розгляду справи та його недоцільність, а рівно про можливість розгляду останньої за відсутністю відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

11.09.2007 р. між позивачем - Товариства з обмеженою відповідальністю «Акцепт –Транс», визначеним як Субпідрядник, та відповідачем - Закритим акціонерним товариством «Промшляхбуд», визначеним як Генпідрядник, було укладено Договір субпідряду № 6/07 (надалі за текстом «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору предметом останнього є виконання Субпідрядником будівельно –монтажних робіт та оплати послуг генерального підряду на будівництві житлового будинку за адресою: село Михайлівна –Рубежівка Києво –Святошинського району Київської області (надалі по тексту –«Об»єкт»), відповідно до проектної документації, договірної ціни та графіка виконання робіт (надалі по тексту –«Роботи»).

Згідно п. 1.4 Договору роботи за договором вважаються виконаними Субпідрядником і прийнятими Генпідрядником після підписання останнього (у часі) акта виконаних робіт (форма № КБ-2В) і довідки про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3), підписанням яких завершується виконання робіт, передбачених графіком з розшифровкою складу робіт, а також наданням усієї необхідної виконавчої документації, що відповідає видам робіт виконуваних Субпідрядником.

Відповідно до п. 3.1 Договору оплата виконаних робіт за Договором проводиться щомісяця на підставі підписаних сторонами актів за формою № КБ-2в та довідки за формою № КБ-3 не пізніше 10 банківських днів з дати підписання Генпідрядником зазначених актів та довідки за місяць.

Пунктом 11.5 Договору передбачено, що при порушенні Генпідрядником договірних зобов»язань по оплаті виконаних Субпідрядником робіи більш ніж на 10 банківських днів з дня виникнення обов»язків проплати він сплачує Субпідрядникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення.

На твердження позивача, ним та у відповідності до умов Договору були виконані Роботи на Об»єкті на загальну суму 180685,44 грн., що підтверджується підписаними в двосторонньому порядку: Довідками про вартість виконаних підрядних робіт (форма № КБ-3) за вересень 2007 року на суму 49136,40 грн., за жовтень 2007 р. на суму 23490,83 грн. за листопад 2007 р. на суму 53782,07, за грудень 2007 р. на суму 54276,14 грн. та Актами приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) № 1, № 2 за вересень 2007 р. на суму 49136,40 грн., № 3, № 4, № 5 за жовтень 2007 р. на суму 23490,83 грн., № 6, № 7 за листопад 2007 р. на суму 53782,07 грн., № 8, № 9, № 10 за грудень 2007 р. на суму 54276,14 грн. (надалі за текстом - Довідки, Акти).

Згідно копій банківських виписок по рахунку позивача відповідач частково здійснив розрахунки за виконані позивачем Роботи на загальну суму 133732,23 грн.

З огляду на викладене, позивач вважає, що заборгованість відповідача за спірним Договором складає 46953,21 грн. –основний борг (180685,44 грн. –133732,23 грн. = 46953,21 грн.) та така підлягає до примусового стягнення з останнього у судовому порядку.

Відповідно до позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача також і 3293,10 грн. пені, 4423,76 грн. інфляції, 522,58 грн. річних за період, визначений окремо щодо кожного підписаного акту (форми № КБ-2в) і довідки (форми № КБ-3) та станом на 30.04.2008 р. на підставі Договору субпідряду № 6/07 від 11.09.2007 р.

Позивач відносить понесені ним 10200,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката на підставі Договору № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 15.01.2007 р. до судових витрат в розумінні ст. 44 ГПК України, а тому вважає, що останні підлягають до стягнення з відповідача.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між сторонами по справі укладено договір підряду, а, отже, саме він та відповідні положення статей глави 61 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) визначають права та обов»язки сторін, зокрема зі здійснення передбачених ним підрядних робіт та їх оплати.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов»язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовнику (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України, ч.7 ст. 193 ГК України, договір є підставою для виникнення зобов’язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а пунктом 2 ст. 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання не звільняє сторону від відповідальності за порушення зобов’язання.

Відповідно до спільного наказу Державного комітету статистики України та Державного комітету України з будівництва та архітектури від 21 червня 2002 року № 237/5 „Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві” такими типовими формами є № КБ-2в „Акт приймання виконаних підрядних робіт»та № КБ-3 «Довідка про вартість виконаних підрядних робіт».

Отже, належним доказом, що підтверджує факт виконання підрядних робіт та їх вартість, є акти форми № КБ-2в і довідки форми № КБ-3.

Враховуючи вищенаведене, надані позивачем Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форми № КБ-3) і Акти приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) за вересень –грудень 2007 р. на загальну суму 180685,44 грн., підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін, приймаються судом у якості належних доказів здійснення позивачем Робіт за Договором та беззаперечного прийняття їх відповідачем, а рівно, у якості доказу наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 46953,21 грн. за Договором субпідряду № 6/07 (180685,44 грн., загальна сума виконаних позивачем Робіт згідно Довідок і Актів –133732,23 грн., часткова сплата відповідачем спірних Робіт = 46953,21 грн., основний борг).

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу у сумі 46953,21 грн. визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписами ст. 611 ЦК України, ст.ст. 216, 230 ГК України визначено, що у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Пунктом 11.5 Договору передбачено, що при порушенні Генпідрядником договірних зобов»язань по оплаті виконаних Субпідрядником робіт більш ніж на 10 банківських днів з дня виникнення обов»язків проплати він сплачує Субпідрядникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення.

З огляду на вищенаведене та здійснивши перевірку доданих позивачем до позовної заяви розрахунків щодо нарахування 3293,10 грн. пені, 4423,76 грн. інфляції, 522,58 грн. річних за період, визначений окремо щодо кожного підписаного акту (форми № КБ-2в) і довідки (форми № КБ-3) та станом на 30.04.2008 р., суд вважає, що вимоги позивача в частині похідних від суми основного боргу (пені, інфляції, річних) також підлягають задоволенню повністю.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 10200,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката на підставі Договору № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 15.01.2007 р. у якості судових витрат відповідно до ст. 44 ГПК України, визнаються судом такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Приписами ст. 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до судових витрат віднесені державне мито, суми, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрати, пов»язані з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплата послуг перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов»язані з розглядом справи.

Стаття 28 ГПК, визначаючи підстави представництва юридичних осіб та громадян у господарському суді, не обмежує їх у виборі тих осіб, які здійснюватимуть таке представництво.

Водночас у вирішенні питань, пов»язаних з розглядом вимог сторін та третіх осіб про відшкодування їх витрат на послуги представників у господарському суді, слід враховувати таке.

За приписом частини третьої статті 48 ГПК витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру». Дія цього Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про адвокатуру»адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України.

Таким чином, стаття 44 ГПК передбачає відшкодування як судових витрат сум, що були сплачені стороною за отримання лише послуг адвокатів, а не будь –яких представників (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 10.12.2007 № 01-8/963).

Фактично Договір № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 15.01.2007 р. укладений між позивачем (визначеним як «Замовник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «АДАТ»(визначеним як «Виконавець»).

Відповідно до розділу 1 вищезазначеного договору його предметом є адвокатські та юридичні послуги щодо захисту інтересів Замовника у відносинах з будь –якими особами та в будь –яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в загальних, адміністративних, господарських судах України, третейських судах та арбітражах, правоохоронних та контролюючих органах, з усіх питань, які виникають під час здійснення Замовником його статутної діяльності.

Відтак наведене свідчить, що Договір № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 15.01.2007 р. укладений не з адвокатом (адвокатським об»єднанням), а з юридичною особою –ТОВ «Юридична компанія «АДАТ». Крім того, вказаний договір фактично укладений на здійснення юридичного обслуговування позивача в цілому та ніяким чином не стосується надання юридичних послуг виключно щодо захисту інтересів останнього у спорі з Закритим акціонерним товариством «Промшляхбуд»(відповідачем по справі). Більш того, відповідно до Додаткового правочину № 1 до Договору № 01/18-07 щодо надання адвокатських та юридичних послуг від 30.01.2007 р. визначено, що «Замовник надає Виконавцю доручення на захист інтересів Замовника у спорі з Гаражно - будівельним кооперативом «Авіатор»… з приводу стягнення на користь Замовника боргу за договором підряду від 19.11.2001 р.»(?!), а отже не з приводу захисту інтересів позивача у спорі із ЗАТ «Промшляхбуд»на підставі Договору субпідряду № 6/07 від 11.09.2007 р.

За таких обставин, судові витрати в частині держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відносяться на відповідача. Інших витрат, які могли б бути віднесені до судових (ст. 44 ГПК України), судом не встановлено, а тому розподіл таких не можливий.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 615, 625, 629, 837, 838 Цивільного кодексу України, ст. 193, 216, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 34, 44, 45, 49, 59, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Промшляхбуд»(01042, м. Київ, вул. Філатова, 7; ідентифікаційний код 24586811; р/р 0306 в філії Залізничного відділення «Промінвестбанку»в м. Києві, МФО 322153), а у випадку відсутності коштів з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення господарського суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксепт –Транс»(03056, м. Київ, вул. Дашавська, 24, оф. 3; ідентифікаційний код 30518388; р/р 801 в Залізничній філії ВАТ КБ «Хрещатик»в м. Києві, МФО 322595) 46953 (сорок шість тисяч дев»ятсот п»ятдесят три) грн. 21 коп. основного боргу, 3293 (три тисячі двісті дев»яносто три) грн. 10 коп. пені, 4423 (чотири тисячі чотириста двадцять три) грн. 76 коп. інфляції, 522 (п»ятсот двадцять дві) грн. 58 коп. річних, 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) грн. 93 коп. держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

С.М. Жирнов

Дата підписання рішення - 07.07..2008 р.