ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.08 р.                     Справа № 29/122

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Джарти В.В., при секретарі Бєліковій Н.А., розглянувши матеріали за позовною заявою Комунального комерційного підприємства „Маріупольтепломережа” м. Маріуполь (представник – Степанчук Є.М. – довіреність №99/02 від 15.04.08) до Житлово-комунального підприємства „Житловик” м. Маріуполь (представник – не з’явився) про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 20 358,37 грн.

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне комерційне підприємство „Маріупольтепломережа” м. Маріуполь (Постачальник) звернулося до суду з позовною заявою до Житлово-комунального підприємства „Житловик” м. Маріуполь (далі-Споживач) про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 20 358,37 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на договір №72 від 01.10.05 про відпуск теплової енергії (далі „Договір”); акт включення опалення від 06.11.07; розрахунок суми боргу; копії рахунків-фактур №11-2010/01 від 27.11.07 на суму 1682,27 грн., №12-2010/01 від 24.12.07 на суму 2018,72 грн., №01-2010/01 від 24.01.08 на суму 2018,72 грн., №02-2010/01 від 24.02.08 на суму 2018,72 грн., №03-2010/01 від 24.03.08 на суму 2759,51 грн., №04-2010/01 від 24.04.08 на суму 1379,75 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України.

Представник відповідача вимоги Ухвал господарського суду Донецької області не виконав, в судове засідання не з’явився, не зважаючи на належне повідомлення судом про час, та місце судового засідання, що підтверджено штампом реєстрації вихідної кореспонденції господарського суду. Наразі, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами справи, оскільки, не наданий суду відзив не може істотно вплинути на юридичну кваліфікацію спірних відносин, крім того, ст. 75 ГПК України вбачає, що надання відзиву є не обов’язком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Вислухавши у судовому засіданні представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

01.10.05 між підприємством позивача „Маріупольтепломережа” та Житлово-комунальним підприємством „Житловик” м. Маріуполь був укладений Договір, відповідно до якого Постачальник зобов’язаний забезпечувати безперебійне постачання теплової енергії об’єкти Споживача, перелічені в додатку до Договору, а Споживач у свою чергу зобов’язався оплачувати щомісячно сплачувати послуги теплопостачання, згідно об’ємів теплоспоживання.

Згідно п.2.1 Договору, сторони зобов’язалися керуватися діючим законодавством України і нормативними документами, що регламентують постачання теплової енергії.

На виконання умов Договору, Постачальником поставлялася Споживачу теплова енергія. У зв’язку з неповною сплатою Споживачем вартості поставленої енергії за період з листопада 2007 по травень 2008 року, перед позивачем виникла заборгованість в сумі 11 298,38 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору, оплату за теплову енергію відповідач повинен виконувати по фіксованим тарифам в строк до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. Розхід гарячого водопостачання і тепла визначається розрахунком, який виконується на підставі ставок споживачів, проектів теплопостачання будівель.

Пунктом 4.3 договору та ЗУ „Про відповідальності суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання придомових територій” №686-ХІV від 20.05.1999, передбачено, що за весь час прострочення оплати теплової енергії Споживачу нараховується пеня в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше 100% загальної суми боргу.

В підтвердження виконання договору з боку позивача, наданий акт про включення опалення від 06.11.07.

Позивачем були виставлені рахунки - фактури, які додані до матеріалів справи №11-2010/01 від 27.11.07 на суму 1682,27 грн., №12-2010/01 від 24.12.07 на суму 2018,72 грн., №01-2010/01 від 24.01.08 на суму 2018,72 грн., №02-2010/01 від 24.02.08 на суму 2018,72 грн., №03-2010/01 від 24.03.08 на суму 2759,51 грн., №04-2010/01 від 24.04.08 на суму 1379,75 грн.

Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачував вартість відпущеної теплової енергії внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 11 298,38 грн.

За результатами розгляду матеріалів справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення суми боргу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як визначено положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Згідно п. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 9 059,99 грн. на підставі п. 4.3. договору.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання ( за умовами передбаченими договором або законом ). Згідно Закону України “ Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання придомових територій” ( № 686-ХІУ від 20.05.1999р.), споживач в разі порушення зобов`язання по сплаті за комунальні послуги повинен сплачувати окрім боргу і пеню в розмірі 1 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу .

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, а вимоги, щодо стягнення пені в розмірі 9 059,99 грн., за спірний період такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Наразі, відповідач договірні зобов’язання перед позивачем, на момент прийняття рішення судом не виконав, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 11 298,38 грн., яка і заявлена позивачем до стягнення.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 11 298,38 грн. та пені в розмірі 9 059,99 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 193 ГК України, ст.ст. 43, 49, 81-1, 82-85 ГПК України; ст.ст. 525-526, 546, 549, ЦК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства „Маріупольтепломережа” м. Маріуполь до Житлово-комунального підприємства „Житловик” м. Маріуполь про стягнення заборгованості за теплову енергію в сумі 20 358,37 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Житлово-комунального підприємства „Житловик” (87518, вул. Артема, 58, м. Маріуполь, Донецька область, р/р 62 в філії ЗАТ „Укрсоцбанк” в м. Маріуполь, МФО 334185, ОКПО 31190803) на користь Комунального комерційного підприємства „Маріупольтепломережа” (87518, вул. Гризодубовой, 1, м. Маріуполь, Донецька область р/р 4000, МФО 334970, ОКПО 33760279) заборгованість за теплову енергію в сумі 20 358,37 грн., державне мито у сумі 203,58 грн. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення оголошено повністю в судовому засіданні 24.06.2008р.

Суддя