ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2008

Справа №2-13/2237-2008

за позовом Заступника прокурора м.Ялта в інтересах держави у особі Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель АРК, Державного підприємства „Гурзуф", м. Ялта смт. Гурзуф

до відповідача Ялтинської міської ради, м. Ялта;

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю „УІФК - Крим", м. Ялта

про визнання недійсним рішення та частково недійсним договору оренди земельної ділянки

Суддя ГС АР Крим А.І. Жукова

Представники:

Від позивачів – 1. Дергачов І.М. – головний спец., дов. від 24.01.2008 року; 2. не з’явився.

Від відповідачів – 1. Матвієм О.П. – головний спец. юрид. відділу, дов. № 02.9-2/710; 2. Дубко Д.Ю. – представник, дов. від 23.05.2008 року. Мамон Л.Б. – представник, дов. від 01.11.2007 року.

З участю прокурора – Куінджи М.О. – посвідчення.

Сутність спору: Прокурор звернувся до господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, Державного підприємства „Гурзуф" з позовом до відповідача - Ялтинської міської ради про визнання недійсним рішення та частково договору оренди земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що Рішенням Ялтинської міської ради 22-ої сесії 24-ого скликання № 223 від 30.07.2004 року було затверджено проект землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 2,8214 га для будівництва торгівельно-виставкового комплексу за адресою: м.Ялта, вул.Південобережне шосе, в районі тролейбусного парку, та передано ділянку в оренду ТОВ „УІФК-Крим", яка частково належить Державному підприємству „Гурзуф", чим порушуються права держави у особі Державного підприємства „Гурзуф" як законного землекористувача.

У судовому засіданні прокурор та представники позивачів підтримали заявлені позовні вимоги.

Ялтинська міська рада позов не визнала. Представник ради у судовому засідання представив відзив на позов, згідно якого рада заперечує проти заявлених позовних вимог посилаючись на те, що Ялтинська міська рада діяла у межах компетенції та передала земельну ділянку у відповідності до норм діючого законодавства.

ТОВ „УІФК-Крим" заявлені позовні вимоги прокурора не визнало, представило відзив на позов, де зауважило, що Товариство придбало право на спірну земельну ділянку на законних підставах, отримало усі необхідні висновки погоджувальних органів державної влади, проект землеустрою пройшов державну землевпорядну експертизу, а договір оренди був укладений у нотаріальному порядку та відповідає усім вимогам діючого законодавства.

Слухання справи відкладалося у порядку статті 77 ГПК України.

Строк розгляду справи був продовжений за згодою сторін у порядку статті 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, відповідача та третьої особи, суд –

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора м. Ялти в інтересах держави в особі Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим, Державного підприємства „Гурзуф" звернувся з вище зазначеним позовом до Ялтинської міської ради, ТОВ „УІФК-Крим" про визнання недійсним рішення та частково недійсним договору оренди земельної ділянки. При цьому прокурор посилається на те, що державне підприємство «Гурзуф» - правонаступник радгосп-заводу «Гурзуф» - є сільськогосподарським державним підприємством, заснованим на державній власності. Державне підприємство «Гурзуф» на добровільних засадах входить до складу Національного виробничого - аграрного об'єднання «Масандра». Землі радгоспу-заводу є особливо цінними землями сільськогосподарського призначення.

Також прокурор зауважує, що рішенням Ялтинської міської ради №39 від 09.12.1999 року радгосп-завод «Гурзуф» було передано у постійне користування земельну ділянку площею 311,26 га для ведення сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного рішення радгосп-завод „Гурзуф" отримав Державний акт на право постійного користування землею серії 1-КМ №003193 від 17.12.2002 року.

Як зазначає прокурор, право постійного користування у відповідності зі ст. 152 Земельного кодексу України охороняється також як і право власності.

Державною інспекцією по контролю за використанням та охороною земель АР Крим в ході перевірки додержання вимог діючого законодавства встановлені суттєві порушення земельного законодавства.

Прокурор вважає, що відповідачем по справі - Ялтинською міською радою були порушені норми ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, які регламентують, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Також прокурор зауважує, що перевіркою, що проводилася Державною інспекцією по контролю за використанням та охороною земель АР Крим встановлено, що оспорюваним рішенням Ялтинська міська рада надала в оренду строком на 49 років ТОВ „УІФК-Крим" земельну ділянку площею 2,8214 га для будівництва торгівельно-виставкового комплексу, частина якою орієнтовною площею 0,35 га знаходиться в постійному користуванні ДП „Гурзуф" відповідно до вищевказаного Державного акту на право постійного користування землею серії 1-КМ №003193 від 17.12.2002 року. Своєї згоди на припинення права постійного користування вказаної земельною ділянкою ДП „Гурзуф" не надавав, Ялтинська міська рада, приймаючі рішення про передачу ТОВ „УІФК-Крим" земельної ділянки в оренду не здійснила припинення права постійного користування земельною ділянкою ДП „Гурзуф" у порядку, передбаченому главою 22 Земельного кодексу України.

Таким чином, прокурор робить висновок, що за відсутності згоди належного землекористувача Ялтинська міська рада не мала повноважень на розпорядження частиною території ДП „Гурзуф".

Представник Державного підприємства “Гурзуф” надав пояснення суду, згідно який дане підприємство вважає, що його права на користування земельною ділянкою порушенні, оскільки спірна земельна ділянка належить ДЕ “Гурзуф” на підставі державного акту на постійне користування ділянкою, а, як зауважує представник, передача земельної ділянки, що знаходиться у постійному користуванні неможлива без її вилучення у встановленому законом порядку.

Представник Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель АР Крим підтримав позовні вимоги прокурора, пояснив, що інспекцією була переведена перевірка дотримання земельного законодавства на території м. Ялта, згідно якої були виявлені порушення, які вчинені Ялтинською міською радою при передачі в оренду земельної ділянки, що розташована в районі тролейбусного парку по вул. Південобережне шосе у м. Ялта.

Вивчивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на положеннях, відповідно до яких ніхто не може бути вимушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадовці зобов'язані діяти тільки на підставах, в межах повноважень і способами, які передбачені Конституцією і законами України.

На підставі п.1.2 рішення Ялтинської міської ради 19-ої сесії 24-ого скликання №84 від 22.03.2004 року та рішення Ялтинської міської ради 20-ої сесії 24-ого скликання №225 від 07.06.2004 року ТОВ „УІФК-Крим" було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки для будівництва торгівельно-виставкового комплексу за адресою: м. Ялта, вул. Південнобережне шосе, в районі тролейбусного парку.

Як встановлено судом, в процесі складення проекту відведення земельної ділянки ТОВ «УІФК-Крим» були отримані всі необхідні позитивні висновки заінтересованих служб міста: Висновок Ялтинської міської СЕС № 356 від 13.04.2004 року; Висновок УГА Ялтинської міської ради № 05/703 від 14.06.2004 року; Висновок Управління Держекологічної інспекції Південно-Кримського регіону №1173-50 від 09.07.2004 року; Висновок Республіканського комітету з охорони культурної спадщини № 390 від 02.02.2004 року; Технічний висновок ППВКГ ПБК № 5/14 від 14.01.2004 року; Висновок ЯМУЗР від 14.07.2004 року; Висновок ДП „Кримське протизсувне управління" № 403 від 27.04.2004 року. Також в процесі складення проекту відведення земельної ділянки було складено Акт вибору і обстеження від 11.05.2004 року, який був підписаний секретарем Ялтинської міської ради, головою постійної депутатської комісії, начальником УГА Ялтинської міської ради, начальником ЯМУЗР, начальником держекологічної інспекції Південнокримського регіону, головним державним санітарним лікарем Ялтинської СЕС, завідуючим відділом по земельним ресурсам і екології Ялтинської міської ради.

Тобто судом встановлено, що усі організації, які погоджують проект відведення земельної ділянки у встановленому законом порядку, надали позитивні висновки по відведенню ТОВ „УІФК-Крим" землі в оренду.

Згідно Висновку державної землевпорядної експертизи №1778К-25/389 від 15.07.2004 року, що була проведена Республіканським комітетом по земельних ресурсах АРК, представлений на перевірку проект землеустрою по відведенню земельної ділянки ТОВ „УІФК-Крим" для будівництва та обслуговування торгівельно-виставкового комплексу за адресою: м. Ялта, вул. ПБШ, в районі тролейбусного парку, в цілому відповідає вимогам діючого земельного законодавства.

Згідно статті 5 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель" державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Відповідно до статті 6 Закону України „Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належать:

- здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Відповідно до п.1, п.7 постанови Кабінету міністрів України „Про затвердження Положення про «Державний комітет України із земельних ресурсів» від 19.03.2008 року №224 Державний комітет із земельних ресурсів (Держкомзем) є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, при цьому Держкомзем здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі і затверджує положення про них.

Згідно постанови Кабінету міністрів України від 24.02.2003 року №200 „Про затвердження типових положень про територіальні органи земельних ресурсів" обласне головне управління земельних ресурсів (у томі числі органи по земельних ресурсах Автономній Республіці Крим, м. Києва та м. Севастополя), є територіальним органом Держкомзему, йому підзвітне та підконтрольне, окрім іншого здійснює проведення державної землевпорядної експертизи містобудівної, землевпорядної документації.

Тобто, як встановлено судом, уповноваженим органом державної влади - Республіканським комітетом по земельних ресурсах АРК був зроблений висновок відносно того, що відведення земельної ділянки ТОВ „УІФК-Крим" за вище названою адресою було зроблено на підставі та у відповідності до норм діючого законодавства України.

В подальшому рішенням Ялтинської міської ради 22-ої сесії 24-ого скликання №223 від 30.07.2004 року „Про затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки та передачі її в оренду ТОВ „УІФК-Крим" для будівництва торгівельно-виставкового комплексу на землях м. Ялти" було затверджено проект землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 2,8214 га та вирішено передати її в оренду ТОВ „УІФК-Крим" для будівництва торгівельно-виставкового комплексу за адресою: м. Ялта, вул. Південнобережне шосе, в районі тролейбусного парку.

Згідно до ст. 12 Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить окрім іншого: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність або надання у користування громадянам та юридичним особам.

У відповідності до ст. 12 Земельного кодексу України та ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" 14.09.2006 року між Ялтинською міською радою та ТОВ „УІФК-Крим" було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,8214 га, розташованої за адресою: м. Ялта, вул. Південнобережне шосе, в районі тролейбусного парку, строком на 49 років для будівництва торгівельно-виставкового комплексу.

При цьому, як встановлено судом, сторони при укладанні договору оренди земельної ділянки керувалися лише чинним законодавством України та не виходили за його межи.

Відносно твердження заступника прокурора м. Ялти щодо порушення відповідачем по справі - Ялтинською міською радою ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України, щодо вилучення у Державного підприємства „Гурзуф" земельної ділянки площею 0,35 га , суд вважає за необхідним зауважити наступне.

Як встановлено судом, Державному підприємству радгосп-завод „Гурзуф" рішенням Ялтинської міської ради №39 від 09.12.1999 року було передано у постійне користування земельну ділянку площею 311,26 га для ведення сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного рішення Державне підприємство радгосп-завод „Гурзуф" отримало Державний акт на право постійного користування землею серія 1-КМ №0033193 від 17.12.2002 року.

Як зазначає прокурор та це найшло своє підтвердження у процесі розгляду справи, Державне підприємство радгосп-завод „Гурзуф" на підставі Наказу Міністерства аграрної політики №677 від 03.12.2005 року „Про перейменування Державного підприємства радгосп-завод „Гурзуф" було перетворено на Державне підприємство „Гурзуф", яке згідно до п.1 цього наказу №677, є правонаступником майнових прав та обов'язків Державного підприємства радгосп-завод „Гурзуф".

Згідно частини 1, 2 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Тобто, суд робить висновок, що Державне підприємство радгосп-завод „Гурзуф" припинило свою діяльність, як юридична особа, шляхом перетворення.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Тобто, з моменту припинення діяльності Державного підприємства радгосп-завод „Гурзуф" припиняється право користування земельною ділянкою цього підприємства на підставі Державного акту серія 1-КМ №0033193 від 17'.12.2002 року.

Отже, з огляду на вище наведене, суд погоджується з думкою відповідача та третьої особи, що в незалежності від того, чи є Державне підприємство „Гурзуф" правонаступником Державного підприємства радгосп-завод „Гурзуф", чи останнє було ліквідоване без правонаступництва - право користування на земельну ділянку не могло бути передано ДП „Гурзуф", оскільки право користування земельною ділянкою було припинено у зв'язку з припиненням діяльності підприємства.

Однак, заступник прокурора м. Ялти в обґрунтування своїх вимог посилається саме на державний акт Державного підприємства радгосп-завод „Гурзуф", а при цьому подає позов в інтересах держави в особі Державного підприємства „Гурзуф", тобто правонаступника.

З огляду на вище наведене, суд вважає, що у Державного підприємства „Гурзуф" відсутні будь-які права на спірну земельну ділянку, а також відсутність права на спірну земельну ділянку обґрунтовується відсутністю будь-яких правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Жоден із документів, які надавали б право Державному підприємству „Гурзуф" посилатись на те, що воно є належним землекористувачем спірної земельної ділянки площею 0,35 га не був наданий суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суд вважає, що ні прокурор, ні особи, в інтересах яких подано позов, не надали обґрунтованих доказів своїх вимог. Тобто позовна заява заступника прокурора м. Ялта необґрунтована, посилання на порушення Ялтинською міською радою ч.5 ст. 116 Земельного кодексу України є некомпетентним.

Також, в процесі розгляду справи, представником третьої особи та представником відповідача було надано рішення Ялтинського міського суду від 14.09.2006 року, що набрало законної сили 16.12.2006 року, по справі №2-4260/2006 за позовом Лозовського О.В. до Ялтинської міської ради, ТОВ „УІФК-Крим", згідно якого рішення Ялтинської міської ради №415 від 14.02.2006 року "Про скасування рішення 31-ї сесії Ялтинської міської ради 4-го скликання від 19 травня 2005 року №13 "Про скасування рішення 22-ї сесії Ялтинської міської ради 24-го скликання від 30 липня 2004 року №223 "Про затвердження проекту землеустрою по відведенню земельної ділянки ТОВ "УІФК-КРИМ" для будівництва торгівельно-виставкового комплексу на землях м. Ялта" і договір оренди земельної ділянки від 14.09.2006 року були визнані законними.

Відповідно до ч.4 ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Суд вважає встановленою обставиною факт правомірності укладання між Ялтинською міською радою та Товариством ТОВ „УІФК-Крим" договору оренди земельної ділянки від 14.09.2006 року.

За викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги прокурора необґрунтовані, не підтверджуються матеріалами справи та не засновані на нормах закону, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 82-84 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.