ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№ 16/698-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г.,

Разводової С.С.,

Самусенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт. Бізнес Груп" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008 року у справі № 16/698-07 Господарського суду Сумської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт. Бізнес Груп", м. Донецьк, до Приватного підприємства "Тристан", Сумська область, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача –Відкрите акціонерне товариство "Нафтопроммаш", Сумська область, про зобов’язання вчинити певні дії та стягнення 26 691,32 грн.,

за участю представників сторін:

позивача –Євдокименко М.С. (дов. від 12.11.2007р.);

відповідача –Коновалов О.А. (дов. від 10.01.2008р.);

–Кутовий Я.А. (дов. від 27.01.2007р.)

третьої особи –не з’явився,

в с т а н о в и в:

У грудні 2007 року позивач –ТОВ "Арт. Бізнес Груп" пред'явив у господарському суді позов до відповідача –ПП "Тристан" про зобов’язання вчинити певні дії та стягнення 26 691,32 грн.

Вказував, що 22.12.2003р. між ВАТ "Нафтопроммаш" та ПП "Тристан" було укладено договір оперативної оренди нежитлового виробничого приміщення "Спецкорпусу" ВАТ "Нафтопроммаш", загальною площею 9 095 кв.м., який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка.

Зазначав, що 29.05.2007р. між ним та ВАТ "Нафтопроммаш" було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва спецкорпусу з підвалом, який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка та знаходиться в орендному користуванні ПП "Тристан".

Посилаючись на ту обставину, що до нього перейшли права та обов’язки орендодавця за договором оперативної оренди від 22.12.2003р. та на несплату відповідачем орендної плати протягом червня-жовтня 2007 року, позивач просив виселити відповідача з орендованого ним приміщення та стягнути з нього 25 680,20 грн. основного боргу, 851,46 грн. пені та 159,66 грн. річних, а всього –26 691,32 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20 грудня 2007 року (суддя Моїсеєнко В.М.) позов задоволено частково.

Постановлено: - виселити ПП "Тристан" з нежитлового виробничого приміщення "Спецкорпусу", загальною площею 9 095 кв.м., який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка;

- припинити провадження у справі в частині стягнення 25 680,20 грн. основного боргу;

- стягнути з ПП "Тристан" на користь ТОВ "Арт. Бізнес Груп" 851,46 грн. пені, 159,66 грн. річних, 267 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення в частині задоволення позовної вимоги про виселення відповідача з орендованого приміщення мотивоване посиланнями на несплату останнім орендної плати протягом трьох місяців підряд, що є підставою для його виселення відповідно до ст. 782 ЦК України.

Рішення в частині припинення провадження мотивоване посиланнями на відмову позивача від позову в цій частині.

Рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені та річних мотивоване посиланнями на несплату відповідачем орендної плати, що є підставою для покладення на нього обов’язку по сплаті інфляційних та пені.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008 року (колегія суддів у складі: Токар М.В. –головуючий, Івакіна В.О., Фоміна В.О.) рішення частково скасовано.

Постановлено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в частині виселення ПП "Тристан" з нежитлового виробничого приміщення "Спецкорпусу", загальною площею 9 095 кв.м., який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова мотивована посиланнями на ту обставину, що листи № 155 від 06.09.2007р. та № 158 від 12.09.2007р. не містять посилань на відмову позивача від договору, тому місцевим судом не вірно застосовано ст. 782 ЦК України.

У касаційній скарзі ТОВ "Арт. Бізнес Груп", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині виселення ПП "Тристан".

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів знаходить за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Постанова суду апеляційної інстанції зазначеним вимогам відповідає.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 22.12.2003р. між ВАТ "Нафтопроммаш" та ПП "Тристан" було укладено договір оперативної оренди нежитлового виробничого приміщення "Спецкорпусу" ВАТ "Нафтопроммаш", загальною площею 9 095 кв.м., який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка.

Згідно п. 4.1 вказаного договору термін оренди становить 10 років з моменту укладення договору.

29.05.2007р. між ТОВ "Арт. Бізнес Груп" та ВАТ "Нафтопроммаш" було укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва спецкорпусу з підвалом, який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка та знаходиться в орендному користуванні ПП "Тристан".

Відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Згідно ст. 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 188 ГК України та ст. 525 ЦК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Скасовуючи рішення місцевого суду в частині виселення ПП "Тристан" з нежитлового виробничого приміщення "Спецкорпусу", загальною площею 9 095 кв.м., який розташований під № 1 по вул. Червоноармійській в м. Охтирка, суд апеляційної інстанції правильно встановив та виходив з того, що листи № 155 від 06.09.2007р. та № 158 від 12.09.2007р. не містять посилань на відмову позивача від договору оренди, як передбачено ст. 782 ЦК України, а тому відсутні будь-які правові підстави для виселення відповідача з орендованого приміщення.

Згідно п. 8.1 договору оренди від 22.12.2003р. за прострочення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суди обох інстанцій правильно виходили з того, що несплата відповідачем орендної плати є підставою для покладення на нього обов’язку по сплаті інфляційних та пені.

Посилання касаційної скарги на неправильне застосування судом апеляційної інстанції ст. 782 ЦК України не заслуговують на увагу суду та грунтуються на неправильному тлумаченні скаржником вказаної норми.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт. Бізнес Груп" залишити без задоволення.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14 лютого 2008 року у справі № 16/698-07 залишити без змін.

Судді:                     Н.Г. Дунаєвська

С.С. Разводова

С.С. Самусенко