ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.08                                                                                           Справа№ 2/1481-7/374

Суддя Б. Білоус, розглянувши матерали справи

За позовом: Управління пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Мікроприлад”, м. Львів

про стягнення 13482,24 грн.

при секретарі Качур Р.П.

За участю представників:

Позивача: Таряник В.О., довір. № 1534/06-08 від 19.02.08 р.

Відповідача: Пахомов Ю.Д., довір. № 06/12 від 24.12.07 р.

встановив:

Управління пенсійного фонду України у Личаківському районі м. Львова звернулося до господарського суду Львівської області з адміністративним позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства “Мікроприлад”, м. Львів про стягнення 13482,24 грн.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов (Вх. № 2121 від 09.02.05 р.), а саме вважає, що ВАТ “Мікроприлад” повинен відшкодовувати витрати на виплату пільгових пенсій лише в межах свого правонаступництва, яке на підставі п. 7 ст. 34 Закону України “Про підприємства в Україні” від 27.03.1991 року визначаються відповідно до розподільчого акту (балансу) або акту приймання-передачі майна.

Відповідачем в судовому засіданні заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання доказів розгляду в касаційній інстанції справи, пов’язаної з даною справою предметом спору.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки строк, передбачений для розгляду справи в судовому засіданні статтею 122 КАС України сплив, доказів розгляду справи, пов’язаної з даною відповідачем суду не надано, а тому справа розглядається на підставі наявних в ній документів по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення та заперечення представника позивача та прокурора, дослідивши докази і оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року № 1058-ІV, підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та дурників за списком робіт і професій, затверджених КМУ, починаючи з дня набрання чинності Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” у розмірі 20% з наступним збільшенням її щороку на 10% до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Позивач стверджує, що за період роботи на ВАТ “Мікроприлад” право на пільгову пенсію за Списком № 1 набули наступні працівники: Деркач П.М., Салдиш Н.В., Чалий М.П., Сипало В.П., Кочан М.П., Винник Г.В., Янішевська Л.М., Чижишин З.Л., Квецко Ю.М., Варава Г.І., Круть І.І., Дершавська Я.І., Шемелюк Г.І., Ліщинський С.О., Боднар Л.М.. Боднар Б., Знак І.

За Списком № 2: Всякий Я.В., Хавіна І.Ф., Балуш Н.М.. Нікітіна Я.І., Боянівська Т.Й., Гавп Г.В., Кізь Я.Г.

Відповідач у відзиві на позов (Вх. № 2121 від 09.02.05 р.) та усних поясненнях покликається на те, що ним здійснюються виплати пільгових пенсій колишнім працівника Виробничого об’єднання “Мікроприлад”, які працювали на В/О до його реорганізації у 1995 році. В результаті реорганізації з В/О виділилось ряд підприємств, серед яких Львівський державний завод електровимірювальних приладів, що у 1996 році був перетворений у ВАТ “Львівський завод електровимірювальних приладів”. Останній у 1998 році був перереєстрований як ВАТ “Мікроприлад”.

Згідно п. 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, фактичні витрати на виплату пенсій за віком на пільгових умовах, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.

Відповідач стверджує, що витрати на виплату пільгових пенсій відшкодовуються підприємством у сумі, пропорційній часу, відпрацьованому працівниками на цьому підприємстві у загальному обсязі часу, відпрацьованого працівниками на всіх підприємствах з умовами, що дають право на пільгову пенсію та вважає, що ВАТ “Мікроприлад” повинен відшкодовувати витрати на виплату пільгових пенсій лише в межах свого правонаступництв, яке на підставі п. 7 ст. 34 Закону України “Про підприємства в Україні” від 27.03.1991 року визначаються відповідно до розподільного акту (балансу) або акт приймання-передачі майна.

Також відповідач вказує на те, що перехід прав та обов’язків від “Львівського державного заводу електровимірювальних приладів” до ВАТ “Львівський завод електровимірювальних приладів” відбувся на підставі рішення Регіонального відділення Фонду державного майна України у Львівській області від 15.02.1996 р., а потім ВАТ “Львівський завод електровимірювальних приладів” перетворився на ВАТ “Мікроприлад”, який став його правонаступником.

Відповідачем суду не надано документів, які б вказували на підставі якого рішення з ВО “Мікроприлад” по акту-приймання-передачі майна з балансу Львівського ВО “Мікроприлад” на баланс “Львівського державного заводу електровимірювальних приладів” як базового підприємства ВО “Мікроприлад” передано майно.

Також відповідачем не надано суду відомості про те, що працівники, яким призначено пільгові пенсії були звільнені чи переведені з одного підприємства на інше.

Станом на момент розгляду справи заборгованість перед позивачем щодо відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не сплачена і становить 13482,24 грн.

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідачем позовні вимоги не спростовано, що дає суду підстави визнати позовні вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст. 94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

На підставі вищенаведеного та керуючись п. 7 Прикінцевих та Перехідних Положень ст.ст. 2, 6, 18, 158-163, 167, 257 п. 4 ст. 259 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-ІV, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Мікроприлад” (79014, м. Львів, вул. Ніщинського, 35, р/р 0021 в АК ПІБ, МФО 325633, ) на користь УПФ України у Личаківському районі 79035, м. Львів, вул. Зелена, 238, р/р 7, ОПЕРв Львівського облуправління ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 325796, ) 13482,24 грн. боргу.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

.

Суддя