ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.08 р.                     Справа № 13/97

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання Макаровій Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Державного підприємства „Дзержинськвугілля” м. Дзержинськ

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитроввантажтранс» м. Димитров

Третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство „Красноармійськвугілля” м. Красноармійськ

про стягнення 20’6453грн. 62коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Мороз С.П. на підставі довіреності №01-14/1905 від 29.12.07р.-заст.генер.дир.

Ляшенко Т.М. на підставі довіреності №01-14/460 від 23.05.08р.-в.о. гол.бух.

від відповідача: Товкач В.М. на підставі довіреності № 25 від 09.01.08р. – заст.дир.

Дубовик І.М. на підставі довіреності № 24 від 09.01.08р. - юрист

від третьої особи: Єфімова О.В. (за довірен. № 11 від 10.01.08р.) – провід. юрискон.

Позивач, Державного підприємства „Дзержинськвугілля” м. Дзержинськ звернувся до господарського суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитроввантажтранс» м. Димитров про стягнення незаконно отриманих грошових коштів у розмірі 20’6453грн. 62коп.

Ухвалою суду від 02.09.08р. залучено до участі у розгляді справи ДП „Красноармійськвугілля” у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 14/74 від 12.11.2004р.,

акти звірки розрахунків станом на 01.01.06р. та на 01.07.06р., угоду № 1 від 16.01.06р., наказ Мінпаливенерго України від 0-8.08.05р. № 372, угоду № 426 від 17.07.06р. та те, що у порушення ст.. 328 УК України відповідач незаконно набув право власності на грошові кошти позивача у заявленому розмірі, які були йому перераховані як передплата за надання послуг з доставки, відправки та маневрової роботи.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Відповідач заперечив проти позовних вимог з посиланням на те, що вимоги за договором № 14/74 від 12.11.05р. не можуть бути предметом спору, так як строк позовної давності за вимогами, пов’язаними з виконанням цього договору закінчився. Звертає увагу суду на п. 4(який викладений у редакції протоколу розбіжностей) угоди № 426 від 17.07.06р., яка регулює відносини між ДП «Краноармійськвугілля», ТОВ «Димитроввантажтранс», ДП «Дзержинськвугілля». А саме, за цією угодою відповідач зобов’язується погашати існуючу заборгованість перед позивачем згідно графіку погашення заборгованості між всіма сторонами за угодою, але за умови виконання п. 3 даної угоди, тобто в сумах, що надійшли для цієї мети відповідачу від ДП „Красноармійськвугілля”. Але відповідач не отримував кошти від ДП „Красноармійськвугілля” для погашення заборгованості за угодою № 426, що унеможливило з боку відповідача виконання своїх зобов’язань.

Третя особа - ДП „Красноармійськвугілля” надала відзив, у якому пояснює, що у зв’язку із складним фінансовим становищем зобов’язання щодо погашення заборгованості у сумі 20’6453грн. 62коп. перед ТОВ «Димитроввантажтранс» не виконало.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Між ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” та ТОВ «Димитроввантажтранс» був укладений договір № 14/74 від 12.11.05р. з протоколом розбіжностей, на подання послуг з доставки, відправки та маневрової роботи, виконання розрахунків за отримані послуги.

ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” перерахувала на рахунок відповідача у липні 2005року передоплату у сумі 633999грн. 99коп., а відповідач надав послуги державному підприємству фактично на суму 427546грн. 37коп. Відповідач у подальшому послуг компанії не надавав, у зв’язку з чим сума заборгованості склала 20’6453грн.62коп., що підтверджується актом звірки розрахунків між товариством та компанією станом на 01.01.06р.

Між ДП „Красноармійськвугілля”, ТОВ «Димитроввантажтранс» та ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” була укладена угода № 1 від 16.01.06р., згідно з п. 4 якої відповідач зобов’язувався погасити заборгованість у сумі 20’6453грн.62коп. перед ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” відповідно з графіком погашення заборгованості, але відповідач не виконав своє зобов’язання.

Згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 08.08.05р. № 372 „Про реорганізацію ДП „Донецька вугільна коксівна компанія” державне підприємство було реорганізоване шляхом виділення з його складу відокремлених підрозділів і виробничих структурних підрозділів, та створення на їх базі ДП „Дзержинськвугілля”. Відповідно до п. 6 цього наказу ДП „Дзержинськвугілля” є правонаступником усіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна коксівна компанія”, пов’язаних з діяльністю виділених з його складу відокремлених підрозділів і виробничих структурних підрозділів відповідно до розподільчого балансу.

Відповідач та ДП „Дзержинськвугілля” підписали акт звірки розрахунків станом на 01.07.06р., за яким відповідач має заборгованість перед ДП „Дзержинськвугілля” у сумі 20’6453грн.62коп.

Між ДП „Красноармійськвугілля”, ТОВ «Димитроввантажтранс» та ДП „Дзержинськвугілля” була укладена угода № 426 від 17.07.06р., згідно з п. 4 якої відповідач зобов’язався погасити заборгованість у сумі 20’6453грн.62коп. перед „Дзержинськвугілля” відповідно з графіком погашення заборгованості підписаного сторонами і є невід’ємною частиною даної угоди.

Але, станом на 29.07.08р. відповідач свої зобов’язання за графіком погашення заборгованості не виконав, що змусило позивача звернутися до суду з позовом.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 908 Цивільного кодексу передбачено, що загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічний припис міститься у ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.ст. 258, 925 Цивільного кодексу України до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

Дія Статуту залізниць України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457 поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти.

Відповідно до ст. 136 зазначеного Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Але, відповідно до ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Згідно Угоди № 1 від 16.01.06р., відповідач підтвердив, що станом на 16.01.06р. має кредиторську заборгованість перед ДП „Донецька вугільна коксівна компанія”. Згідно змісту Угоди № 426 від 17.07.06р. відповідач підтвердив, що станом на 16.01.06р. має кредиторську заборгованість перед ДП „Дзержинськвугілля”. Крім того, у п. 7 Угоди № 426 від 17.07.06р. зазначено, що угода вступає в силу з моменту її підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобобов’язань.

Враховуючи викладене, строк позовної за договором № 14/74 від 12.11.05р. був продовжений укладеними між сторонами угодами.

У відповідності зі ст.11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України однією з обставин виникнення гражданських прав та обов’язків є договори та інши угоди. Свої зобов’язання сторони оформили вищенаведеним договором та угодами, якими у повному обсязі узгодили усі умови взаємних правовідносин.

Розглянувши Угоду № 426 від 17.07.06р. та протокол розбіжностей до нього суд встановив, що відповідач повинен погашати заборгованість перед позивачем згідно з графіком, підписаним сторонами Угоди, але за умови виконання п. 3 даної угоди, тобто в сумах, що надійшли для цієї мети відповідачу від ДП „Красноармійськвугілля”. Графік погашення заборгованості складено на суму 20’6453грн.62коп. та є невід’ємною частиною даної Угоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник повинен виконати своє зобов’язання належним чином, відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Як встановлено під час судового засідання та підтверджено представником третьої особи, ДП „Красноармійськвугілля” свої зобов’язання щодо погашення заборгованості у сумі 20’6453грн.62коп. перед ТОВ «Димитроввантажтранс» не виконало, що спричинило не виконання своїх зобов’язань відповідача перед позивачем.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись: ст.ст. 22, 33, 43, 44, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Державному підприємству „Дзержинськвугілля” м. Дзержинськ у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Димитроввантажтранс» м. Димитров про стягнення незаконно отриманих грошових коштів у розмірі 20’6453грн. 62коп. - відмовити.

У судовому засіданні 16.09.08р. оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 16.09.2008р.

Повний текст рішення складено і підписано 22.09.2008р.

Суддя

Надруковано 5 примір:

1-          до справи

2,3 –сторонам

4- третій особі