ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/101

03.06.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інжеренерно-будівельна компанія "Ізобуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейот Україна"

про стягнення 82 560,71 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники сторін:

Від позивача: Денисюк Т.М. - предст. (дов. №2 від 14.05.2008)

Від відповідача: Дубенчук О.Б. –предст. (дов. №100 від 15.05.2008), однак у засідання суду 03.06.2008 не з”явився

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва із позовом про стягнення з відповідача 64 418,11 грн. основного боргу, 11 414,89 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 1 588,38 грн., 5 139,33 грн. пені, а також понесених судових витрат.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.04.2008 порушено провадження у справі № 47/101 та призначено її до розгляду на 21.05.2008.

21.05.2008 у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи, у зв”язку з необхідністю у витребуванні від сторін додаткових доказів, було відкладено на 03.06.2008р. Також, за клопотанням представника відповідача розгляд справи №47/101 відбувається з фіксуванням судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 21.05.2008 та 03.06.2008 позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що ним були виконані згідно договору підряду №03/02-07 від 26.02.2007 для відповідача підрядні роботи, між сторонами був підписаний акт приймання – передачі виконаних підрядних робіт та довідка про вартість виконаних підрядних робіт, а роботи оплачені відповідачем не були, у зв”язку з чим позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача суми основного боргу, витрат з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та пені.

Представник відповідача у судове засідання 21.05.2008 зявився, письмового відзиву на позов суду не надав, однак проти заявлених позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що роботи на думку відповідача були виконані позивачем неякісно, відповідач звертався до позивача з усними проханнями щодо усунення недоліків і недоробок, однак вказані недоліки та недоробки позивачем усунуті не були, а тому, як вважає відповідач, він скористався своїм правом притримання та не оплатив позивачу кошти за виконані останням роботи. Також, представник відповідача зазначив, що у підприємств позивача та відповідача –спільні власники, між якими існує корпоративний конфлікт.

В судове засідання 03.06.2008 відповідач представника не направив, вимог суду, викладених в ухвалах суду від 15.04.2007 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву не надав. Через канцелярію господарського суду міста Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про проведення судового засідання 03.06.2008 був повідомлений належним чином.

У відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, розглянувши у судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

26.02.2007 між позивачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно - будівельна компанія "Ізобуд", в якості підрядника, та відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Ейот Україна", в якості замовника, було укладено договір підряду №03/02-07, відповідно до умов якого підрядник (позивач) зобов”язався власними силами та засобами якісно виконати роботи, зазначені в кошторисній документації, а замовник (відповідач) в свою чергу зобов”язався надати об”єкт за адресою: м. Київ, пров. Куренівський, 17 для виконання підрядником (позивачем) робіт, по завершенню робіт прийняти й оплатити вартість виконаних робіт.

Відповідно до п.4.1. цього ж договору замовник (відповідач) зокрема зобов”язався вчасно оплачувати в розмірі, на умовах і в порядку, визначеному даним договором, роботи, виконані підрядником (позивачем) (п.п.4.1.1. цього ж договору), а також по закінченні робіт прийняти до розгляду акт виконаних робіт, наданий підрядником і підписати його в 5 –денний термін з моменту його передачі, або у цей же термін надати мотивовану відмову в підписанні вищезазначеного акта, у випадку не підписання акту виконаних робіт замовником (відповідачем) у звзначений термін, роботи вважаються прийнятими в повному обсязі і без зауважень за підписом акта лише підрядником (позивачем) (п.п.4.1.8 даного договору).

Згідно п. 5.1. даного договору попередня вартість робіт складає 64 418,11 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 10 736,35 грн. і визначається договірною ціною, проектно-кошторисною документацією і додатковими угодами, що є невід”ємними частинами цього договору і додаються на кожний обсяг робіт.

Пунктом 5.2. цього договору передбачено, що оплата вартості робіт і матеріалів здійснюється замовником (відповідачем) наступним чином: згіно актів приймання –передачі виконаних робіт протягом 5-ти банківських днів після надання підрядником (позивачем) акта приймання –передачі виконаних робіт. У випадку збільшення або зменьшення фактично виконаного обсягу робіт за даним договором, сторони погоджують фактично виконаний обсяг робіт шляхом підписання актів виконаних робіт.

Пунктом 7.2. вказаного договору передбачено, що остаточне приймання –передача робіт, зазначених у кошторисній документації здійснюється протягом 5 робочих днів з моменту закінчення всіх робіт і завершується підписанням сторонами акта приймання –передачі робіт.

Пунктом 3.7. вищеназваного договору сторони погодили, що у випадку виявлення недоробок, дефектів, що виникли з вини підрдника (позивача), замовник (відповіідач) вказує в наданому підрядником (позивачем) акті всі претензії до виконаих робіт і орієнтовні терміни їх усунення.

Відповідно до п.9.3. цього ж договору, у випадку прострочки оплати робіт, замовник (відповідач) виплачує підряднику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої в строки суми за кожен календарний день прострочки.

Згідно з актом приймання виконаних підрядних робіт та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за травень місяць 2007, які підписані сторонами без зауважень 31.05.2007, копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали були досліджені судом у судовому засіданні, загальна вартість виконаних позивачем робіт склала 64 418,11 грн.

19.02.2008 позивачем було надіслано на адресу відповідача претензію за вих.№41 від 18.02.2008, з вимогою про оплату виконаних позивачем робіт, однак відповідач, як стверджує позивач у позовній заяві, відповіді на вказану претензію не надав.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядчик) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу. Частиною 2 цієї статті визначено, що договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Статтею 854 цього ж Кодексу передбачено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 230 Господарського кодексу України встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Ст. 549 Цивільного кодексу України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач, умови договору підряду №03/02-07 від 26.02.2007 виконав належним чином, що підтверджується відповідним актом приймання виконаних робіт та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт за травень 2007 на суму 64 418,11 грн., а відповідач, свого обов”язку щодо оплати виконаних позивачем робіт - не виконав взагалі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, прийшов до висновку про необгрунтованість тверджень відповідача про те, що роботи були виконані позивачем неякісно, а тому відповідач правомірно не оплатив позивачу за виконані останнім роботи, оскільки судом встановлено, що акт приймання виконаних робіт за травень 2007 був підписаний обома сторонами без зауважень, а відповідач при прийнятті робіт негайно не заявив про виявлені недоліки, як це передбачено вимогами ст. 853 Цивільного кодексу України. Крім цього, відповідачем не надано суду письмових доказів звернення до позивача з вимогами про усунення виявлених у виконаних позивачем роботах недолів та недоробок, а тому у суду нема підстав ставити під сумнів належність виконання робіт позивачем.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що на даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена заборгованість у розмірі 64 418,11 грн. за договором підряду №03/02-07 від 26.02.2007.

Враховуючи наведене, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості по договору підряду №03/02-07 від 26.02.2007 за виконані позивачем, але не оплачені відповідачем роботи - законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума основного боргу у розмірі 64 418,11 грн.

Також, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача 5 139,33 грн. пені.

Відповідно до п.9.3. договору підряду №03/02-07 від 26.02.2007, у випадку прострочки оплати робіт, замовник (відповідач) виплачує підряднику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої в строки суми за кожен календарний день прострочки.

Враховуючи те, що відповідачем прострочено перед позивачем виконання грошового зобовязання по оплаті виконаних позивачем робіт за вищезазначеним договором, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за прострочення виконання зобовязання - є законними та обґрунтованими.

Згідно розрахунку позивача, який перевірено судом та з яким суд погоджується, сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виконання зобовязання по оплаті виконаних позивачем робіт за договором підряду №03/02-07 від 26.02.2007 за період починаючи з 08.06.2007 (дата, з якої зобов”язання по оплаті повинно бути виконано) і до 29.11.2007 (182 дні) складає 5 139,33 грн., а саме: (64 418,11 грн. (сума основної заборгованості) х 16% (подвійна облікова ставка НБУв цей період) х 182 прострочених днів /365 = 5 139,33 грн., визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню у визначеному розмірі.

Крім цього, судом розглянуті позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 11 414,89 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1 588,38 грн.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов'язання та визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, врахувавши, що відповідач прострочив перед позивачем виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті виконаних позивачем робіт, оскільки зобов”язання повинно було бути виконано відповідачем в повному обсязі у строк до 07.06.2007 (п.5.2. укладеного між сторонами договору), а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу з урахуванням 3% річних та встановленого індексу інфляції, вважає ці позовні вимоги законними та обґрунтованими.

Згідно розрахунку позивача, який було наведено ним у позові, перевірено судом та з яким суд погоджується, сума витрат з урахуванням індексу інфляції за період з 08.06.2007 (дата, з якої зобов”язання по оплаті повинно бути виконано) і до 03.04.2008 складає 11 414,89 грн., а сума 3% річних складає 1 588,38 грн.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 11 414,89 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 1 588,38 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарській суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов”язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову –на відповідача: при відмові в позові –на позивача; при частковому задоволенні позову –на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з відповідача підлягає стягненню –825,61 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Також, судом розглянуто заяву позивача від 03.04.2008, долучену останнім до позовних матеріалів про вжиття заходів до забезпечення позову, в якій позивач просить суд застосувати вказані заходи. Заява мотивована тим, що як вважає позивач, відповідач вживає заходи щодо ліквідації підприємства –відповідача, що в свою чергу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду міста Києва.

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Статтею 67 ГПК України визначено, що позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Господарський суд міста Києва дослідивши подані позивачем матеріали, враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, дійшов висновку, що у відомостях, які містяться у поданих позивачем матеріалах, відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі. А тому заявлена позивачем заява про забезпечення позову не є обгрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ейот Україна" (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, 17, р/р 0 в АКБ „ХВБ Україна”, МФО 320724), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно - будівельна компанія "Ізобуд" (, місцезнаходження: 04073, м. Київ, пров. Куренівський, р/р 210 в ВАТ „Кредобанк”, МФО 321897) 64 418 (шістдесят чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 11 коп. основного боргу, 11 414 (одинадцять тисяч чотириста чотирнадцять) грн. 89 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 1 588 (одна тисяча п”ятсот вісімдесят вісім) грн. 38 коп., 5 139 (п”ять тисяч сто тридцять дев”ять) грн. 33 коп. пені, 825 (вісімсот двадцять п”ять) грн. 61 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          В задоволенні заяви позивача від 03.04.2008р. про вжиття заходів до забезпечення позову –відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                 С.Р.Станік