ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2008

Справа №2-25/5803-2008

За позовом ТОВ «Атан – Крим», м. Феодосія, вул.. Галерейна, 22; м. Сімферополь, вул. Данилова, 62

До відповідача ТОВ «Компанія «Меганом», м. Сімферополь, вул.. Самокіша, 18; м. Сімферополь, вул.. Аерофлотська, 5

Про стягнення 34185,39 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Кушнова А.О. – представник, довіреність від 01.01.2008р.

Від відповідача - не з’явився

Обставини справи:

Позивач - ТОВ «Атан – Крим» звернувся до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - ТОВ «Компанія «Меганом», просить суд стягнути з відповідача 18919,50 грн. заборгованості, 11383,41 грн. штрафу, 3513,04 грн. – інфляційних витрат та 368,44 грн. – 3% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач неналежним чином не виконував зобов’язання щодо оплати грошових коштів за поставлений товар за договором поставки товарів №296-СФ/СН від 01.09.2007року, у зв’язку з чим станом на 27.03.2008 року заборгованість відповідача складала 18919,50 грн.

Під час розгляду даної справи позивачем були надані суду додаткові пояснення до позовної заяви.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач в судове засідання не зявився, до суду надійшло клопотання про відкладення справи слуханням у зв’язку з тривалим відрядженням керівника.

Однак, суд вважає вказане клопотання необґрунтованим оскільки при поданні даного клопотання відповідачем не було надано суду належних доказів поважності обставин, які обумовили неможливість явки в судове засідання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву з документальним обґрунтуванням своїх заперечень, у разі їх наявності.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, в порядку ст.. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

01.09.2007 року між позивачем та відповідачем укладений договір поставки товарів №296-СФ/СН про поставку паливно-мастильних матеріалів, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов’язується передати у встановлені даним договором строки паливно – мастильні матеріали у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти ПММ та оплатити за них визначену даним договором грошову суму.

У відповідності до п. 4.1. вказаного договору, оплата ПММ здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника.

Крім того, пунктом 4.2. договору встановлено, що у випадку, якщо ПММ будуть відпущені без попередньої оплати покупець зобов’язаний оплатити повну вартість отриманих ПММ на протязі п’яти календарних днів з дати отримання ПММ.

Факт виконання позивачем зобов’язань за договором, а саме, поставки ПММ, підтверджується копіями накладних, наявними у матеріалах справи.

Однак, у порушення взятих на себе зобов’язань за договором, позивач неналежним чином здійснював оплату поставлених ПММ, у зв’язку станом на 27.03.2008 року за відповідачем склалась заборгованість у розмірі 18919,50 грн.

Так, відповідно до матеріалів справи (а.с. 8-9) позивач направив на адресу відповідача рекомендованою кореспонденцію претензію від 20.02.2007р. вих.№123/02 на суму 18919,50 грн.

Однак, відповідачем суму боргу погашено не було.

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачем під час розгляду даної справи не був доведений суду факт оплати та не надано належних доказів погашення заборгованості у розмірі 18919,50 грн.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 11383,41 грн. штрафу, 3513,04 грн. – інфляційних витрат та 368,44 грн. – 3% річних

Ст.. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід звернути увагу на те, що пунктом 5.4. договору встановлено, що у випадку порушення покупцем своїх зобов’язань з оплати за поставлені ПММ в строки, встановлені даним договором, покупець оплачує продавцю штраф у розмірі 10% від вартості неоплачених ПММ.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 19.06.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з ТОВ «Компанія «Меганом» (м. Сімферополь, вул. Самокіша, 18; м. Сімферополь, вул. Аерофлотська, 5, банківські реквізити: п/р 5853 в Філії КЦВ Промінвестбанку, МФО 384770, ) на користь ТОВ «Атан-Крим» (м. Феодосія, вул. Галерейна, 22, п/р в КРД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Сімферополь, МФО 324021, ) 18919,50 грн. заборгованості, 11383,41 грн. штрафу, 3513,04 грн. – інфляційних витрат та 368,44 грн. – 3% річних, всього – 34185,39 грн.

3.           Стягнути з ТОВ «Компанія «Меганом» (м. Сімферополь, вул. Самокіша, 18; м. Сімферополь, вул. Аерофлотська, 5, банківські реквізити: п/р 5853 в Філії КЦВ Промінвестбанку, МФО 384770, ) на користь ТОВ «Атан-Крим» (м. Феодосія, вул. Галерейна, 22, п/р в КРД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Сімферополь, МФО 324021, ) 341,85 грн. державного мита.

4.          Стягнути з ТОВ «Компанія «Меганом» (м. Сімферополь, вул. Самокіша, 18; м. Сімферополь, вул. Аерофлотська, 5, банківські реквізити: п/р 5853 в Філії КЦВ Промінвестбанку, МФО 384770, ) на користь ТОВ «Атан-Крим» (м. Феодосія, вул. Галерейна, 22, п/р в КРД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Сімферополь, МФО 324021, ) 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

5.          Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.