ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2008 р.

11:30

Справа № 4/170/08

Позивач:           Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів

вул.Нікольська, 46,під.2, м.Миколаїв, 54001

Відповідач:          Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрцегла»

вул. Володарського, 28, м. Первомайськ, Миколаївська область, 55200.

суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача           Щукін І.І. дов.№ 03-487/726 від 10.06.08р.

Від відповідача          Шимко В.П. дов. від 15.05.08р.

СУТЬ СПОРУ: стягнення 3926,50 грн., з яких: 3880 грн. адміністративно-господарських санкцій,46,50 грн. пені за період з 16.04.08р. по 15.05.08р.

Позивач зменшив позовні вимоги і просить суд стягнути з відповідача 3880 грн. адміністративно-господарських санкцій, 41,04 грн. пені.

Враховуючи, що відповідно до ч.1 ст.51, 137 КАС України, позивач скористався своїм правом до прийняття рішення, справа розглядається за заявою № 03-499/758 від 17.06.08р.

Відповідач надав заперечення, в якому зазначив, що на протязі 2007р. він повідомляв Первомайське відділення фонду соціального захисту інвалідів про наявність вільних робочих місць та проханням направити інваліда на працевлаштування. Крім того, з метою сприяння працевлаштування інвалідів, відповідач приймав участь у ярмарку вакансій для працевлаштування осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.19 ЗУ “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” (надалі Закон) та Постанови Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70 “Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні"(далі - Постанова) відповідач повинен створити 1 робоче місце для працевлаштування інваліда.

Відповідач не виконав норматив працевлаштування у 2007р., тому позивач просить стягнути з нього адмінстративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів в 2007р. в сумі 3880 грн. адміністративно-господарських санкцій, 41,04 грн. пені за порушення терміну сплати адмінстративно-господарських санкцій за період з 16.04.08р. по 15.05.08р.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

- Згідно ст.19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньо облікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування інвалідів відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування інвалідів. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Відповідно до звіту відповідача (арк.спр.5) середня облікова штатна кількість працівників складає 15 чоловік. Отже, норматив для працевлаштування інвалідів склав для відповідача 1 чол. Відповідач не виконав встановлений норматив для працевлаштування інваліда, в звіті суму коштів адміністративно-господарських санкцій не визначив.

- Згідно з Порядком сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затв. Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 р. № 70, обчислення суми адміністративно-господарських санкцій проводиться роботодавцями самостійно згідно з порядком заповнення звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів, затвердженим Мінпраці за погодженням з Держкомстатом. У разі коли роботодавець не одержує прибутку, сума адміністративно-господарських санкцій сплачується за рахунок інших джерел відповідно до законодавства.

Порушення строків сплати суми адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені у розмірі 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку за кожний календарний день прострочення.

Статтею 20 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону.

Відповідач суму адміністративно-господарських санкцій у звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2007р. не визначив, у встановлені строки добровільно їх не сплатив, в зв”язку з чим відповідачу нарахована пеня.

Тому, позивач на підставі звіту відповідача за 2007р., форма N 10-ПІ , якого затверджена наказом Мінпраці та соцполітики України від 10.02.2007 N 42, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 р. за N 117/13384, розрахував адміністративно-господар-ські санкції в сумі 3880 грн.

Між тим, розрахунок позивача в сумі 3880 грн. не є обгрунтованим, оскільки, згідно ст. 20 Закону адміністративно-господарські санкції в даному випадку визначаються в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві.

Крім того, обов'язки роботодавців стосовно забезпечення прав інвалідів на праце-влаштування визначені частиною третьою статті 18 Закону , у тому числі - надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування інвалідів.

Згідно ст.18-1 Закону інвалід, який не досяг пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованим у державній службі зайнятості як безробітний. Рішення про визнання інваліда безробітним і взяття його на ооблік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання інваліда на підставі поданих ним рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів. Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

З викладеного вбачається, що обов'язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов'язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов'язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 цього Закону

Виконуючи свої обов”язки, відповідач на протязі 2007 р. звітував до Первомайського міжрайоного центру зайнятості про наявність вакансій в кількості –3 одиниць, до кінця року залишалась вакантною 1 одиниця, звертався з цього приводу з листами .

21 грудня 2007р. міжрайонним центром зайнятості було проведено “Ярмарок вакансій“ для осіб з обмеженими фізичними можливостями, на якому був присутній представник відповідача , але серед запрошених осіб бажаючих працювати на запропонованій посаді у відповідача не було встановлено (арк.спр.12-28).

За таких умов суд не вбачає підстав для покладення відповідальності на відповідача за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Відповідно до ст.11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Позивач свої вимоги належним чином не довів.

Враховуючи викладене, в позові слід відмовити.

Керуючись ч.4 ст.94, ст.ст. 98, 158-163 КАС України, господарський суд –

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня її проголошення, а апеляційна скарга на постанову подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне скарження

Суддя