СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.08                                                                                 Справа № 8/43

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Приватного підприємства «Український продукт», місто Донецьк,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ», місто Краснодон Луганської області, -

про стягнення 17079 грн. 03 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Трофімова Н.В. –представник, - довіреність №б/н від 12.03.08 року;

від відповідача – не з’явився, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача:

боргу у сумі 17079,03 грн., у тому числі: основного боргу –15757,75 грн. та пені –1321,28 грн.;

витрат по сплаті державного мита у сумі 170,79 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та заявив клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.ст.4-4 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Відповідач до судового засідання не прибув, але спрямував на адресу суду, поштою, відзив на позов (вих. №123 від 13.03.08 року), в якому ставить суд до відома про визнання суми основного боргу та невизнання суми пені з посиланням на те, що вимога про її стягнення «суперечить склавшимся діловим співвідношенням між сторонами»; крім того, він звернувся до суду з клопотанням (вих. №124 від 18.03.08 року), в якому просить здійснити розгляд справи по суті за відсутності його представника.

Позивач не заперечив проти задоволення цього клопотання.

Розглянувши клопотання, враховуючи думку позивача з цього приводу, приймаючи до уваги те, що клопотання не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України, суд вважає, що воно підлягає задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд, керуючись ст.ст. 22, 43 та 75 ГПК України, розглянув справу за відсутності відповідача –за наявними у ній доказами.

І.Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та додатково надані докази, суд дійшов наступного.

01.01.07 року між Приватним підприємством «Український продукт» (Постачальник), - з одного боку, - та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮГ» (Покупець), - з іншого боку, - укладено договір купівлі №4/07, згідно якому Постачальник зобов’язується постачати та передавати у власність Покупця, а Покупець - приймати та оплачувати на умовах цього договору продукцію в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних на відпуск продукції (п.1 договору); орієнтовна вартість договору складає суму всіх накладних в гривнях, с урахуванням ПДВ (п.1.3).

Розрахунки за конкретну партію кисломолочної продукції здійснюються:

у формі попередньої оплати продукції у розмірі 100% її вартості, оплати при поставці товару Покупцю або впродовж 5 днів з моменту поставки (п.3.1.1);

шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п.3.1.2).

Розрахунки за конкретну партію замороженої продукції здійснюються:

впродовж 5-ти банківських днів з моменту поставки (п. 3.2.1);

шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (п. 3.2.2).

На вимогу Постачальника, але не рідше 1 разу на місяць, сторонами складається акт звірення розрахунків за цим договором (п. 3.3).

Покупець зобов’язаний впродовж 3-х днів після отримання акту звірення підписати його та один примірник, засвідчений належним чином (печатка, підпис особи, яка підписала договір, або особи, яка її заміщує в порядку. передбаченому законодавством або установчими документами) Постачальнику, а також здійснити оплату узгодженої суми (п. 3.3.1).

У випадку незгоди Покупця з актом звірення, наданим Постачальником, Покупець має право не пізніше 3-х днів з моменту отримання акту письмово звернутися до Постачальника з мотивованими запереченнями з цього приводу (п. 3.3.2).

Відсутність мотивованого заперечення після закінчення терміну, вказаного у п.3.3.1 цього договору, прирівнюється до підписання Покупцем акту звірення без заперечень (п.3.3.3).

За порушення строків оплати продукції Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє впродовж строку несплати, від вартості неоплаченої продукції за кожний день прострочення (п. 4.1).

За порушення умов договору, вказаних у пунктах 3.1.1 та 3.2.1, Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20% від вартості продукції, що підлягає оплаті за підсумками відповідного звірення (п.4.3).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.08 року (п. 5.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору Постачальник за період з 24.04.07 року до 08.05.07 року поставив Покупцеві продукти харчування на загальну суму 16587,49 грн., що підтверджується наданими ним до справи накладними: №1927 від 24.04.07 року на суму 2775,50 грн.; №3800 від 27.04.07 року на суму 1503,84 грн.; №3807 від 27.04.07 року на суму 2830,44 грн.; №5318 від 01.05.07 року на суму 3025,63 грн.; №6625 від 04.05.07 року на суму 2233,20 грн.; №7919 від 08.05.07 року на суму 1452,24 грн.; №8031 від 08.05.07 року на суму 2766,64 грн.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач частково сплатив суму основного боргу, оскільки згідно акту звірення, складеного та підписаного обома сторонами станом на 01.08.07 року, вона становить 15757,75 грн.

Позивачем також надано до справи розрахунок суми пені, яка складає 1321,28 грн.

Відповідач визнав факт отримання цих харчових продуктів на вищевказану суму, а також факт несплати їх вартості на користь Продавця; доказів, які б спростовували обґрунтованість, підстави нарахування та суму пені він до справи не надав.

ІІ.Заслухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ) зобов'язання для фізичних та юридичних осіб виникають внаслідок вчинення ними дій, передбачених цим Кодексом, у т.ч. - укладення договорів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків ( частина 1 ст. 626 ЦКУ).

Зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (частина 1 ст.509 ЦКУ).

Закон –ст.525 ЦКУ – не передбачає права сторони на односторонню відмову від виконання зобов'язань.

Згідно ст.526 ЦКУ зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 527 ЦКУ встановлено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання.

Як сказано у частині 1 ст. 530 ЦКУ, якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини, які існують між сторонами за цим спором, належать до купівлі-продажу.

Тобто відповідач, отримавши від позивача вищезгадану суму грошових коштів, повинен був у визначений договором триденний строк, - поставити металопродукцію (товар), однак не зробив цього.

Згідно ст.655 ЦКУ за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач по справі належним чином виконав вимоги ст.ст.662 та 663 ЦКУ, - тобто передав відповідачу обумовлену договором кількість товару.

Відповідач припустився порушення вимог чинного цивільного законодавства та умов договору.

Так, статтею 691ЦКУ встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо ціну встановлено залежно від ваги товару, вона визначається за вагою нетто, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару.

Якщо продавець прострочив виконання обов'язку щодо передання товару, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на день передання товару, встановлений у договорі, а якщо такий день не встановлений договором, - на день, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Отримавши від позивача спірний товар, відповідач повинен був дотримуватися як вимог вищецитованої статті, так і умов пунктів 1 та 4 договору, тобто у 5-тиденний термін оплатити його вартість.

Такий його обов’язок передбачено частинами 1 та 2 ст. 692 ЦКУ, якими встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

З огляду на те, що відповідач не вчинив таких дій, позивач цілком правомірно скористався правилом частини 3 ст. 692 ЦКУ, в якій сказано, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Позивач не ставить питання про стягнення з відповідача неустойки за неналежне виконання своїх зобов’язань за договором.

З урахуванням викладеного суд вважає, що позивач належним чином довів наявність вини відповідача у невиконанні умов договору, а тому особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності його вини (умислу чи необережності), якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 ст.614 ЦКУ).

Боржник, який порушив зобов'язання, повинен відшкодувати кредиторові спричинені збитки.

Розмір збитків, спричинених порушенням зобов'язання, доказується кредитором (частини 1 та 2 ст.623 ЦКУ).

Оцінивши доводи позивача та наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.44, 47-1 та 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила закон та умови договору.

На підставі викладеного, ст.ст. 11, 525, 526, 530, 560, 610-612, 614, 623, 655, 691 та 692 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.44, 47-1, 49,75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮГ», ідентифікаційний код 32025513, яке знаходиться за адресою: місто Краснодон, вул. П.Котова, 1 Луганської області, - на користь Приватного підприємства «Український продукт», ідентифікаційний код 30998591, яке знаходиться за адресою: юридична: місто Донецьк, вул. Дачна, 141; фактична: місто Донецьк, вул. Клінічна, 8, - борг у сумі 17079 (сімнадцять тисяч сімдесят дев’ять) грн. 03 коп., у тому числі: основний борг –15757 грн. 75 коп. та пеня –1321 грн. 28 коп., а також витрати по сплаті державного мита у сумі 170 (сто сімдесят) грн. 79 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 18.03.2008 року за згодою позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного господарського суду Луганської області у 10-денний термін з дня підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано – 19 березня 2008 року.

Суддя                                                    А.П.Середа