ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "14" липня 2008 р. по справі № 6/81-38

Господарський суд Волинської області під головуванням судді – заступника голови господарського суду Пахолюк В.А., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спартак»

до Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма-Лан»

про стягнення 3 655,78 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бродосюк Т.В. - дов. від 14.07.2008 р.

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спартак»звернувся з позовом до відповідача – Приватного орендного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма-Лан» та просить стягнути

3 655, 78 грн. заборгованості за продану зерноочисну машину «Петкус», в т.ч. 3 000, 00 грн. основного боргу, 219, 78 грн. пені, 26, 64 грн. – 3% річних,

409, 36 грн.- інфляційних.

В підтвердження позовних вимог посилається на накладну № 401 від 05.07.2005 р., довіреність серії ЯКЦ №050130 від 05.07.2005 р.

В судовому засіданні представник позивача подала клопотання про відмову від позову в частині стягнення пені, решту позовних вимог просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач вимоги ухвали суду від 27.05.2008 р. не виконав, письмових пояснень по суті заявленого позову суду не подав, в судове засіданя не прибув.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подані, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,господарський суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спартак»на підставі довіреності серії ЯКЦ №050130 від 05.07.2005 р. згідно накладної № 401 від 05.07.2005 р. відпустило відповідачу - Приватному орендному сільськогосподарському підприємству «Агрофірма-Лан»зерноочисну машину «Петкус»вартістю 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов’язки на підставі договору купівлі-продажу укладеного шляхом підпису накладної на відпуск товару, як це передбачено п.2 ст.639 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона ( продавець) передає або зобов’язується передати майно ( товар) у власність другій стороні ( покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно ( товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Термін оплати за поставлений товар сторони письмово не визначили.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

21.01.08 р. позивачем була направлена відповідачу претензія №6 з вимогою сплатити борг в семиденний термін, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана адресатом 24.01.08 р. Отже, термін погашення боргу закінчився 01.02.2008 р.

Між тим, відповідач оплату за товар не провів, а тому вимога позивача про стягнення 3 000, 00 грн. основного боргу підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Враховуючи ту обставину, що позивач відмовився від позовної вимоги щодо стягнення 219, 78 грн. пені, суд, відповідно до п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України припиняє провадження у справі в цій частині.

Разом з тим, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України визначено , що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача

26, 64 грн. – 3% річних та 409, 36 грн.- інфляційних нарахувань підлягає до задоволення.

Оскільки спір до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються зі сплати державного мита в сумі 34, 36 грн. (пропорційно до задоволених вимог) та витрат по оплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. відповідно до ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 526, 625, 639, 655 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 44, 49, 75, п.4 ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,-

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково в сумі 3 436, 00 грн.

2.Стягнути з Приватного орендного сільськогосподарського підприємства “Агрофірма-Лан” (Горохівський район, с. Шклінь, Інд. код №22, свідоцтво №02353421) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «Спартак»(Волинська обл., м. Ковель, вул. Грушевського, 14А, р/р №260011192 Райфайзен банк «Аваль»м. Луцьк, МФО 303569, код 13350026, свідоцтво №100107597, Інд. код №63 ) 3 436, 00 грн., в т.ч. 3000,00 грн. основного боргу, 26, 64 грн. - 3 % річних, 409, 36 грн. - індексу інфляції та

частково, в сумі 34, 36 грн. (пропорційно до задоволених вимог) в повернення по оплаті державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.В позові про стягнення 219, 78 грн. пені провадження у справі припинити у зв’язку з відмовою позивача від стягнення.

Заступник голови

господарського суду

Волинської області, суддя                                          В.А.Пахолюк