СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17"
березня 2008 р.

10:40

Справа
№  1/83/08

м. Миколаїв

За
позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1.
/АДРЕСА_1/  До відповідача: Регіонального
управління Департаменту з питань контролю за                                виробництвом і
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів                                 Держаної податкової адміністрації
України у Миколаївській області                              /54001,
м. Миколаїв, вул. Нікольська, 47/   про: скасування рішення Департаменту
САТ ДПА України у Миколаївській області № 140079 від 30.01.2008р. про застосування
фінансових санкцій до позивача.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1,
підприємець.

Від відповідача: Скакодуб
Н.М., довіреність від 15.01.2008р.

Позивач звернувся з позовом  про скасування рішення відповідача № 140079
від 30.01.2008р. про застосування фінансових санкцій  у сумі 3 400 грн. за здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без наявності ліцензій. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що завчасно, до сплину строку дії ліцензій
сплатив  їх вартість, перевірка проведена
з порушенням статті 19 Конституції України.

Відповідач проти позову заперечують з
тих підстав, що  позивач порушив вимоги
статті 15 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”:  в період з 04.12.2007 року
по 06.12.2007 року здійснював роздрібну торгівлю тютюновими виробами та
алкогольними напоями без відповідних ліцензій.

Розглянувши
надані сторонами і витребувані судом докази, заслухавши доводи сторін в
судовому засіданні,  - суд

в с т а н о в и в:

відповідач здійснив
позапланову  перевірку дотримання
позивачем вимог законодавства під час провадження діяльності, пов'язаної з
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів,   про що склав акт перевірки від 24.01.2008
року  №140070 (а.с.11-12).

За результатами перевірки позивачу
направлено рішення № 140079  від
30.01.2008 року (а.с.13)  про
застосування штрафних санкції в сумі 3400 грн. за здійснення роздрібної
торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями без наявності ліцензії на
такий вид діяльності , яке позивач просить скасувати.

Позовні вимоги задоволенню  не підлягають, виходячи з наступного:

статтею 19 Конституції України  встановлено, що  органи державної влади, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно приписів статей 16 та 17 Закону
України  “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” контроль за дотримання вимог вказаного закону
здійснюють державні органи, які уповноважені на видачу ліцензій на провадженням
діяльності, пов'язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.11.2000 року № 1698 “Про затвердження переліку органів ліцензування”
відповідач визначений  органом
ліцензування відносно провадженням діяльності, пов'язаної з виробництвом та
обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Підпунктом 6.4  пункту 6 Положення про Департамент
контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв  і тютюнових виробів Державної податкової
адміністрації України до функцій відповідача віднесено проведення перевірок
господарюючих суб'єктів з питань виробництва та обігу спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів.

Оскільки відповідач є податковим
органом, то на нього поширюються положення Закону України “Про державну
податкову службу в Україні” стосовно здійснення перевірок.

Разом з тим, припис пункту 1 статті 11 вказаного закону
визначає, що податкові органи мають право
здійснювати  документальні
невиїзні перевірки (на підставі поданих
податкових  декларацій,  звітів
та   інших   документів, пов'язаних   з
нарахуванням   і   сплатою
податків  та  зборів (обов'язкових платежів) незалежно
від способу їх подачі),  а також планові    та
позапланові    виїзні   перевірки
своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати
податків  та  зборів (обов'язкових   платежів),   додержання
валютного  законодавства
юридичними   особами,    їх
філіями,    відділеннями,    іншими відокремленими підрозділами,  що не мають статусу юридичної особи, а  також
фізичними   особами,   які
мають   статус   суб'єктів підприємницької  діяльності
чи  не мають такого статусу,  на яких згідно із законами України покладено
обов'язок  утримувати  та/або сплачувати   податки
і   збори   (обов'язкові   платежі),
крім Національного банку України
та  його  установ
(далі  -  платники податків).

Зазначена вище норма визначає право податкового органу
на проведення невиїзних  планових  та позапланових перевірок, але лише
стосовно своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати  податків
та  зборів (обов'язкових   платежів),   додержання   валютного
законодавства.

Стаття 11-1 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” стосується визначення підстав та
порядку проведення органами державної податкової служби планових і
позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності,  повноти нарахування і сплати  податків
та  зборів (обов'язкових   платежів), тобто дана норма не регулює
порядок проведення перевірок господарюючих суб'єктів з питань виробництва та
обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Лише в частині 7 статті 11-1 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” зазначено, що  позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень  податкових
органів,   визначених  Законами  України "Про застосування  реєстраторів  розрахункових
операцій  у  сфері торгівлі,  громадського
харчування   та   послуг" , "Про
державне  регулювання  виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів".

Як зазначалось вище, повноваження
відповідача  на проведення перевірок
визначені статтями 16 та 17 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”.

Отже, відповідач правомірно, в межах
своїх повноважень здійснив позапланову перевірку позивача.

Статтею
15 Закону України  “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” встановлено, що роздрібна торгівля
алкогольними   напоями   або
тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької  діяльності всіх форм власності,  у тому числі їх виробниками,  за наявності у них ліцензій.

В акті перевірки від 24.01.2008 року
зафіксовано  факт здійснення позивачем
роздрібної торгівлі  тютюновими виробами
та алкогольними напоями без наявності ліцензії. Зазначений факт підтверджують
надані відповідачем копії фіскальних чеків.

Посилання позивача на факт сплати
вартості ліцензій  на право роздрібної
торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями  до
03.12.2007 року  як  на доказ його права  на здійснення ліцензійної діяльності з
03.12.2007 року  судом відхиляється з тих
підстав, що  заяви на видачу відповідних
ліцензій датовані 05.12.2007 року, тобто після спливу терміну дії попередніх
ліцензій. Нові ж ліцензії  дійсні з
07.12.2007 року (а.с.14-15).

Отже, в період з 04.12.2007 року по
06.12.2007 року позивач не мав права здійснювати діяльність з роздрібної торгівлі  тютюновими виробами та алкогольними напоями.

За таких обставин, суд вважає
доведеним факт здійснення позивачем роздрібної торгівлі алкогольними
напоями  без наявності ліцензії.

Відповідальність за здійснення
роздрібної торгівлі  тютюновими виробами
та алкогольними напоями без наявності ліцензії передбачена статтею 17 Закону
України  “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”  у
вигляді штрафу  в
розмірі 200  відсотків  вартості отриманої партії товару,  але  не
менше 1 700 гривень. Відповідач
правомірно визначив суму штрафу - 3400 грн. (1700 + 1700).

За таких обставин  в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову
відмовити.

Постанова
у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає
законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову
повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва