ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.08                                                                                 Справа № 5/82

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської філії, м. Лисичанськ Луганської області

до Державного комунального підприємства Житлово –експлуатаційна контора №1, м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 61475 грн. 20 коп.

Суддя

Закропивний О.В.

Секретар с.з.

За участю:

Хухрянська І.В.

Від позивача

Лапко В. М ., довіреність № 42 від 01.01.08.;

Від відповідача

представник не прибув.

До початку слухання справи від позивача вимоги про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 50682 грн. 88 коп., інфляційних нарахувань в сумі 6026грн. 20 коп., трьох відсотків річних у сумі 1060грн. 80 коп., пені у сумі 3705 грн. 32 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзивом на позовну заяву, зданим у судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в сумі 50682 грн. 88 коп. визнав, в частині стягнення пені просить суд врахувати тяжке матеріальне становище підприємства та зменшити розмір пені до 1–ого відсотка. Справу просив розглянути без участі представника.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами договору на користування електричною енергією від 01.04.2002р. № 36 (далі за текстом Договір ) позивачем відповідачу в період з лютого 2007р. по квітень 2007р. та з січня 2008р. по лютий 2008р. здійснювалось постачання електричної енергії на загальну суму 71096грн. 54 коп. з якої відповідачем сплачено лише 20413грн. 66 коп.

Відповідно до умов Договору (п.п. 2.2, п. 9.Порядку розрахунків) відповідач зобов’язаний здійснювати оплату за спожиту електричну енергію.

Відповідач станом на 26.05.08. борг не сплатив.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 50682 грн. 88 коп., інфляційних нарахувань в сумі 6026грн. 20 коп., трьох відсотків річних у сумі 1060грн. 80 коп., пені у сумі 3705 грн. 32 коп., обґрунтовуючи свої вимоги положенням ст. 625 ЦК України та умовами Договору.

Відповідач відзивом на позовну заяву суму основного боргу визнає. Сторонами складено акт звірення взаємних розрахунків, яким заборгованість підтверджується.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в сумі 50682 грн. 88 коп., інфляційних нарахувань в сумі 6026грн. 20 коп., трьох відсотків річних у сумі 1060грн. 80 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з сторони, що порушила зобов’язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, з урахуванням майнового стану сторін, які беруть участь у зобов’язані, та інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу.

За таких обставин, приймаючи до уваги доводи викладені відповідачем у відзиві, суд зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до 506грн 82 коп. (1% від основної суми заборгованості), в решті вимог відмовляє відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –682 грн. 09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської філії, м. Лисичанськ Луганської області до Державного комунального підприємства Житлово –експлуатаційна контора №1, м. Рубіжне Луганської області про стягнення 61475 грн. 20 коп. задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного комунального підприємства Житлово –експлуатаційна контора №1, м. Рубіжне Луганської області, вул.. Миру, 46, ідентифікаційний код 13395715 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської філії, м. Лисичанськ Луганської області, вул.. Ворошилова, 11,

- заборгованість за спожиту активну електричну енергію в сумі 50682 грн. 88 коп. на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 105 філії Рубіжанського відділення Ощадбанку №3120, МФО 364263 код 26204071.;

- інфляційні нарахування в сумі 6026грн. 20 коп., три відсотка річних у сумі 1060грн. 80 коп., пеня в сумі 506грн 82 коп., державне мито у сумі – 682 грн. 09 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. на поточний рахунок у Лисичанському відділенні ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071. Накази видати.

3. Врешті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні була оголошена тільки вступна та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                 О.В. Закропивний

Дата підписання рішення

13.06.2008 року.