ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.08р.

Справа № 20/96-08

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства «Інтерпайп Ніжньодніпровський трубопрокатний завод» м. Дніпропетровськ

про стягнення 57339грн.82 коп.

Суддя Пархоменко Н.В.

Представники :

Від позивача: Кейс Г.В., дов. №7ю від 08.01.08р.

Від відповідача: Голікова Н.О. дов. № 24-5-36 від 22.01.08р.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму відшкодованих виплат потерпілому на виробництві Вітанову Г.К. в розмірі 57339,82 грн. які були здійснені потерпілому у зв’язку з отриманням ним професійного захворювання на підприємстві відповідача. В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідно до вимог статтей 21,28, 31,32,34 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” Вітанову Г.К. здійснено відшкодування: щомісячних страхових виплат, витрат на придбання ліків , вартості санаторно-курортного лікування, лікарняних листів на загальну суму -57339,82 грн .. Позивач вважає, що з урахуванням Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, Закону України „Про охорону праці” роботодавець несе відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованим особам або страховикам і зобов’язаний відшкодовувати збитки, завдані порушенням, а відповідно до положень ст.ст. 1172, 1191 ЦК України позивач має право зворотної вимоги (регресу) до підприємства.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позовні вимоги не визнає, в обґрунтування своїх заперечень посилається на ті підстави, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України був створений з метою здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг потерпілим на виробництві, в тому числі і з метою відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Фонд здійснює акумулювання страхових внесків, які перераховуються до фонду та використовуються виключно за їх прямим призначенням на відшкодування шкоди та здійснення страхових виплат потерпілим на виробництві. Відповідач вважає що позивач не має права зворотної вимоги щодо відшкодованих сум , оскільки здійснюючи страхові виплати потерпілому Фонд не несе збитки і не відшкодовує шкоду, а діє в межах Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

За згодою представників сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпропетровську знаходяться матеріали особової справи потерпілого на виробництві Вітанова Георгі Костадинова , що мешкає за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Батумська , 12/65 , який під час роботи на ВАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод»отримав професійне захворювання.

На підставі Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності »Фонд відшкодовує потерпілому всі виплати у зв’язку з ушкодженням здоров’я.

За розрахунком Фонду Вітанову Г.К. здійснено відшкодування: щомісячних страхових виплат, витрат на придбання ліків , вартості санаторно-курортного лікування, лікарняних листів на загальну суму -57339,82 грн.

На спірні правовідносини поширюється дія Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” (надалі –Закон).

Так, у відповідності до частини 1 статті 9 Закону України „Про охорону праці” відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов’язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров’я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні.

Усі види страхових виплат і соціальних послуг застрахованим та особам, які перебувають на їх утриманні, а також усі види профілактичних заходів, передбачених статтями 21 та 22 цього Закону, провадяться Фондом соціального страхування від нещасних випадків за рахунок коштів цього Фонду (стаття 25 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 46 Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків провадить збір та акумулювання страхових внесків, має автономну, незалежну від будь-якої іншої, систему фінансування.

Частиною 3 статті 46 Закону встановлено, що кошти на здійснення страхування від нещасного випадку не включаються до складу Державного бюджету України, використовуються виключно за їх прямим призначенням і зараховуються на єдиний централізований рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків в установах банків, визначених Кабінетом Міністрів України для обслуговування коштів Державного бюджету України, або спеціалізованого банку, який обслуговує фонди соціального страхування.

Відповідно до ч.ч.1,2 статті 47 Закону, страхові тарифи, диференційовані по групах галузей економіки (видах робіт) залежно від класу професійного ризику виробництва, встановлюються законом.

Сума страхових внесків страхувальників до Фонду соціального страхування від нещасних випадків повинна забезпечувати: фінансування заходів, спрямованих на вирішення завдань, передбачених статтею 1 цього Закону; створення відповідно до пункту 9 частини сьомої статті 17 цього Закону резерву коштів Фонду для забезпечення його стабільного функціонування; покриття витрат Фонду, пов’язаних із здійсненням соціального страхування від нещасного випадку.

За викладеного, суд приходить до висновку, що страхові виплати здійснюються за рахунок внесків роботодавців і Закон не передбачає права Фонду на звернення до страхувальника (роботодавця) з регресними вимогами щодо відшкодування сплачених Фондом страхових виплат.

Враховуючи те, що питання сплати внесків підприємствами (страхувальниками) і відшкодування Фондом (страховиком) шкоди, врегульовані спеціальним законом - Законом України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” є необґрунтованими доводи позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, а також статей 225,228 Господарського кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.В. Пархоменко

дата підписання рішення

11.06.2008р.