Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2008 р. Справа № 51/161-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Чудновській І.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1921Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 03.07.08 р. по справі № 51/161-08

за позовом ПСП "Україна", с. Башилівка

до ЗАТ "Лозівський молочний завод" м. Лозова

про стягнення 31681,50 грн.

встановила:

У червні 2008 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31681,50 грн., з яких: 24405,97 грн. - сума основного боргу, 4395,40 грн. - інфляційних, 2880,13 грн. - сума нарахованого штрафу, що виникла з договору закупівлі молока № 02/13, укладеного між сторонами 01.05.2004 року (в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2006 року до договору № 02/13 від 01.05.2004 року), посилаючись на не виконання відповідачем зобов’язань щодо повної та своєчасної сплати отриманої продукції.

03.07.2008 року надійшло клопотання відповідача, в якому він просив суд долучити до матеріалів справи докази часткового погашення заборгованості по справі, а саме: платіжне доручення № 1398 від 26.06.2008 року на суму 10000,00 грн. та платіжне доручення № 1334 від 20.06.2008 року на суму 4000,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.07.2008 р. по справі № 51/161-08 ( суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача - 10405,97 грн. основного боргу, 4395,40 грн. - інфляційних, 2880,13 грн. штрафу, 316,81 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 14000,00 грн. припинено у зв’язку з відсутністю предмету спору та в задоволенні заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Харківської області відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач свої зобов’язання щодо оплати поставленої продукції виконав лише частково та згідно зі ст. 625 ЦК України та п.6.2 договору зобов’язаний сплатити інфляційні та штраф.

Відповідач з рішенням господарського суду не погоджується, вважає рішення прийнятим з порушенням норм процесуального права, просить рішення скасувати, з посиланням на те, що суд порушив ст.64 ГПК України, згідно якої суддя прийнявши позовну заяву, не пізніше п’яті днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала Господарського суду Харківської області видано 05 червня 2008 року. Розгляд справи призначено на 07.06.2008 року. ЗАТ « Лозівський молочний завод» отримав дану ухвалу лише 11.07.08 р. У зв’язку з цим у підприємства не залишилось часу для того, щоб ретельно підготуватися до розгляду питання про стягнення заборгованості.

Відповідач та позивач у призначене судове засідання не з’явилися, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини не прибуття суд не повідомили, не з’явлення представників сторін не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, встановила, що між сторонами був укладений договір № 02/13 від 1.05.2004р. закупівлі молока, в редакції додаткової угоди № 1 від 31.12.2006 року, згідно з яким постачальник (позивач по справі) зобов’язується поставляти на протязі всього строку дії договору, а покупець (відповідач по справі) приймати та оплачувати товар (молоко цільне коров’яче) в обсягах, по ціні та на умовах, викладених в договорі (пункт 1.1.).

Відповідно до пункту 5.1. договору відповідач зобов’язаний провести розрахунок з позивачем за поставлений товар на протязі 10-20 календарних днів.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що позивач свої зобов’язання по договору виконав, що підтверджується приймальною квитанцією № 115301 від 31.10.2007 року, однак, відповідач взяті на себе зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару не виконав, внаслідок чого станом на 01.11.2007 року утворилась заборгованість у розмірі 24405,97 грн., що підтверджується актами звірки взаємних розрахунків, підписаними між сторонами 01.11.2007 року, 20.03.2008 року,13.05.2008 року.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки, а відносини по поставці регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання, тобто підприємницькі відносини регулюються Господарським кодексом України.

Отже, при застосуванні норм діючого законодавства слід виходити з принципу пріоритету спеціального закону перед законом загальним, в першу чергу застосовуються норми ГК України, як спеціальне законодавство, а у випадку не врегулювання або недостатнього врегулювання відповідних відносин застосовуються норми ЦК України.

Статтями 264 -271 Господарського кодексу України не врегульовані питання оплати отриманої продукції. В зв’язку з чим необхідно застосувати норми ст.ст.692, 712 ЦК України, згідно з якими покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Кодексу передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порядку досудового врегулювання майнового спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензію ( вимогу) № 54/4 від 04.04.2008 р., яку відповідач визнав та запевнив, що найближчим часом заборгованість буде перерахована на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до ст.193 ГК України, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що сума частини боргу у розмірі 14000,00 грн. відповідачем була сплачена після подачі позовної заяви до господарського суду та правомірно припинив провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 14000,00 грн. на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України.

Як свідчать матеріали справи борг відповідача перед позивачем з урахуванням часткового погашення заборгованості складає 10405,97 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач свої зобов’язання по оплаті за поставлену продукцію виконав лише частково, а саме сплатив 14000 грн., доказів повної оплати не надав, та обґрунтовано стягнув залишок основного боргу у сумі 10405,97 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Як свідчать матеріали справи, відповідач прострочив виконання свого зобов’язання з 01.11.07р.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача індексу інфляції за листопад 2007р.– квітень 2008 року у розмірі 4395,40 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановленими договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 6.2. договору сторони встановили відповідальність у разі порушення відповідачем пункту 5.1. договору, повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 10% від суми невиконаного в строк зобов’язання.

Як свідчать матеріали справи, відповідач прострочив виконання свого зобов’язання з 01.11.2007 р. і відповідно п.6.2 договору повинен сплатити штраф у розмірі 2880,13 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу в сумі 2880,13 грн.

Суд першої інстанції обґрунтоване відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про надання розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, відстрочка або розстрочка виконання рішення можлива у виняткових випадках при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Посилання відповідача на скрутне фінансове становище на підприємстві не може бути прийняте судом до уваги, оскільки така обставина не свідчить про відсутність грошових коштів у відповідача, які можуть бути виявлені під час виконання рішення суду в порядку передбаченому законодавством про виконавче провадження.

Посилання відповідача на те, що суд першої інстанції порушив норм процесуального права, а саме ст. 64 ГПК України, що позбавило відповідача ретельно підготуватися до розгляду позову необґрунтоване.

Суд першої інстанції своєчасно направив ухвалу про порушення провадження у справі від 05.06.08 р. та розгляд справи був призначений на 17.06.08р. Відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення від 09.06.08 № 4331919 з позначкою відповідача про отримання 12.06.08 р. Розгляд справи був відкладений на 3.07.2008р., про що повідомлено представника відповідача. Представник відповідача приймав участь у засіданнях суду та надав відзив на позовну заяву, докази часткового погашення заборгованості.

Таким чином, твердження відповідача про порушення судом норм процесуального права та отримання ухвали від 5.06.2008р. лише 11.07.2008р. безпідставне та спростовується матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 9,526,530,611,625 ЦК України, 193 ГК України, п.1-1 ст.80 ГПК України, ст.ст.121,101-105 ГПК України,

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 03.07.08 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Повний текст постанови підписано 09.09.08 р.

Головуючий суддя

Судді