ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"19" червня 2008 р.           Справа № 19/200-08

Розглянувши матеріали справи за позовом Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, м. Київ

до Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач” Ірпінської міської ради, м. Ірпінь

про стягнення 1813651,51 грн.

суддя Т.П. Карпечкін

від позивача – Матвєєва В. А. (дов. № 238/10 від 29.12.2007 року);

від відповідача –Полюхович В. В. (дор. № 53 від 26.03.2008 року).

обставини справи:

Дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (далі - позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач” Ірпінської міської ради (далі-відповідач) про стягнення 1813651,51 грн.

Провадження у справі було порушене відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 5 травня 2008 року та призначено справу до розгляду на 26 травня 2008 року.

За наслідками судового засідання яке відбулось 26 травня 2008 року розгляд справи було відкладено до 19 червня 2008 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України про, що господарським судом Київської області винесено ухвалу від 26 травня 2008 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 06/05-2621 ТЕ-17 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій укладений між сторонами 30 грудня 2005 року та додаткових угод № 1 та № 2 до договору. А саме відповідач кошти в розмірі 1247300,66 грн. за отриманий природний газ не сплатив за період з січня по квітень 2006 року та за період з листопада по грудень 2006 року. Додатково позивач просить стягнути з відповідача за прострочення виконання зобов’язання пеню в розмірі 117208,84 грн. за період з 16 жовтня 2007 року по 16 квітня 2008 року, інфляційні в розмірі 382511,43 грн. за період з лютого 2006 року по березень 2008 року та 3% річних в розмірі 66630,58 грн. за період з 11 лютого 2006 року по 16 квітня 2008 року.

Представник відповідача в усних поясненнях позов визнає в частині основного боргу в повному обсязі та просить суд зменшити розмір фінансових санкцій, оскільки заборгованість виникла в наслідок несвоєчасної оплати населення, бюджетних установ і організацій та інших споживачів перед підприємством відповідача за теплову енергію. Письмовий відзив на позов відповідач до суду не подав.

19 червня 2008 року відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Між Дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (за договором - постачальник) та Комунально-побутовим підприємством „Теплоенергопостач” Ірпінської міської ради (за договором –покупець) 30 грудня 2005 року укладено договір № 06/05-2621 ТЕ-17 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій (далі –договір). За умов договору постачальник зобов’язаний передати у власність покупця в 2006 році природний газ, а покупець зобов’язаний прийняти та оплатити газ на умовах договору (п. 1.1 договору). Газ, що постачається за договором, використовується покупцем виключно для вироблення енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій (п. 1.3 договору). Постачальник передає покупцю в період з 1 січня 2006 року по 30 квітня 2006 року, газ в обсязі до 3750, куб. м. (п. 2.1 договору). Приймання-передача газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці, оформлюється актом приймання-передачі газу в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого та про транспортованого газу (п. 3.3 договору). Не пізніше 5-го числа наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов’язується надати постачальнику два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скраплені печаткою покупця та погоджені газорозподільною або газотранспортною організацією. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків (п. 3.4 договору). Ціна за 1000,0 кубічних метрів газу на момент укладання договору з врахуванням вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 267,52 грн., для неплатників податку на додану вартість становить 309,45 грн. (п. 5.1 договору). Оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку: перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу до 20-го та 30 (31)-го числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10-го числа, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1 договору). Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та акту приймання-передачі газу протягом 10 днів з моменту вимоги однієї із сторін. Вказана звірка оформлюється актом звірки (п. 6.6 договору). За невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України (п. 7.1 договору). В разі неоплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п. 6.1 договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу (п. 7.2 договору). Договір набирає чинності з 1 січня 2006 року і діє в частині поставки газу до 30 квітня 2006 року, а в частині проведення розрахунків за газ –до їх повного проведення (п. 11.1 договору).

15 березня 2006 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору за умов якої вартість поставки газу отриманого не на виконання міжнародних договорів України з врахуванням вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість становить 309,45 грн.

13 жовтня 2006 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору умовами якої встановлено, що постачальник передає покупцю в період з 1 жовтня 2006 року по 31 грудня 2006 року газ в обсязі до 2720,0 куб. м., вартість газу отриманого на виконання міжнародних договорів України з врахуванням вартості транспортування газу територією України для платників податку на додану вартість складає 585,60 грн., для неплатників податку на додану вартість становить 686,00 грн. Вартість газу отриманого не на виконання міжнародних договорів України для платників податку на додану вартість становить 686,00 грн.

Позивач зобов’язання за договором виконав належно, а саме передав у власність відповідача за період з січня по квітень 2006 року та за період з листопада по грудень 2006 року, природний газ на загальну суму 2575584,66 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31 грудня 2006 року, від 30 листопада 2006 року, від 30 квітня 2006 року, від 31 березня 2006 року, від 28 лютого 2006 року та від 31 січня 2006 року.

Відповідач зобов’язання за договором виконав неналежно, а саме оплатив отриманий природний газ частково в сумі 1328284,00 грн. в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 1247300,66 грн.

В матеріалах справи наявний акт звіряння розрахунків згідно відомостей якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29 лютого 2008 року становить 1247300,66 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача визнає основний борг в розмірі 1247300,66 грн. та просить зменшити розмір фінансових санкцій.

Судом оглянуті оригінали документів залучених до матеріалів справи.

При вирішенні спору судом враховано, що відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до статі 692 Цивільного кодексу України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позовні вимоги в частині стягнення 1247300,66 грн. основного боргу підтверджені належними доказами наявними в матеріалах справи та визнаються відповідачем, отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, розмір яких складає 382511,43 грн. - інфляційних та 66630,58 грн. - 3% річних, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Господарський суд, приймаючі рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання (ч. 3 ст. 83 ГПК України).

Позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 117208,84 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 50% від суми заявленої до стягнення в сумі 58604,42 грн. в іншій частині судом відмовлено, враховуючі те, що заборгованість перед підприємством відповідача підприємств за теплову енергію складає в загальній сумі 4797630,92 грн. (довідка від 12.06.2008 року), заборгованість населення складає 1964972,86 грн. (довідка від 12.06.2008 року), те що підприємство відповідача є організацію, яка надає послуги з теплопостачання населенню, бюджетним установам і організацій та іншим споживачам, тому відкриття виконавчого провадження потягне за собою арешт усіх діючих рахунків підприємства, що практично не дасть змоги підготуватися в міжопалювальнувальний період до наступного опалювального сезону 2008 –2009 років та як наслідок населення та всі бюджетні заклади залишаться без опалення.

У відповідності до п. 1.1 та п. 3.2 Статуту Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач” Ірпінської міської ради, підприємство –засноване на власності територіальної громади міста Ірпеня, підзвітне і підконтрольне Ірпінській міській раді, виконавчому комітету та підпорядковане відділу житлово-комунального господарства Ірпінської міської ради. Предметом діяльності підприємства є забезпечення тепловою енергією населення, бюджетних установ і організацій та інших споживачів незалежно від форми власності.

З врахуванням викладено позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунально-побутового підприємства „Теплоенергопостач” Ірпінської міської ради (08200, Київська область, м. Ірпінь, вул. Паризької комуни, 11, код 32973584) на користь Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, код 31301827) –1247300 (один мільйон двісті сорок сім тисяч триста) грн. 66 коп. –основного боргу, 58604 (п’ятдесят вісім тисяч шістсот чотири) грн. 42 коп. пені, 382511 (триста вісімдесят дві тисячі п’ятсот одинадцять) грн. 43 коп. інфляційних, 66630 (шістдесят шість тисяч шістсот тридцять) грн. 58 коп. 3% річних та судові витрати: 17550 (сімнадцять тисяч п’ятсот п’ятдесят) грн. 47 коп. державного мита та 114 (сто чотирнадцять) грн. 19 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Карпечкін Т.П.

Рішення підписано 24.06.2008 р.