СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

21 травня 2008 року

Справа № 20-4/272

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Латиніна О.А.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Котлярової О.Л.,

За участю представників сторін:

позивача: Деменцевич С.В. дов. № 40 від 09.07.2007 року; Єлфімов В.О. дов. № 40 від 09.07.2007 року; Мамонтов Ю.М. - директор ТОВ "Омега-Строй";

відповідача: Сарахман С.О. дов. б/н від 12.12.2007 року; Гатіятулін Е.Д. дов. № 407 06.02.2008 року;

третьої особи: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради на рішення господарського суду міста Севастополя (суддя Остапова К.А.) від 02 листопада 2007 року у справі № 20-4/272

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю "Омега-Строй" (вул. Гоголя, 20-а, м.Севастополь, 99011)

до Фонду комунального майна Севастопольської міської ради (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

3-тя особа Севастопольська міська рада (вул. Леніна, 3, м.Севастополь, 99011)

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Омега-Строй” звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Управління з питань майна комунальної власності Севастопольської міської державної адміністрації про визнання права власності на 29,17 % у спірному приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Севастополь, вул. Гоголя, будинок 20-а.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ „Омега-Строй” являло орендарем спірного приміщення, розташованого за адресою: м. Севастополь, вул. Гоголя, будинок 20-а, як орендар –з дозволу орендодавця, здійснило реконструкцію орендованого об’єкту, в результаті чого підвальне приміщення перетворилось на нову річ - офіс. Позивач позовні вимоги обґрунтовує посиланням на частину 4 статті 778 Цивільного кодексу України, яка передбачає можливість орендаря стати співвласником орендованої речі у разі її поліпшення та створення нової речі.

Рішенням господарського суду м.Севастополя від 02.11.2007 року у справі № 20-4/272 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Омега-Строй" задоволено. Суд визнав за позивачем право власності на частку в розмірі 27,17 % у спірному приміщенні –об’єкті нерухомості –офісі площею 90,91 кв.м., розташованому у цокольному поверсі будинку № 20-а по вул.Гоголя у м.Севастополі.

При прийнятті рішення суд першої інстанції встановив факт проведення позивачем з дозволу відповідача реконструкції орендованого приміщення, встановив факт створення нової речі в результаті реконструкції та, прийнявши до уваги зміст статті 778 Цивільного кодексу України, прийшов до висновку про можливість визнання за ТОВ”Омега-Строй” права власності на 29,17 часток спірного майна.

Не погодившись з рішенням господарського суду міста Севастополя, Фонд комунального майна Севастопольської міської ради звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Омега-Строй" відмовити.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі полягають у невірному застосуванні положень Цивільного кодексу України та Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, які передбачають правові наслідки проведення орендарем поліпшення орендованої речі. Також відповідач вважає невірним розрахунок судом частки у майні, про визнання права на яку заявлено позов.

Представники позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодились, вважають оскаржуване рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Представник третьої особи – Севастопольської міської ради у судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча про час та місце слухання справи сповіщався належним чином ухвалами від 28.11.2007 року, 23.04. та 07.05.2008 року. Клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило. За таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за відсутності представника зазначеної особи.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 13.12.2007 року провадження у даній справі було зупинено у зв’язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. У зв’язку з надходженням до Севастопольського апеляційного господарського суду висновку експерта, провадження у справі № 20-4/272 було поновлено.

З причини зайнятості в іншому судовому засіданні суддів Лисенко В.А. та Дугаренко О.В., на підставі розпорядження першого заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, у складі судової колегії були здійснені заміни на суддів Котлярову О.Л. та Прокопанич Г.К. З причини відпустки судді Прокопанич Г.К. у складі судової колегії також було здійснено заміну на суддю Антонову І.В.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

20.02.2002 між товариством з обмеженою відповідальністю „Омега-Строй” та Управлінням з питань майна комунальної власності Севастопольської міської адміністрації, правонаступником якого є Фонд комунального майна Севастопольської міської Ради, відповідно до рішення Севастопольської міської Ради № 4657 від 31.01.2006 року, було укладено Договір оренди № 50-02, предметом якого, відповідно до пункту 1.1 договору, є оренда нерухомого майна - вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 90,91 кв.м, що знаходиться у цокольному поверсі, розташованому за адресою: м.Севастополь, вул. Гоголя,20-а та перебуває на балансі РЕП № 1.

Вартість об’єкта оренди, на момент укладення Договору, складала 41087,00 грн.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, передача майна в оренду не тягне передачі Орендарю права власності на це майно, Орендар користується майном протягом строку оренди.

Пунктом 2.6 Договору оренди встановлено, що всі поліпшення об’єкту оренди, які можуть бути відокремлені без заподіяння шкоди об’єкту, є власністю орендаря. Вартість поліпшень об’єкту оренди, виконаних орендарем за рахунок власних коштів, які не можуть бути відокремлені від об’єкту оренди без заподіяння йому шкоди, відшкодуванню орендарю орендодавцем не підлягають.

Згідно з пунктом 4.3 Договору оренди, Орендар зобов’язувався прийняти об’єкт оренди у орендодавця та користуватись ним у відповідності з його призначенням, згідно з умовами договору, для організації та розміщення офісу.

Строк дії Договору оренди встановлено до 06.02.2005 року.

Судовою колегією встановлено, що, згідно з актом прийому-передачі орендованого майна від 20.02.2002 року та висновків комісії на час його підписання, об’єкт оренди вимагав проведення ремонту.

Частиною 1 статті 778 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Так, Наказом начальника Управління з питань майна комунальної власності № 357 від 17.06.2004 року, надано дозвіл на проведення реконструкції нежитлового приміщення за адресою: вул. Гоголя,20а м. Севастополя за рахунок власних коштів Орендаря –ТОВ “Омега-Строй”, відповідно до кошторисної документації на загальну суму 11989,00 грн. (том 1 а.с.119).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Так, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість прийняття у якості доказу у справі Аудиторського висновку “Про витрати орендаря на ремонт та невід’ємні поліпшення об’єкта, що орендується ТОВ “Омега-Строй” від 15.03.2005, здійсненого Аудиторською фірмою “Лау” (Свідоцтво № 0178 від 26.01.2001 року), яким, станом на 28.02.2005 року, підтверджені витрати ТОВ “Омега-Строй” на ремонт та невід’ємні поліпшення нежитлового приміщення, що орендується за адресою: м. Севастополь, вул. Гоголя,20а, на суму 11986,80 грн.

Частиною 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Для вирішення питання - чи відповідає сума в розмірі 11986,80 грн. витратам, вкладеним ТОВ „Омега-Строй” у невідокремлювані поліпшення приміщення, що знаходиться за адресою: м.Севастополь, вул. Гоголя, 20-а, судом апеляційної інстанції було призначено судові будівельно-технічну та бухгалтерську експертизи.

Висновком № 35 від 03.04.2008 року судової будівельно-технічної експертизи підтверджено, що сума в розмірі 11986,80 грн. відповідає витратам, вкладеним ТОВ „Омега-Строй” у невідокремлювані поліпшення приміщення, що знаходиться за адресою: м.Севастополь, вул. Гоголя, 20-а.

У зв’язку з цим, судова колегія не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що Аудиторський висновок фірми „Лау” не являється належним доказом у справі та не відображає фактичних витрат позивача на проведені поліпшення орендованого приміщення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що в результаті проведених позивачем робіт було зроблено нову річ – офіс, який був прийнятий в експлуатацію 29.09.2006 року відповідно до Акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об’єкту та затвердженого розпорядженням Ленінської районної державної адміністрації міста Севастополя № 1040-р від 30.10.2006 року.

Згідно з частиною 4 статті 778 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок поліпшень, зроблених за згодою наймодавця (орендодавця), зроблена нова річ, орендар стає її співвласником. Доля орендаря в праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд першої інстанції вірно встановив, що вартість майна вказано у договорі оренди, на підставі якого позивач користувався приміщенням на момент здійснення поліпшень, та станом на момент укладення договору становила 41087,00 грн. При цьому, вартість орендованого приміщення збільшилась саме в результаті зроблених поліпшень, у зв’язку з чим, рахування розміру частки, яку складають зроблені поліпшення, має здійснюватись виходячи з первинної вартості приміщення – тобто до проведення реконструкції, зокрема, на момент укладення договору оренди.

Таким чином, у даному випадку в результаті проведеної реконструкції має місце збільшення первинної вартості орендованого об’єкту саме на вартість реконструкції –на суму 11986,00 грн. На підставі викладеного, господарський суд м.Севастополя вірно встановив, що розмір частки позивача в спірному об’єкті нерухомості становить 11986,80 грн., що складає 29,17 % первинної вартості об’єкту. Відповідач в апеляційній скарзі робить загальні посилання на невірність зробленого судом відсоткового розрахунку частки позивача в результаті здійснених поліпшень, однак не зазначає – який розрахунок, на його думку, є вірним. Тому, суд апеляційної інстанції вважає доводи в цій частині безпідставними.

Судова колегія також не може визнати обґрунтованими посилання Фонду комунального майна Севастопольської міської ради в апеляційній скарзі на невірне застосування судом першої інстанції положень законодавства, яке регулює орендні правовідносини, оскільки у даному випадку предметом позовних вимог є визнання права власності на об’єкт оренди та припинення права орендодавця на частку у спільному майні за вимогою співвласника –орендаря. Тому, даний спір має вирішуватись на підставі положень саме цивільного законодавства у вказаній галузі правовідносин. Наведена правова позиція підтверджується судовою практикою, висловленою у постанові судової палати у господарських спорах Верховного Суду України від 18.09.2007 року.

Враховуючи викладене, господарський суд м.Севастополя вірно визнав обґрунтованими та підлягаючими задоволенню позовні вимоги ТОВ „Омега-Строй” про визнання права власності на 29,17 % частки об’єкту нерухомості – офісу по вул. Гоголя,20а м. Севастополі площею 90,91 кв.м. Таким чином оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду комунального майна Севастопольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Севастополя від 02 листопада 2007 року у справі № 20-4/272 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  О.А.Латинін

Судді                                                                                І.В. Антонова

О.Л. Котлярова