донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.05.2008 р.                                                              справа №40/31

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

За участю представників сторін:

від позивача –не з’явився

від відповідача –не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства “Біт-стайл” м. Донецьк

на рішення

господарського суду Донецької області

від 02.04.2007р.

по справі № 40/31 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом прокурора м. Луганська в інтересах держави в особі Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради

до відповідача –приватного підприємства “Біт-стайл” м. Донецьк

про стягнення 32 520 грн. 90 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 02.04.2007р. по справі № 40/31 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ПП “Біт-стайл” м. Макіївка на користь Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради борг в сумі 30 997 грн. 80 коп.

Позов щодо стягнення пені в сумі 1523 грн. 10 коп. залишено без розгляду.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач свої зобов’язання за договором тимчасового користування місцями розташування спеціальних конструкцій, що використовуються для розміщення рекламоносіїв, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Луганська № 41 від 01.04.2002р. не виконав, оплату наданих місць для розташування на них спеціальних конструкцій не провів, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 30997 грн. 80 коп., докази погашення якого відсутні.

Позов в частині стягнення пені в сумі 1523 грн. 10 коп. за період з 11.04.06р. по 10.10.06р. залишено судом без розгляду з посиланням на п. 5 ст. 81 ГПК України, оскільки наданий прокурором розрахунок пені містить посилання на 120% облікової ставки НБУ, тоді як п. 4.1.1 договору від 01.04.02р. № 41 передбачає пеню у розмірі 0,3% від суми заборгованості за кожний день затримки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у термін прострочення.

Прокурором не надано обґрунтованого розрахунку пені за період прострочення.

Оскаржуючи рішення суду, відповідач просить його скасувати та прийняти нове рішення, оскільки він не повідомлявся про день слухання справи та не мав можливості надати заперечення на позов.

Борг в сумі 30 997 грн. 80 коп. стягнутий з відповідача з урахуванням додаткової угоди № 001 від 01.10.2002р. до договору № 41 від 01.04.2002р., яка підписана не уповноваженою особою. Згідно договору такою особою є директор Долінская А.В., однак у додатковій угоді міститься підпис невідомої особи.

Тому про збільшення позивачем оплати за користування місцями розміщення реклами відповідач не знав, оскільки додаткова угода на його підприємстві відсутня.

Крім того, ПП “Біт-стайл” розміщувало рекламу лише на одному з рекламних щитів, розташованих за адресою: м. Луганськ, перехрестя вул. Советської – вул. Новостроєної, на двох інших місцях рекламні щити не встановлювалися.

Відповідач визнає заборгованість в сумі 19 828 грн. 80 коп. за користування одним місцем за період з 01.04.2002р. по 31.01.2007р. з розрахунку 413 грн. 10 коп. в місяць з урахуванням оплати в сумі 3 717 грн. 90 коп.

Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради проти апеляційної скарги заперечує, оскільки матеріалами справи підтверджено отримання відповідачем повідомлень про розмір заборгованості з посиланням на додаткову угоду № 001 від 01.10.2002р.

Розглянувши матеріали справи, судова колегія встановила.

Виконавчим комітетом Луганської міської ради 12.07.2001р. прийняте рішення № 114/29, на підставі якого ПП “Біт-стайл” видані дозволи № 173, № 174, № 175 від 24.01.2002р. на розміщення зовнішньої реклами у м.Луганську без права здійснення будівельних робіт терміном на 5 років за адресами: перехрестя вул. Советської –вул. Новостроєної; виїзд до ст. Луганської; перехрестя вул. Луначарського –вул. Коцюбинського.

Статтею 16 Закону України “Про рекламу” передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах провадиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, та в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 2067 від 29.12.03р., передбачено, що плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

На виконання вищевказаного рішення між Управлінням архітектури та містобудування Луганської міської ради та приватним підприємством “Біт-Стайл” 01.04.2002р. укладено договір тимчасового користування місцями розташування спеціальних конструкцій (що використовуються для розміщення рекламоносіїв), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Луганська № 41.

Факт передачі місць розташування рекламоносіїв підтверджено актом прийому-передачі б/н від 01.04.2002р., підписаним сторонами без заперечень.

Додатковою угодою № 001 до вищевказаного договору змінено п. 2.1 договору в частині розміру плати за всі надані місця, яка становить 657 грн. 90 коп. в місяць; пункт 2.3 викладено у наступній редакції: плата за тимчасове користування місцем розташування спеціальних конструкцій сплачується з моменту отримання у встановленому порядку дозволу або дозволів на розміщення зовнішньої реклами у м. Луганську щомісячно до 05 числа звітного календарного місяця.

У зв’язку з неналежним виконанням ПП “Біт-стайл” умов договору в частині оплати за тимчасове розташування рекламоносіїв Управління архітектури та містобудування листами № 0103-12/2189а від 02.04.2004р., № 01-03-14/1032 від 13.03.2003р., № 01-10/1995 від 26.09.2006р. повідомляло відповідача про суми заборгованості та заявляло вимогу про її погашення.

Крім того, ПП “Біт-стайл” направлена претензія № 01-10/1341 від 24.09.2004р. на суму 15104 грн. 59 коп., яка залишена ним без задоволення.

Згідно частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з розрахунку суми боргу, заборгованість в сумі 30 997 грн. 80 коп. по оплаті місць розташування рекламних щитів виникла за період з 2002 року по жовтень 2006 року.

Доказів погашення боргу відповідач суду не надав, тому рішення суду в частині стягнення боргу в сумі 30 997 грн. 80 коп. є обґрунтованим.

Судова колегія рішення суду в частині залишення без розгляду позовних вимог про стягнення пені в сумі 1523 грн. 10 коп. у зв’язку з неподанням прокурором обґрунтованого розрахунку пені за період прострочення вважає таким, що підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Пунктом 4.1.1 договору № 41 передбачено, що у випадку несвоєчасної або неповної сплати за місця розташування спеціальних конструкцій користувач сплачує пеню у розмірі 0,3 % від суми заборгованості за кожний день затримки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у термін прострочення.

Додатковою угодою № 001 від 01.10.2002р. до договору № 41 від 01.04.2002р. змінено вищевказаний пункт та викладено його у наступній редакції: у випадку несвоєчасної або неповної сплати за місця розташування спеціальних конструкцій користувач сплачує пеню у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, яка діяла у термін прострочення.

Приймаючи до уваги, що пеня обрахована за період з 11.04.2005р. по 10.10.2006р. позивач обґрунтовано застосував пеню у розмірі 120% річних облікової ставки НБУ, а суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що п. 4.1.1 договору передбачає пеню у розмірі 0,3% від суми заборгованості.

Наданий позивачем розрахунок пені (т. 1 а.с. 8) містить період, за який вона обрахована, розмір заборгованості, на який нараховується пеня, облікову ставку НБУ, відсоток пені та термін прострочення платежів.

Пунктом 5 статті 81 ГПК України, якою керувався господарський суд, залишаючи позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1523 грн. 10 коп. без розгляду, встановлено, що прийняття такого рішення є можливим у разі ненадання позивачем без поважних причин витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору. При цьому таке можливо за наявності трьох умов: документи повинні бути витребувані господарським судом, матеріали вкрай необхідні для розгляду спору і без них спір вирішити неможливо, а також відсутні поважні причини, у зв’язку з якими документи не можуть бути подані.

Оскільки господарський суд не витребував від позивача матеріали для розгляду спору, а розрахунок пені знаходиться в них, тому посилання суду першої інстанції на ненадання прокурором обґрунтованого розрахунку пені за період прострочення як на підставу залишення в цій частині позову без розгляду, безпідставне, а позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача пені в сумі 1523 грн. 10 коп. за період з 11.04.2006р. по 10.10.2006р. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судова колегія не приймає вимоги скаржника про зменшення розміру боргу у зв’язку з використанням лише одного місця під розміщення рекламних щитів, оскільки цей факт ним не доведений та відповідно до ст.526 ЦК України зміни до договору не вносилися.

Посилання скаржника на те, що додаткова угода підписана не уповноваженою особою і факт її підписання йому не відомий не може бути прийнято до уваги, оскільки вона підписана керівником підприємства та скріплена печаткою відповідача.

Крім того, факт її підписанням особою без належних повноважень спростовується рішенням господарського суду Донецької області від 10.01.2008р., залишеним без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду від 21.02.2008р. за позовом ПП “Біт-стайл” м.Донецьк до Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради про визнання недійсною додаткової угоди № 001 від 01.10.2002р. до договору № 41 від 01.04.2002р.

Посилання ПП “Біт-стайл” на неповідомлення його про час та місце розгляду справи у зв’язку з направленням документів за його старою адресою у м. Макіївці є безпідставним, оскільки відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про зміну адреси, а цей факт суду першої інстанції став відомий лише після отримання листа прокуратура Донецької області № 05/1-02-07 від 28.03.2007р.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що рішення суду не відповідає приписам чинного законодавства, матеріалам справи та підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ч.1 п. 2 ст. 103, ч. 1 п. 4 ст.104, ст. 105 ГПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Донецької області від 02.04.2007p. по справі № 40/31 скасувати частково.

Стягнути з приватного підприємства “Біт-Стайл” (83055, м. Донецьк вул. 50-річчя СРСР, 150) ід.код 24801785, р/р 6001 в МФ АКБ “Надра”, МФО 335355 на користь Управління архітектури та містобудування Луганської міської ради (91000, м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 14) ід. код 26130094, р/р 1616 в УДК у Луганській області, МФО 804013 пеню в сумі 1523 грн. 10 коп.

Стягнути з приватного підприємства “Біт-Стайл” (83055, м. Донецьк вул. 50-річчя СРСР, 150) ід.код 24801785 на користь Державного бюджету України 15 грн. 23 коп. державного мита.

Зобов’язати господарський суд Донецької області видати відповідний наказ.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано:

1.          позивачу

2.          відповідачу

3.          прокуратурі

4.          господарському суду Донецької області

5.          у справу № 40/31 (2 прим.)

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС