ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2008 р. Справа № 11/18-08

вх. № 1702/4-11

Суддя господарського суду Черленяк М. І.

при секретарі судового засідання Шипілов А. Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Ткачов О. Г.,

відповідача - не з’явився,

представник Лиманської середньої школи - не з’явився,

представник Відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області - не з’явився

розглянувши матеріали справи за позовом

ТОВ ”Лиман-Агро”, с. Лиман

до Лиманської сільської ради, с. Лиман

третя особа - Лиманська середня школа, с. Лиман

третя особа - Відділ освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, м. Зміїв

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю „Лиман-Агро” - звернувся до господарського суду до Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області з позовом про визнання права власності на нежитлову будівлю тиру А-1 загальною площею 836 кв. м., навісу Б, огорожі № 1, що розташовані по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Зміївського району Харківської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зусиллями та власними будівельними матеріалами збудував тир, про що свідчать колишні працівники ТОВ „Лиман-Агро”. Позивач також посилається на те, що відсутність у нього правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно перешкоджає реалізувати ліквідатором позивача вказаного майна для задоволення вимог кредиторів відповідно до вимог Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідач 14 квітня 2008 року (вх. № 5355) через канцелярію господарського суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує у повному обсязі (аркуш справи 56). Свої заперечення відповідач мотивує тим, що рішенням Виконавчого комітету Лиманської сільської ради № 93 від 21 серпня 2007 року постановлено на бухгалтерський облік сільської ради будівельні матеріали, що розташовані по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Зміївського району Харківської області. Також відповідач зазначає, що позивачем не надано суду правовстановлюючих документів, які відповідно до чинного законодавства можуть бути підставою для визнання права власності. Наведені обставини, як зазначає відповідач, є підставою для відмови в позові.

Залучена до участі у справі ухвалою суду від 14 квітня 2008 року третя особа - Лиманська середня школа - письмових пояснень по суті позову суду не надала, проте забезпечила явку свого представника в призначене судове засідання, який проти позову заперечував з підстав відсутності у позивача правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. Залучений до участі у справі тією ж ухвалою суду Відділ освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області письмових пояснень суду також не надав, явку свого представника в призначене судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні 24 квітня 2008 року була оголошена перерва до 05 травня 2008 року для виготовлення повного тексту судового рішення по справі.

Суд, вислухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, встановив наступне.

В січні 1985 року директор Лиманської середньої школи звернувся до голови виконкому районної ради з заявою про виділення земельної ділянки під будівництво тиру (аркуш справи 57).

На підставі зазначеної заяви було виділено земельну ділянку для будівництва тиру на території Зміївського району Харківської області (копія плану виділення земельної ділянки для будівництва тиру знаходиться в матеріалах справи - аркуш справи 58). Згодом на зазначеній земельній ділянці зусиллями Лиманської середньої школи та інших осіб було побудовано тир, в тому числі за допомогою Зміївського заводу будівельних матеріалів, про що свідчить лист директора Лиманської середньої школи (аркуш справи 59), а також підприємство позивача. Побудована нежитлова будівля (тир) була введена в експлуатацію, про що свідчить акт приймання в експлуатацію (аркуш справи 60).

Наведене дає суду дійти висновку, що оскільки Лиманська середня школа на земельній ділянці, що була виділена для будівництва тиру, збудувала з участю інших осіб нежитлове приміщення тиру, яке згодом у встановленому порядку було введено в експлуатацію саме як стрілковий тир напівзакритого типу для стрільби з МК гвинтівки в Лиманській середній школі (згідно акту приймання-передачі), вказана нежитлова будівля повинна обліковуватися на балансі Лиманської середньої школи.

При цьому суд зазначає, що Виконавчий комітет Лиманської сільської ради передчасно та без наявності правових підстав рішенням від 21 серпня 2007 року поставив на бухгалтерський облік будівельні матеріали, що знаходяться за адресою: с. Лиман, пров. Комарова. Такий висновок суду випливає з того, що Лиманська середня школа фінансується з державного бюджету України, оскільки входить до відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації Харківської області. Отже, постановка на бухгалтерський облік вказаного майна органом місцевого самоврядування є таким, що суперечить приписам чинного законодавства.

Крім того, матеріалами справи спростовується твердження відповідача про те, що по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Зміївського району Харківської області знаходяться будівельні матеріали, як це зазначено в рішенні відповідача від 21 серпня 2007 року. Так, висновком про технічний стан несучих будівельних конструкцій нежитлової будівлі по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури (ліцензія АА № 775547) встановлено, що згідно технічного паспорту БТІ по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Зміївського району Харківської області знаходиться нежитлова будівля, технічний стан конструкцій якої є задовільним та можливість збереження та подальшої експлуатації несучих конструкцій дозволяється.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особа річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (частина 1 статті 317 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

При цьому судом не беруться до уваги та відхиляться подані в підтвердження позовних вимог заяви жителів с. Лиман, оскільки вказані заяви не є документами, що можуть свідчити в розумінні чинного законодавства про належність саме позивачу права власності на нежитлову будівлю тиру. Стосовно інших поданих позивачем документів (лист директора школи, лист відділу освіти Зміївської районної державної адміністрації, висновок про вартість об’єкту, рішення Лиманської сільської ради) суд зазначає, що вони не можуть в спосіб, встановлений чинним законодавством, однозначно засвідчувати право власності позивача на спірну нежитлову будівлю, в зв’язку з чим також не приймаються судом.

Зазначені вище обставини справи з урахуванням приписів вказаних норм права дають суду стверджувати, що позивачем в підтвердження належності йому нежитлової будівлі - приміщення тиру - не надано певних необхідних конкретних та належних доказів, подані ж ним документи не є такими, що можуть засвідчувати в установленому законом порядку належність права власності на нежитлову будівлю тиру А-1 загальною площею 836 кв. м., навіс Б, огорожу № 1, що розташовані по пров. Комарова, 16 в с. Лиман Зміївського району Харківської області саме позивачу. Отже, позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Лиман-Агро” є необґрунтованим та недоведеним суду необхідними конкретними доказами, в зв’язку з чим в задоволенні позову суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 316, 317, 328 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення оголошено та підписано в судовому засіданні 05 травня 2008 року.

Суддя Черленяк М. І.