ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

09.06.2008

Справа №2-16/1002-2008А

За позовом - Приватного багатопрофільного малого підприємства «ДЮН» (96100, м. Джанкой, вул.. Московська, 188 а, код ОКПО 20723781)

До відповідача - Джанкойської ОДПІ (96100, м. Джанкой, вул.. дзержинського, 30, код ОКПО 23191959)

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

Суддя Омельченко В.А.

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача - Мартьянов О.В. , представник, дов. б/н від 09.12.2007 року

Від відповідача - Казанцева З.Т. - головний державний податковий інспектор, дов. № 2 від 08.01.2008 року

Суть спору – Позивач Приватне багатопрофільне мале підприємство «ДЮН» звернувся до господарського суду АРК з позовною заявою до відповідача Джанкойської ОДПІ про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення № 575/15-2 від 23.05.2007 року.

Під час розгляду справи позивач надав заяву обґрунтування позовних вимог , а також прохає визнати нечинним податкове повідомлення - рішення від 23.05.2007 року № /0575/15-2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що винесене податкове повідомлення - рішення необґрунтовано, та є такими, що не відповідає діючому законодавству.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, просить у задоволенні вимог про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

В судовому засіданні оголошувалась перерва в порядку ст. 150 КАС України, після закінчення якої розгляд справи був продовжений.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почалися в судовому засіданні, що відбулося 09.06.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд віддалявся для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

15.05.2007 року працівниками Джанкойської об’єднаної державної податкової інспекції була здійснена невиїзна документальна перевірка з питань сплати податку на додану вартість Приватного багато профільного малого підприємства «ДЮН». За результати перевірки складено акт № 479/15-2/20723781 .

Вказаною перевіркою виявлено порушення Приватним багато профільним малим підприємством «ДЮН» п.п. 5.3.1 ст. 5 закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» , а саме: несвоєчасна сплата податкового зобов’язання податку на додану вартість за 22.05.2006 – 20.11.2006 року.

Вказаний акт перевірки покладено в основу податкового повідомлення - рішення № /0/575/15-2 від 23 травня 2007 яким позивачу за затримку на 182 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 8489,98 грн. визначено сплатити штраф у розмірі 50 % , а саме 4244,99 грн.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване податкове повідомлення-рішення|розв'язання| № /0/575/15-2 від 23 травня 2007 року винесене відповідачем у порядку підпункту 17.1.7. пункту 17.1. статті 17 Закону України № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Як вбачається з описової частини даного акту позивачем було порушено термін сплати узгодженої|погодженої| суми податкового зобов'язання згідно податкового повідомлення-рішення|розв'язання| (форма «Р») від 10 травня 2006 року № .

Відповідачем не надано суду належних доказів того, що податкове повідомлення-рішення|розв'язання| (форма «Р») від 10 травня 2006 року № було направлене позивачу.

Крім того, відповідач не заперечує того факту, що податкове повідомлення-рішення|розв'язання| (форма «Р») від 10 травня 2006 року № взагалі не існує, що є наслідком технологічного збою роботи програми ARM TACS (АІС «Облік податків і платежів» та АІС «Облік платників податків»).

Відповідач також стверджує, що податковому повідомленню-рішенню|розв'язання| (форма «Р») від 10 травня 2006 року № був автоматично присвоєний вказаний номер, але мова йде про податкове повідомлення-рішення № 001170/23-1/0 від 10 травня 2006 року, яким позивачу нарахована сума 18939,00 гривень (ПДВ – 12,626 грн. та штрафні санкції – 6313,00 грн.)

Однак, позивачем надані суду відповідні платіжні доручення, згідно яких суми, визначені податковим повідомленням-рішенням № 001170/23-1/0 від 10 травня 2006 року, перераховані до бюджету своєчасно і в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 606 від 19.05.2006 року на суму 18 939,00 грн.

Крім того, позивачем надані належні докази того, що 26 жовтня 2006 року (визначена відповідачем дата сплати згідно акту невиїзної документальної перевірки від 15 травня 2007 року № 479/15-2/20723781) платіжним дорученням № 1224 перерахував до бюджету 7918,00 гривень (призначення платежу – ПДВ за вересень 2006 року); 20 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1311 перераховано до бюджету 2243,00 грн. (призначення платежу – ПДВ за жовтень 2006 року).

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач належним чином виконав податкові зобов’язання та своєчасно сплатив до бюджету суму, визначену у податковому повідомленні-рішенні № 001170/23-1/0 від 10 травня 2006 року, тому у відповідача немає підстав для нарахування штрафних санкцій, передбачених підпунктом 17.1.7. пункту 17.1. статті 17 Закону України № 2181-III «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Відповідно до ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Частиною 2 статті 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – суб’єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Проте відповідач всупереч встановленим нормам законодавства не надав суду доказів, які б свідчили, що його дії правомірні.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 70 КАСУ).

На підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст.ст. 69,70,86 КАС України суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, тому вони підлягають задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови оголошені в судовому засіданні 09.06.2008 р.

Постанова оформлена та підписана відповідно до ст. 160 КАС України – 16.06.2008 року

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення - рішення від 23.05.2007 року № /0575/15-2 Джанкойської ОДПІ.

3.          Стягнути з Державного бюджету України ( рахунок № 0002 в банку платника : Управління державного казначейства в АР Крим, Держбюджет, м. Сімферополь, МФО 824026, ОКПО 22301854) на користь Приватного багато профільного малого підприємства «ДЮН» (96100, м. Джанкой, вул.. Московська, 188 а, код ОКПО 20723781) 3, 40 грн. державного мита.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня її проголошення, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України)

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.