ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"03" червня 2008 р.           Справа № 15/175-08

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О. розглянувши справу

За позовом          товариства з обмеженою відповідальністю “Тернопільський автоцентр Камаз», Тернопільська обл., Тернопільський р-н, с. Біла

до           товариства з обмеженою відповідальністю «Техтек», Київська обл., м. Обухів

про           стягнення 8500,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Олексів З.І. (дов. № 29 від 30.05.2008 р.);

від відповідача: не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тернопільський автоцентр Камаз»(далі-Позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Техтек»(далі-Відповідач) про стягнення 8500,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем не повернено позивачу 8500,00 грн. попередньої оплати за обладнання, перерахованої на підставі рахунку-фактури № СФ-4/6 від 04.02.2005 р. згідно з платіжним дорученням № 221 від 10.02.2005 р., у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 8500,00 грн. попередньої оплати.

Представники сторін в судове засідання 16.05.2008 р. не з’явилися.

В судовому засіданні 03.06.2008 р. був присутній представник позивача, який на підставі ст. 22 ГПК України надав суду заяву про зміну підстав позовних вимог, в якій позивач змінює підставу позову та просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 8500,00 грн. на підставі ст. 1212 ЦК України, оскільки зазначені кошти були отримані відповідачем без достатніх правових підстав.

Представник відповідача в судове засідання 03.06.2008 р. не з’явився, хоча про час і місце судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов до суду не надіслав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2005 року товариством з обмеженою відповідальністю «Техтек», для оплати вартості обладнання, було виставлено товариству з обмеженою відповідальністю «Тернопільський автоцентр «Камаз»рахунок-фактуру № СФ-4/6 від 04.02.2005 р. на суму 16900,00 грн.

10 лютого 2005 р. позивачем, в рахунок попередньої оплати вартості обладнання, платіжним дорученням № 221 від 10.02.2005 р. сплачено відповідачу 8500,00 грн. з призначенням платежу “За обладнання згідно з рахунком № СФ-4/6 від 04.02.2005”, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією виписки від 10.02.2005 р. на суму 8500,00 грн. з банківського рахунку позивача.

Проте, обладнання, згідно з переліком зазначеним у рахунку-фактурі № СФ-4/6 від 04.02.2005 р., попередня оплата за яке була перерахована позивачем відповідачу згідно з платіжним дорученням № 221 від 10.02.2005 р., відповідачем позивачу не поставлене.

27.12.2007 р. та 25.03.2008 р. позивачем було надіслано відповідачу претензію № 127 від 21.12.2007 р. та вимогу № 16 від 24.03.2008 р., з вимогою повернути 8500,00 грн. попередньої оплати, сплаченої на підставі рахунку № СФ-4/6 від 04.02.2005 р. згідно з платіжним дорученням № 221 від 10.02.2005 р.

Відповідач відповідей на претензію та вимогу не надав, 8500,00 грн. попередньої оплати вартості обладнання позивачу не повернув.

За своєю правовою природою правочин, який сторони намагалися вчинити, є договором поставки.

Згідно з ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони, шляхом надсилання рахунку-фактури № СФ-4/6 від 04.02.2005 р. на суму 16900,00 грн. та сплати вартості товару у розмірі 8500,00 грн., дійшли згоди щодо предмету та ціни договору, який намагалися укласти.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 2 статті 9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Згідно з ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Зі змісту ч. 1 ст. 712 ЦК України вбачається, що для договорів поставки однією із необхідних умов є умова щодо строків поставки товару.

Матеріали справи не містять доказів, які свідчили б про те, що сторони дійшли згоди щодо строків виконання зобов’язання, а саме строків поставки обладнання.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору, які є необхідними для договорів даного виду, а саме щодо строків виконання зобов’язання, отже зазначений договір є неукладеним.

Частиною 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

За таких обставин відповідач без достатніх правових підстав набув грошові кошти у сумі 8500,00 грн.

Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо виконання господарського договору, який не відбувся, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч. 8 ст. 181 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути це майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, оскільки грошові кошти у сумі 8500,00 грн. на даний час знаходяться у відповідача без достатніх правових підстав, то вимога позивача про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Техтек»зазначеної суми, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статей 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Техтек»(08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Калініна, 57, код 33003223) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільський автоцентр Камаз»(47707, Тернопільська обл., с. Біла, вул. Бродівська Бічна, 8, код 14046980) 8500,00 грн. (вісім тисяч п’ятсот грн. 00коп.), 102,00 грн. (сто дві грн. 00коп.) витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Рябцева О.О.

Рішення підписано 27.06.2008 р.