СУД
Постанова

Іменем України

27
травня 2008 року

Справа
№ 5020-12/063-737

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю
представників сторін:

позивача: ОСОБА_2, довіреність №  ВЕЕ 523582
від 02.03.07,  фізична особа -
підприємець  ОСОБА_1;

відповідача: Несіна Олена Федорівна, довіреність
№  03/61
від 12.01.08,  Територіальне
відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим;

відповідача: Муравйов Максим Сергійович,
довіреність №  03/1350   від 20.05.08,  Територіальне відділення Антимонопольного
комітету України в Автономній Республіці Крим;

розглянувши
апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Севастополя (суддя Харченко І.А.)
від 01 квітня 2008 року у справі № 5020-12/063-737

за
позовом           фізичної особи - підприємця  ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до           Територіального
відділення Антимонопольного комітету України в Автономній Республіці Крим (пр.
Кірова, 13,Сімферополь,95005)

про
визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії
Тетриторіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній
Республіці Крим від 28.02.2008 № 10/02-13/10 у справі № 34/07-26/46

ВСТАНОВИВ:

Фізична
особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Севастополя
з адміністративним позовом до Територіального відділення Антимонопольного
комітету України в Автономній Республіці Крим
про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії
Територіального відділення Антимонопольного комітету України в Автономній
Республіці Крим  від 28 лютого 2008 року
№ 10/02-13/10 у справі № 34/07-26/46.

Ухвалою
господарського суду  міста Севастополя
від  01 квітня 2008 року у справі №
5020-12/063-737 (суддя Харченко І.А.) позовні матеріали фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 повернуті без розгляду в порядку пунктів 4, 6, 10 частини 1
статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не
погодившись з ухвалою суду, фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернулась до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в
якій просить ухвалу господарського суду
міста Севастополя скасувати, а справу передати на розгляд господарського
суду за нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводи
апеляційної скарги обґрунтовані порушенням місцевим господарським судом норм
процесуального права, що виразилося в неправильному висновку суду щодо
необхідності розгляду даної справи за правилами господарського судочинства.

Так,
апелянт вважає, що місцевим господарським судом
при вирішенні питання про повернення позовної заяви без розгляду
необґрунтовано застосовані норми господарського судочинства, тоді як чинним
законодавством дана категорія спорів віднесена до адміністративної
юрисдикції.

У
зв'язку з відпусткою судді Лисенко В.А., на підставі розпорядження заступника
голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.05.08,
здійснено заміну судді   Лисенко
В.А.   на суддю  Маслову З.Д..

Дослідивши
матеріали справи, обговоривши доводи та заперечення сторін, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав для
задоволення апеляційної скарги
фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 з наступних підстав.

Поняття  „справа адміністративної юрисдикції”
визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, і під такою
справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Отже,
справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного
суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними
суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах,
у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою
іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати
вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Статтею
17 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено категорії спорів,
на які поширюється компетенція адміністративних судів щодо вирішення
адміністративних справ. З господарськими спорами можуть пересікатися категорії
спорів, визначені в пунктах 1, 3, 4 частини першої зазначеної статті, зокрема:
спори суб'єкта господарювання із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності останнього;

Поняття
"суб'єкт владних повноважень" визначено статтею 3 КАС України, згідно
з якою це - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня
посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Відтак
необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом
владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися
відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У
відповідності до статті 1 Закону України
„Про  Антимонопольний комітет
України” Антимонопольний комітет України -це державний орган із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції
у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, що у розумінні
положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідає  ознакам суб'єкта  владних повноважень.

Таким
чином, спори з участю органів Антимонопольного комітету України щодо виконання
ними своїх владних повноважень є публічно-правовими.

Відповідно
до статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України правосуддя в   адміністративних   справах
здійснюється адміністративними судами. Юрисдикція   адміністративних  судів
поширюється  на  всі публічно-правові спори, крім спорів, для
яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно
з частиною 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України кожен має
право на участь у розгляді своєї справи в адміністративному    суді
будь-якої    інстанції   в
порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно
до пункту 3 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України
господарським судам підвідомчі справи за заявами органів Антимонопольного
комітету України, Рахункової  палати  з
питань,  віднесених законодавчими
актами до їх компетенції.

Статтею
60 Закону України „Про захист економічної конкуренції” встановлено, що заявник,
відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення.

Тобто
Закон України „Про захист економічної конкуренції” містить спеціальні норми
щодо захисту економічної конкуренції та загальні у визначенні суб'єктом
господарювання порядку захисту прав, порушених органами Антимонопольного
комітету України. Проте він не є
процесуальним законом і після набрання чинності Кодексом
адміністративного судочинства України  ним
не може визначатися підсудність  справ з
публічно-правових спорів за участю Антимонопольного комітету України.

З
огляду на викладене,  адміністративним
судам  підвідомчі всі публічно-правові
спори щодо рішень, дій або бездіяльності органів Антимонопольного комітету
України як суб'єкта владних повноважень, які нормами Господарського
процесуального кодексу України не віднесено до розгляду за правилами
господарського судочинства господарським судам.

Оскільки
даний спір виник не за позовом органів Антимонопольного комітету України,
підстав для здійснення правосуддя у даній справі  у порядку господарського процесуального
законодавства немає.

Відповідно
до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного
судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні
господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

На
підставі викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у
місцевого господарського суду  не було
обґрунтованих підстав для залишення позовної заяви  фізичної особи -підприємця ОСОБА_1  без розгляду

За
даними обставинами оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа -передачі
на розгляд місцевого господарського суду за нормами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Керуючись статтями 101, пунктом 2 статті 103,
пунктом 4 частини 1 статті 104, статтею 105, статтею 106  Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу  фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2.
Ухвалу господарського суду  міста
Севастополя від 01 квітня 2008 року у справі №
5020-12/063-737 скасувати.

3.
Справу передати на розгляд господарського суду міста Севастополя за нормами
Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий
суддя

Судді