КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2008                                                                                           № 46/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Будівельна Компанія"

на рішення Господарського суду м.Києва від 14.04.2008

у справі № 46/30

за позовом                               Відкрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Нова"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-Будівельна Компанія"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 41893,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 14.04.2008 р. у справі № 46/30 позов ВАТ „СК „Нова” до ТОВ „Інвестиційно-будівельна компанія” про стягнення 41893,70 грн. задоволений.

Не погоджуючись з рішенням відповідач подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про залишення позову без задоволення.

Представник позивача, в судовому засіданні, проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити їх без задоволення, рішення суду – без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 04.09.2006 ТОВ „Ілта” та позивачем укладений договір № 3091 добровільного страхування наземного транспорту, а саме а/м Пежо 207, державний номер АА 6908 ВО.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок – відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

26.01.2007 в м. Києві по вул. Дніпровська набережна сталося ДТП за участю а/м „Пежо 207”, реєстраційний номер АА 6908 ВО, що належить ТОВ „Ілта, під керуванням водія Павлова О.В., та автобуса „Ікарус 255”, реєстраційний номер АА 8314 АІ, що належить відповідачу, під керуванням водія Беляка Б.Б., по що ВДАІ Дарницького РУГУ МВС України в м. Києві від 26.01.2007 видана довідка.

23.02.2007 Дарницький районний суд м. Києва у справі № 3-4944/07 визнав водія відповідача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, а саме: перед початком руху, перестроюванням та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створює перешкоди або небезпеки для інших учасників руху, та при розвороті не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку та здійснив зіткнення з а/м ТОВ „Ілта”.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 41893,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням 5316 від 26.06.2007, актом про оцінку майна.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних виплат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Заперечуючи проти рішення, відповідач наполягає на безпідставності стягнення в зв’язку з відсутністю медичної довідки про наявність/відсутність алкогольного сп’яніння водія а/м Пежо 207.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред’явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Як зазначалося вище, адміністративна справа про правопорушення дорожнього руху стосовно водія відповідача, по якій прийнята постанова суду не оскаржена, набрала чинності. Протокол про правопорушення складався тільки стосовно водія відповідача, правопорушень з боку водія а/м Пежо 207 встановлено не було, пізніше довідкою ВДАІ встановлено, що водій а/м Пежо 207 був у тверезому стані. Твердження представника відповідача про те, що ВДАІ не є установою що встановлює стан водіїв (наявність/відсутність алкогольного сп’яніння ) судом не приймаються до уваги, оскільки медичне обстеження стану необхідно при наявності підстав ( порушення координації руху, запаху, інше) у працівників ВДАІ відповідно до правил ДТР.

Колегія суддів не знаходить підстав для обов’язкового надання медичної довідки про стан водія ТОВ „Ілта”, оскільки причиною ДТП було порушення правил дорожнього руху з боку водія відповідача, матеріали справи не містять зворотнього, а тому не вбачається причинно-наслідкового зв’язку у відмові у задоволенні регресних вимог в зв’язку з відсутністю медичної довідки, оскільки право вимоги на її надання належить позивачу у випадку сумнівів для оплати страхового випадку в порядку, передбаченого ст. 991 ЦК України та ст. 26 Закону України „Про страхування”, а тому твердження відповідача що позивач позбавлений права на позов безпідставні.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної, а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ТОВ „Інвестиційно-будівельна компанія” залишитибез задоволення, рішення господарського суду м. Києва № 46/30 від 14.04.2008 залишити без змін.

2.          Матеріали справи повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді

12.06.08 (відправлено)