ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2008 р.

№ 16/332

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2008

у справі

господарського суду м. Києва

за позовом

Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України

до

1.Головного управління комунальної власності; 2.Комунального підприємства "Київжитлоспец-експлуатація"

про

визнання права на приватизацію та спонукання вчинити певні дії

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

Клочкова Н.В.- дов. від 30.07.2008

від відповідачів:

1.Нечипорчук Н.О. - дов. №042/1/7-1975 від 30.03.2007; 2.Жидейкіна Н.Д. - дов. № 155/1/11-5085 від 10.09.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського м. Києва від 11.12.2007 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою від 16.04.2008 Київського апеляційного господарського суду рішення господарського суду м. Києва від 11.12.2007 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що відповідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано доказів письмової згоди відповідача-2 на проведення ремонту об'єкту оренди.

Не погоджуючись з судовими рішеннями Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. ст. 43, 77 Господарського процесуального кодексу України, Закон України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" ст. 20 Господарського кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що на виконання рішення Київської міської ради ХІІ сесії XXII скликання від 27.04.2001 за № 295/1272, КП “Київжитлоспецексплуатація” (орендодавець) та Асоціація міжнародних автомобільних перевізників України (орендар) 07.08.2001 уклали договір №1/1811 оренди нерухомого майна відповідно до умов якого, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду нежитлове приміщення на вул. Ш.Руставеллі, 38-В, загальною площею 351,70 кв.м для розміщення підрозділів. В подальшому договір переукладався.

Рішення про приватизацію нежилого приміщення за адресою: м. Київ, вул. Шота Руставелі, 38-В, Київською міською радою не приймалось.

Відповідно до п. 30 ч.1 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності.

Згідно п. 8 рішення Київської міської ради від 08.02.2007 за №62/723 “Про програму приватизації комунального майна територіальної громади міста Києва на 2007-2010 роки”, приватизація комунального майна здійснюється за способами, визначеними Законом України “Про приватизацію державного майна”, з урахуванням особливостей їх застосування, встановлених для окремих груп об'єктів приватизації іншими законами та цією програмою.

При приватизації об'єктів комунальної власності обов'язковою умовою є застосування п. 51 Закону України “Про державну програму приватизації”, відповідно до якого у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, приміщення) орендар одержує право на викуп цього майна, якщо орендарем

за згодою орендодавця здійснено за рахунок власних коштів поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об'єкта без завдання йому шкоди, вартістю не менш як 25 відсотків залишкової (відновної за вирахуванням зносу) вартості майна (будівлі, споруди, приміщення).

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”, з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації.

Отже, до прийняття рішення про приватизацію об’єкта у відповідача-1 відсутні правові підстави здійснювати підготовку об’єкта до приватизації.

Відповідно до п. 13 рішення Київської міської ради від 28.09.2006 за №34/91 “Про затвердження порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, типового договору оренди майна територіальної громади міста Києва”, орендар має право за письмовою згодою з орендодавцем (балансоутримувачем), якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати поліпшення орендованого майна.

Пунктом ІV.5. договору оренди № 1/1811 від 07.08.2001 сторони передбачили, що орендар не має права без дозволу орендодавця переобладнувати об'єкт оренди, зводити на території нові будинки, прибудови, надбудови, тощо. Роботи по переобладнанню та відновленню об'єкту оренди можуть провадитись тільки за погодженою з орендодавцем проектно-кошторисною документацією.

Аналогічна умова міститься і в п. 7.3. договору оренди № 06/1358 від 17.03.2006, відповідно до якого, орендар не має права без письмової згоди орендодавця проводити переобладнання, перепланування, ремонт об'єкта оренди, вести будівельні роботи на прибудинковій території. Дозвіл на виконання таких робіт оформлюють листом орендодавця, в якому зазначається про надання дозволу, погодження проекту (якщо його наявність передбачена чинним законодавством), кошторису витрат та термін виконання робіт.

Враховуючи, що позивачем не надано господарському суду доказів, письмової згоди орендодавця на проведення поліпшення об'єкту оренди, а також те, що Київською міською радою рішення про приватизацію об'єкта не приймалось, тому позивач не має права на приватизацію цього об'єкта шляхом викупу.

За приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 16.04.2008 Київського апеляційного господарського суду зі справи № 16/332 залишити без змін.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко