ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.09.08 р. Справа № 17/6

за скаргами: Закритого акціонерного товариства «Донецький комбінат меблевих деталей», м. Донецьк

до: відділу державної виконавчої служби у Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьк („ВДВС”), м. Донецьк

про визнання незаконними дії державного виконавця.

позивач (стягувач): Мале приватне підприємство «Енергія», м. Донецьк

відповідач (боржник): Закрите акціонерне товариство «Донецький комбінат меблевих деталей», м. Донецьк

Суддя господарського суду Донецької області В.М.Татенко

за участю представників сторін

від скаржника: не з’явився

від стягувача: Штепа А.Ю., Затворницький А.М. - довіреність

та ВДВС: не з’явився

Закрите акціонерне товариство «Донецький комбінат меблевих деталей» звернулось зі скаргами на дії відділу державної виконавчої служби у Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьк (далі – „ВДВС”), якою просить суд :

-          визнати незаконними дії головного державного виконавця ВДВС, Безверхого С.В. відносно складання ним актів опису та арешту майна боржника від 15.01.08р та від 29.01.08р.;

-          визнати незаконним зазначені акти опису та арешту майна.

Крім того, щодо оскарження дій державного виконавця щодо складання акту від 15.01.08р. боржник просить відновити строк на оскарження у зв’язку з тим, що про складанні спірного акту йому стало відомо лише 24.01.08р. після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

В обґрунтування скарги боржник посилається на порушення державним виконавцем вимог ст. 55 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки: останній не повідомив боржника про час проведення опису та арешту; під час проведення опису та арешту виконавець не переконався чи належить описане майно боржнику; частина будівлі за адресою вул.. Куйбишева, 143а, в якій знаходиться трансформаторна підстанція , не є власністю боржника.

Стягувач проти задоволення скарг боржника заперечує, вважаючи їх безпідставними, а дії ВДВС такими, що відповідають чинному законодавству України. Крім того, представники стягувача надали суду документи на підтвердження того, що описане та заарештоване державним виконавцем майно належить боржнику.

Представники скаржника та ВДВС у судове засідання не з’явилися хоча про день, час та місце розгляду скарг були судом належним чином повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача, господарський суд, встановив.

Рішенням господарського суду Донецької області від 06.03.2006р. позовні вимоги були задоволені, відповідач зобов’язаний повернути позивачу понижуючий трансформатор ТМД 6/0,4 кВЛ потужністю 160 кВт. Постановою Донецького апеляційного господарського суду Донецької області від 16.05.2006р. рішення господарського суду Донецької області від 06.03.2006р. залишено без змін. 24.05.2006р. був виданий наказ про виконання судового рішення. Ухвалою від 26.03.2007р. суд змінив спосіб виконання рішення господарського суду від 06.03.2006р. Постановою Донецького апеляційного господарського суду Донецької області від 21.11.2007р. частково скасована ухвала від 26.03.2007р. господарського суду Донецької області. 05.12.2007р. на виконання постанови від 21.11.2007р. виданий наказ про примусове виконання постанови.

На виконання зазначеної Постанови ВДВС було порушено виконавче провадження. 15.01.08р та 29.01.08р. головним державним виконавцем ВДВС Безверхим С.В. був здійснений опис та арешт майна боржника зі складанням відповідних актів, у яких був зазначений відповідний перелік описаного та заарештованого майна. Акти складені за участю понятих та представника стягувача. Боржник своїх представників для участі у складанні спірних актів не направив, хоча неодноразово повідомлявся про час проведення опису, на чому наполягають представники стягувача. Крім того, опис та арешт майна відбувалися на території боржника, відтак останній об’єктивно не міг не знати про проведення відповідних виконавчих дій.

Зважаючи на те, що:

-          ст. 55 Закону України « Про виконавче провадження» (далі – «Закон» ) передбачено декілька засобів арешту майна боржника. Одним з таких заходів може бути проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту;

-          п 5.6.9. «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 р. за N 865/4158 (далі – «Інструкція») відсутність боржника не може бути перешкодою для проведення опису майна;

-          за ч. 1 ст. 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. На час розгляду скарг жодна сторона виконавчого провадження наявність в провадженні судів подібних позовів не довела;

-          боржник належними доказами не довів факт належності саме йому описаного та заарештованого майна. Навпаки, додані стягувачем документи спростовують таке твердження скаржника;

-          Закон не передбачає можливості визнання акту опису та арешту майна, складеного під час виконавчого провадження незаконним в процесі розгляду скарг в межах ст. 1212 ГПК України. Ним чітко визначена процедура звільнення майна з під арешту шляхом подання відповідного позову;

-          наявність в діях державного порушень діючого законодавства скаржник належними доказами суду не довів,

господарський суд вважає дії ВДВС такими, що відповідають вимогам діючого законодавства, а скарги – такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на зазначене, керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарг Закритого акціонерного товариства «Донецький комбінат меблевих деталей» відмовити.

Суддя Татенко В.М.