ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"19" травня 2008 р.                                                            Справа №9/309-НА

За позовом Білогірського районного споживчого товариства смт. Білогір'я

До Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції в особі

Білогірського відділення смт. Білогір'я

про визнання таким, що не відповідає діючому законодавству та скасування

в частині застосування штрафної санкції податкове повідомлення-рішення

відповідача №/0 від 18.02.2008 р.

Суддя Олійник Ю.П. Секретар судового засідання Морзюк О.А.

Представники :

Від позивача - Проскурівська К.Г. –за дов. від 19.05.08, Бащук В.Г. –за дов. від 19.05.08

Від відповідача – Піхотинська Ю.В. –за дов. від 22.10.07

У судовому засіданні згідно ч.3 ст. 160 КАСУ проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

Позивач у позовній заяві та представник у судовому засіданні просять про визнання таким, що не відповідає діючому законодавству та скасування в частині застосування штрафної санкції податкове повідомлення-рішення відповідача №/0 від 18.02.2008 р. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що згідно Закону України „Про податок з дозодів фізичних осіб” позивач є податковим агентом, тоді як штрафна санкція згідно пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосовується до платника податку, визначення якого дано у п.п.1.1 ст.1 даного Закону. Дане визначення не є тотожним з визначенням платника податку згідно Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, згідно ст.2 якого платником є фізична особа. Відповідно, до позивача не може бути застосована штрафна санкція , встановлена пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону №2181. Посилаються на те, що в порушення п.4.2 Порядку оформлення результатів документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства акт перевірки виготовлено з порушенням триденного строку для його підписання (перевірка проводилась з 21.01.08 по 01.02.08, акт підписаний 08.02.08). Крім того, зазначається, що незрозумілим згідно акту перевірки є період, за який проводилась перевірка .

Відповідач у запереченнях на позов та його представник у судовому засіданні проти позову заперечують, посилаючись на те, що перевіркою встановлено неутримання позивачем як податковим агентом податку в сумі 112,50 грн. з доходів фізичної особи Гаврилика Р.Є. в порушення п.19.2 а ст.. 19 Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб” , внаслідок чого згідно п.17.18 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосовано штрафну санкцію в розмірі 225грн. Посилаються також на норми чинного законодавства та на правомірність прийнятого рішення.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

У результаті проведення відповідачем невиїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 1.10.04 по 30.09.07 складений акт від 08.02.08 №26-23-1772940. Перевіркою встановлено порушення позивачем пп.19.2а ст.19 Закону Украхни „Про податок з доходів фізичних осіб” та пп.17.1.9 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Зокрема, визначено , що позивачем як податковим агентом недоутримано 112,50 грн. податку з доходів фізичної особи Гаврилика Р.Є. в порушення п.19.2 „а” ст. 19 Закону України „ Про податок з доходів фізичних осіб”, внаслідок чого згідно п.17.18 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” застосовано штрафну санкцію в розмірі 225 грн.

За наслідками перевірки на підставі акту відповідачем прийнято спірне податкове повідомлення-рішення від 18.02.08 №/0, згідно якого визначена сума податкового зобов’язання по прибутковому податку з сум заробітків, одержаних за виконання трудових обов’язків в розмірі 112,50 грн. та застосовані штрафні санкції в розмірі 225,00 грн.

Позивач, вважаючи спірне податкове повідомлення-рішення протиправним , звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази , наведені міркування та заперечення , оцінюючи їх в сукупності , судом враховується наступне.

Згідно п.1.13 ст. 1 Закону Украхни „Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003 податок з доходів фізичних осіб - плата фізичної особи за послуги, які надаються їй територіальною громадою, на території якої така фізична особа має податкову адресу або розташовано особу, що утримує цей податок згідно з цим Законом.

Згідно п.20.1 ст. 20 цього Закону розмір штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм цього Закону та підстави для їх застосування визначаються законом, що регулює такі питання, якщо інше не встановлене нормами цього Закону.

Судом враховується, що таким законодавчим актом, який врегульовуються питання стягнення штрафних санкцій є Закон України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. При цьому згідно п. 17.1.9. ст. 17 останнього у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Тому відповідачем обґрунтовано застосовано штрафну санкцію спірним податковим повідомленням-рішенням.

Посилання позивача також не приймаються до уваги, враховуючи, що згідно п.20.3.1 ”а” с. 20 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” Особами, відповідальними за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу з цього податку, є, зокрема, при нарахуванні податку особою, на яку покладається відповідальність за таке нарахування, утримання та сплату (перерахування) податку до бюджету згідно з нормами цього Закону, - така особа - податковий агент.

Крім того, згідно п.20.3.2 ст. 20 зазначеного закону у разі коли податковий агент до або під час виплати доходу на користь платника податку не здійснює нарахування, утримання або сплату (перерахування) цього податку, відповідальність за погашення суми податкового зобов'язання або податкового боргу, що виникає внаслідок таких дій, покладається на такого податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов'язків погашення такої суми податкових зобов'язань або податкового боргу.

Щодо посилань позивача на те, що акт перевірки виготовлено з порушенням триденного строку для його підписання не є підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення, оскільки не впливає на факт порушення та розмір штрафної санкції.

За таких обставин спірне податкове повідомлення –рішення відповідає чинному законодавству , тому у позові належиь відмовити.

Враховуючи відмову у позові згідно ч. 3 ст. 94 КАС України судові витрати, здійснені позивачем , покладаються на нього.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-255, п. 6 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД

ПОСТАНОВИВ:

У позові Білогірського районного споживчого товариства смт. Білогір'я Ізяславської міжрайонної державної податкової інспекції в особі Білогірського відділення смт. Білогір'я про визнання таким, що не відповідає діючому законодавству та скасування в частині застосування штрафної санкції податкове повідомлення-рішення відповідача №/0 від 18.02.2008 р. відмовити.

Згідно з ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Згідно з ст. 254 КАС України постанова , якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження , якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Ю.П. Олійник