СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

22 квітня 2008 року

Справа № 2-15/11813-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Дугаренко О.В.,

суддів                                                                      Фенько Т.П.,

Лисенко В.А.,

за участю представників сторін:

прокурора: Бучко Роман Васильович, посвідчення № 299 від 28.09.07, Військовий прокурор Військово-Морський Сил України;

позивача: Тарасенко Наталія Вікторівна, довіреність № 220/1062/д від 27.12.07, Міністерство оборони України;

позивача: не з'явився, Державне підприємство Міністерства оборони України "Центральний військовий санаторій "Ялтинський";

відповідача: Нанаров Олексій Олександрович, довіреність б/н від 01.11.07, Відкрите акціонерне товариство "Кримзалізобетон";

третьої особи: не з'явився, Науково-виробнича компанія "Кримінвестбуд";

розглянувши апеляційне подання Першого заступника військового прокурора Військово-Морський Сил України на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Іщенко І.А.) від 04 березня 2008 року у справі №2-15/11813-2007

за позовом           Першого заступника військового прокурора Військово-Морський Сил України (вул. Леніна, 41,Севастополь,99011)

в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (Повітрянофлотський пр-т, 6,Київ 1,01001)

Державного підприємства Міністерства оборони України "Центральний військовий санаторій "Ялтинський" (вул. Свєрдлова, 32,Ялта,Автономна Республіка Крим,98600)

до           Відкритого акціонерного товариства "Кримзалізобетон" (вул. Монтажна, 3, ГРЕС,Сімферополь,95493)

3-тя особа Науково-виробнича компанія "Кримінвестбуд" (вул. Б. Куна, 19/148,Сімферополь,95000)

про стягнення 1813072,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 березня 2008 року позов першого заступника військового прокурора Військо-Морських Сил України в інтересах держави в особі Міністерства, Державного підприємства Міністерства Оборони України „Центральний військовий санаторій „Ялтинський” до відкритого акціонерного товариства „Кримзалізобетон”, 3-тя особа Науково-виробнича компанія „Кримінвестбуд” про стягнення 1813072,00 грн., залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, Перший заступник військового прокурора Військово-Морський Сил України звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить ухвалу господарського суду скасувати, справу передати на розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

У судовому засіданні, призначеному на 22 квітня 2008 року, прокурор підтримав апеляційне подання, посилаючись не необґрунтованість ухвали господарського суду. Представник позивача, Міністерства оборони України, також підтримала апеляційне подання. Представник позивача, Державного підприємства Міністерства оброни України „Центральний військовий санаторій „Ялтинський” у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційного подання. Представник третьої особи, Науково-виробничої компанії „Кримінвестбуд” у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки судову колегію не повідомив.

Розглянувши апеляційне подання в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

24 листопада 2006 року між Державним підприємства Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»(первісний кредитор) та Відкритим акціонерним товариством «Кримзалізобетон»(новий кредитор) укладено договір купівлі-продажу права вимоги.

Згідно умов договору первісний кредитор продає, а новий кредитор купує право вимоги, що належить первісному кредитору на підставі Договору генпідряду на проектні та будівельні роботи № 2730/05 від 28 листопада 2005 року, укладеного між первісним кредитором та Науково-виробничою компанією «Кримінвестбуд»(третьою особою по даній справі).

Пунктом 2.1. Договору відповідач був зобов'язаний перерахувати за куплене право вимоги первісному кредиторові грошові кошти у розмірі 2568000,00 грн. в строк до 12 квітня 2007 року.

Проте, позивач вказує, що відповідачем в порушення вимог договору у визначений договором строк зазначені в договорі кошти перераховані не були, що є порушенням відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань.

Заявляючи позов про стягнення 1813072,00 грн. (2568000,00 грн. згідно заяві № 3/3451 від 04 грудня 2007 року) заборгованості за договором б/н купівлі-продажу права вимоги від 24 листопада 2006 року, укладеним між Державним підприємства Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»та Відкритим акціонерним товариством «Кримзалізобетон»Перший заступник Військового прокурора ВІйськово-Морських Сил України не обґрунтував у чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави.

З матеріалів справи вбачається, що Державне підприємство Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»не було включено до мережі розпорядників (одержувачів) коштів державного бюджету у 2004-2007 роках і асигнування з державного бюджету у зазначений період через органи Державного казначейства Автономної Республіки Крим не отримувало.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно Статуту Державного підприємства Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»має право укладати договори, набувати майнових та особистих немайнових прав, нести обов'язки, бути позивачем та відповідачем у суді. Державне підприємство Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»веде самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, тощо.

Пунктом 4.2 Статуту встановлено, що майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського відання, здійснюючи яке підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству України та цьому Статуту.

Колегія суддів зазначає, що підприємство здійснює управління господарською діяльністю через свої органи та посадові особи і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Першим заступником Військового прокурора Військово-Морських Сил України пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності, що суперечить змісту статей 20, 36 Закону України "Про прокуратуру".

Отже, Державне підприємство Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський»є самостійним господарюючим суб'єктом, зокрема і щодо договору купівлі-продажу права вимоги б/н від 24 листопада 2006 року.

Частиною 4 статті 133 Господарського кодексу України встановлено, що Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб'єктів господарювання.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до норм статті 20 Господарського процесуального кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні Інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів Інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних Інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів судом.

Отже, Державне підприємство Міністерства Оборони України «Центральний військовий санаторій «Ялтинський», виступаючи як самостійний господарюючий суб'єкт, на умовах рівності з іншими суб'єктами господарювання, не позбавлений права звернутися з відповідним позовом до суду у разі порушення його прав та законних інтересів в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційне подання прокурора має бути залишено без задоволення, відтак ухвала господарського суду Автономної Республіки Крим має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційне подання Першого заступника військового прокурора Військово-Морський Сил України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 04 березня 2008 року у справі № 2-15/11813-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.В. Дугаренко

Судді                                                                                Т.П. Фенько

В.А. Лисенко