ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.06.08                                                                                           Справа№ 26/60

За позовом: Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Поліграфічні плівки та послуги”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Оліс-плюс”, м. Львів

про стягнення 12 343,63 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача Хворов С.Ю. –юрисконсульт (довіреність № 213 від 19.05.2008 р.)

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю „Поліграфічні плівки та послуги”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Оліс-плюс”, м. Львів про стягнення 12 343,63 грн.

Ухвалою суду від 05.05.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 20.05.2008 р. Ухвалою суду від 20.05.2008 р. розгляд справи відкладався до 03.06.2008 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду від 05.05.2008 р. та 20.05.2008 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 3091807.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

27.02.2003 р. між сторонами укладено договір № 342-КП купівлі-продажу поліграфічних матеріалів (далі по тексту –договір).

Згідно умов договору позивач зобов’язався передавати у власність відповідача поліграфічні матеріали (далі по тексту –товар), а відповідач зобов’язався приймати та оплачувати товар на умовах договору.

На виконання умов договору позивач по накладним № 5809 від 19.05.2005 р., № 5907 від 10.06.2005 р., № 5991 від 29.06.2005 р. № 6014 від 04.07.2005 р. та № 6071 від 13.07.2005 р. поставив відповідачу товар на загальну суму 7 926,35 грн. (копії накладних знаходяться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.3. договору передбачено оплату заборгованості протягом 15 календарних днів з моменту отримання товару.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов’язань по договору перед позивачем щодо оплати отриманого товару не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 7 926,35 грн.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п. 6.1. договору, у випадку прострочки оплати за товар Покупець (відповідач) сплачує пеню в розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми фактичної заборгованості за кожен день прострочки платежу. Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 634,11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 3 307,58 грн. та 3% річних на загальну суму 475,58 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Оліс-плюс”, м. Львів, пр. Чорновола, 101/25 (р/р 0104 в ВАТ „Електрон Банк” м. Львів, МФО 325213, ) на користь Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „ППП” /Поліграфічні плівки та послуги/, м. Львів, вул. Зелена, 147 (р/р 2001 в ЗГРУ КБ „Приватбанк”, м. Львів, МФО 325321, ) 7 926 грн. 35 коп. основного боргу, 634 грн. 11 коп. пені, 3 307 грн. 58 коп. інфляційних втрат, 475 грн. 59 коп. –3% річних, 123 грн. 44 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Деркач Ю.Б.