ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.09.2008                                                             Справа № 10/112

За позовом ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород - Оноківці

до відповідача: приватного підприємства „Роліс”, с.В.Лучки Мукачівського району

про стягнення суми 1946,52грн., в т.ч. 1516,54грн. боргу, 219,32грн. інфляційних, 70,22грн. 3% річних, 140,44грн. пені.

Суддя І.В. Івашкович

Представники:

від позивача: Гусак С.М., заступник начальника юрвідділу, довіреність №2119 від 07.04.08

від відповідача:

У судовому засіданні 21.08.09 за участю представників від позивача - Гусак С.М., заступник начальника юрвідділу, довіреність №2119 від 07.04.08 від відповідача - Лелик В.Ю., директор,

оголошувалась перерва до 27.08.08 11год. 30хв.

У судовому засіданні 27.08.09 за участю представників від позивача - Гусак С.М., заступника начальника юрвідділу, довіреність №2119 від 07.04.08

від відповідача - Лелик В.Ю., директор,

оголошувалась перерва до 02.09.08 11год. 30хв.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, м.Ужгород-Оноківці звернулось з позовом до Приватного підприємства „Роліс”, с.В.Лучки Мукачівського району про стягнення суми 1946,52грн., в т.ч. 1516,54грн. основного боргу за спожиту активну електроенергію, 219,32грн. інфляційних, 70,22грн. 3% річних, 140,44грн. пені.

Позов мотивовано з посиланням на ті обставини, що відповідач порушив взяті на себе за договором №08-0156 від 02.03.04 про постачання електричної енергії зобов'язання, оскільки за жовтень 2007р. обліковано обсяг спожитої ним електроенергії, що склав 2440квт/год, що на 940квт/год перевищує обсяг обумовленої додатком 1.1 до договору договірної величини споживання електроенергії за відповідний місяць. На підставі ст.26 Закону України „Про електроенергетику”, п.4.2.2 договору відповідачу нараховану до сплати двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною електроенергії за жовтень 2007р.

Внаслідок неоплати здійснених позивачем нарахувань, відповідач заборгував 1516,54грн.

За допущену прострочку оплати відповідачу на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано інфляційні в розмірі 219,32грн., 70,22грн. 3% річних, 140,44грн. пені.

Представником позивача в процесі судового розгляду позов підтримано в повному обсязі. Посилається на обґрунтування та підтвердження підстав позовних вимог доданими документальними доказами, в т.ч., додатково доданими на вимогу суду документами.

Відповідач згідно з письмовим відзивом на позов проти позовних вимог заперечив повністю, посилаючись на ті підстави, що електроенергія в такій кількості, як зазначено у спірному рахунку на оплату, підприємством відповідача не споживалась. Стверджує про те, що неодноразово звертався у Мукачівський МРЕМ із заявами про перевірку технічного стану приладу обліку електроенергії, оскільки обсяги споживання електроенергії за показами приладу обліку явно не відповідали потужності фактично задіяних електроприймачів. Зазначає, що навіть після припинення електропостачання на об’єкті відповідача, яке мало місце 27.10.07, покази електролічильника продовжували зростати. Відповідачем подано документи, які свідчать про результати проведеної за його заявами експертизи лічильника електроенергії.

Зокрема, актом №54 від 28.01.08 проведення експертизи лічильника електроенергії підтверджено, що лічильник №39075543 (спірний по даній справі) не придатний до подальшої експлуатації, оскільки при перевірці на стенді виявлено самохід, а отже, такий лічильник не відповідає вимогам ГОСТ - 30207-94.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у цивільно-правових відносинах, що виникли з договору №08-0156 від 02.03.04 про постачання електричної енергії. Умовами договору передбачено, зокрема, зобов'язання споживача електроенергії (відповідача) оплачувати постачальнику електроенергії (позивачу) вартість спожитої електроенергії, здійснювати інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору. Порядок і строки здійснення розрахунків за спожиту електроенергію врегульовано умовами додатку №7 та додатку №8.

Окрім того, умовами п.п.2.2 договору встановлено відповідальність споживача за перевищення договірних величин споживання електроенергії та передбачено зобов'язання споживача оплатити двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Із фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що відповідачу було виставлено до оплати рахунок №7743 від 05.10.07, що містить нарахування на суму 1094,78 грн. вартості 2440квт/год електроенергії. Оскільки додатком №.1.1 до договору встановлено договірну величину споживання електроенергії жовтень 2007р. в розмірі 1500квт/год, позивачем на підставі п.4.2.2 договору, ст.26 Закону України „Про електроенергетику” нараховано відповідачу двократну вартість різниці між фактично спожитою і договірною величиною електроенергії (940квт/год) та додатково виставлено відповідачу до оплати рахунок №7744 від 05.10.07 на суму 421,76 грн. Через неоплату відповідачем у добровільному порядку рахунків №7743 від 05.10.07, №7744 від 05.10.07 позивачем заявлено позов про примусове стягнення боргу в розмірі 1516,54грн. із нарахування 219,32 грн. інфляційних, 70,22грн. 3% річних, 140,44грн. пені.

Із матеріалів справи слідує, що обсяг спожитої електроенергії у 2440квт/год, на оплату якого виставлено до оплати вищезгадані спірні рахунки, позивачем обліковано за показниками встановленого на об’єкті відповідача приладу обліку №39075543 (попередній показник складає 000769квт/год, наступний –000830квт/год). Вказані показники приладу обліку відповідача було зафіксовано працівниками Мукачівського МРЕМ в односторонньому порядку, що підтверджується актами зняття контрольних показників від 10.09.07, від 05.10.07 (додано копії).

Правовий аналіз наявних у справі доказів показує, що нарахування позивачем двократної вартості різниці між обсягом фактично спожитої відповідачем та договірною величиною споживання електроенергії за жовтень 2007р. проведено із порушенням нормативно встановлених вимог. Так, нормами п.п.6.13, 6.14 Правил користування електричною енергією (в редакції пост. НКРЕ №910 від 17.10.05, зареєстр. в Мінюсті України 18.11.2005 за №1399/11679) передбачено, зокрема, що перевищення договірної величини споживання електроенергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на підставі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електроенергії або акта прийняття-передавання електричної енергії. Встановлено, що період підбиття підсумків розрахункового періоду та повідомлення споживача про їх результати розпочинається з 3 робочого дня і має не перевищувати 10 робочих днів від останнього дня періоду для здійснення споживачем остаточного розрахунку.

Відповідно до умов додатку №7 до договору №08-0156 від 02.03.04 розрахунковим періодом для здійснення платежів за використану електроенергію вважається місяць, починаючи з 15 числа попереднього місяця по 15 число звітного місяця.

Із матеріалів справи слідує, що в даному випадку позивач дійшов до висновку про перевищення відповідачем договірної величини споживання електроенергії, керуючись показами приладу обліку станом на 10.09.07 та на 05.10.07, тобто не за результатами підбиття підсумків відповідного розрахункового періоду. Окрім того, обсяг споживання електроенергії, на оплату якого виставлено спірні рахунки, визначено не на підставі підтверджених обома сторонами даних розрахункового обліку.

Таким чином, нарахування відповідачу плати за перевищення договірної величини споживання електроенергії здійснено без дотримання нормативно врегульованого порядку встановлення самого факту перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Крім того, суд вважає, що покази розрахункового засобу обліку відповідача, згідно з якими виставлено до оплати спірні рахунки, не можуть бути підставою для визначення фактичного обсягу спожитої електроенергії, оскільки, як зазначено вище, такі покази зафіксовано працівниками постачальника електроенергії в односторонньому порядку, без підтвердження з боку споживача, що суперечить умовам додатків №7, №8 до договору №08-0156 від 02.03.04, вимогам п.3.18, 6.11 Правил користування електричною енергією.

При цьому слід також взяти до уваги і ті фактичні дані, що після виставлення до оплати спірних рахунків будь-які нарахування за послідуючий період йому не проводились, а станом на 27.10.07 електропостачання до об’єкту відповідача було припинено. Однак, показник встановленого на цьому об’єкті приладу обліку №39075543 на момент відключення від електромережі не було зафіксовано. Разом з тим, за заявою відповідача електролічильник №39075543 було знято для перевірки (у справі наявна копія акту від 19.11.07) та згідно акту повідомлення №3 від 23.01.08 направлено на експертизу для встановлення наявності такого пошкодження в роботі як самохід лічильника. Актом проведення експертизи лічильника № 54 від 28.01.08 підтверджено непридатність його до подальшої експлуатації, оскільки на стенді виявлено самохід.

Отже, за обставин, коли, після проведення спірних нарахувань підтверджено несправність у роботі приладу обліку електроенергії, існують неспростовані сумніви у достовірності показів цього приладу обліку, за різницею якщо спірні нарахування здійснено.

Виходячи з вищенаведеного, суд констатує, що позивачем не підтверджено належними доказами та не обґрунтовано відповідно до нормативно виставлених вимог наявність підстав для проведення нарахувань на суму 1516,54грн. згідно із виставленими до оплати рахунками №№ 7743, 7744 від 05.10.07. Вимоги в частині 1516,54 грн. боргу та проведених у зв'язку з його неоплатою нарахувань 219,32 грн. інфляційних, 70,22 грн. 3% річних, 140,44 грн. пені суд визнає безпідставним. В задоволенні позову слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                 І.В.Івашкович

Рішення, оформлене відповідно до ст. 85 ГПК України, підписано 08.09.08