ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

13.06.2008

Справа №2-27/18033-2007

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВІ», 01042, м. Київ, вул.Івана Кудрі,26 ()

До відповідача Лівадійська селищна рада, 98655, м.Ялта, смт.Лівадія, вул. Батуріна,8

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

-          1.Дочірне підприємство «Санаторій «Курпати»» ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», 98659, м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,12();

-          2.Закрите акціонерне товариство лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця», 98659, м. м. Київ, вул.Шота Руставелі,39/41 ();

-          Про визнання незаконними дій та визнання права на оренду.

Суддя ГС АР Крим

Н. В. Воронцова

За участю представників:

Від позивача –Терещенко К.В., доручення у матеріалах справи;

Від відповідача – не з’явився ;

За участю третіх осіб –1. Шейкін О.Н., доручення у матеріалах справи;

2. Шейкін О.Н., доручення у матеріалах справи.

Сутність господарської справи:

Позивач звернувся до Господарського Суду АР Крим із позовною заявою до відповідача Лівадійської селищної ради,( 98655, м.Ялта, смт.Лівадія, вул. Батуріна,8) про визнання незаконними дій виконкому Лівадійської селищної ради щодо відмови у наданні дозволу на підготовку технічної документації по землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 0,12га для обслуговування будівлі колишнього корпуса №6, загальною площею 81,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10, літер Ж, право власності на яку позивач набув на підставі договору купівлі – продажу від 06.07.2004р.; також позивач просить зобов’язати Лівадійську селищну раду внести відповідні зміни до державного акту на право постійного користування землею, виданого ДП «Санаторій «Курпати»», визнати за позивачем право на оренду земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10; та зобов’язати відповідача надати дозвіл щодо підготовку технічної документації по землеустрою земельної ділянки орієнтованою площею 0,12га для обслуговування будівлі колишнього корпуса №6, загальною площею 81,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 21.12.2007р. порушено провадження по господарської справі та справі присвоєний № 2-27/18033-2007.

22.01.08р. в судовому засіданні позивач надав уточнення до позовних вимог, згідно з якими він просить частково визнати недійсним акт постійного користування землею ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.94р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпуса №6, загальною площею 81,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10, літер Ж; також позивач просить зобов’язати Лівадійську селищну раду внести відповідні зміни до державного акту на право постійного користування землею, виданого ДП «Санаторій «Курпати»» »» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.94р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпуса №6, загальною площею 81,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10, літер Ж; визнати бездіяльність Лівадійської селищної ради, щодо не розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтованої площі 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпуса №6, загальною площею 81,5 кв.м., що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10, літер Ж право власності на яку позивач набув на підставі договору купівлі – продажу від 06.07.2004р.;визнати за ТОВ «ІВІ» (), 01042, м. Київ, вул.Івана Кудрі,26, право на оренду земельної ділянки площею 0,12 га , що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10; а також просить зобов’язати Лівадійську селищну раду надати ТОВ «ІВІ» дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га , що розташована за адресою: м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,10.

Також, 22.01.08р., представник позивача надав клопотання про залучення по дійсній справі у якості відповідача Дочірнє підприємство «Санаторій «Курпати»» 98659, м. Ялта, смт Курпати, вул..Алупкінське шосе,12().

Розглянув вищевказане питання, суд прийшов к висновку, що в зв’язку з тим, що зі змісту позовних вимог, з урахуванням уточнень, не убачається вимог позивача до ДП «Санаторій «Курпати»», відмовити в задоволенні клопотання, проте, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться у користуванні ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця», на підставі акту на постійне користування землею від 16.06.94р., а таким чином, результат розгляду дійсної справи може вплинути на його права та обов’язки щодо однієї із сторін, суд дійшов до висновку за необхідне залучити ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 22.01.2008р. ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» було залучено як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

31.01.08р., у судовому засіданні, представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця», було надане клопотання, про залучення як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця».

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 31.01.2008р. Закрите Акціонерне Товариство Лікувально-Оздоровчих Закладів Профспілок України «Укрпрофоздоровниця», було залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

01.02.08р. до Господарського Суду АР Крим від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, Лівадийська селищна рада, проти вимог позивача не заперечує та просить розглянути справи в відповідності з діючим законодавством.

20.02.2008р. у судовому засіданні представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця» було надано пояснення до позову, згідно з яким він просить відмовити в задоволенні позовних вимог ТОВ «ІВІ», з мотивів наданих у поясненнях до позову.

Згідно з заявою, наданою представником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ДП «Санаторій «Курпати»» ЗАТ ЛОЗП «Укрпрофоздоровниця», про внесення виправлень в ухвалу Господарського Суду АР Крим від 17.04.08, а саме, вказання про присутність представника третіх осіб- Шейкіна, ухвалою Господарського Суду АР Крим від 05.05.08р. були внесені зміни до ухвали Господарського Суду АР Крим від 17.04.08, а саме: в частині представників сторін, зазначена явка представника третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору- Шейкін О.Н.

05.05.08р. у судовому засіданні було надано клопотання позивача про залучення до матеріалів справи висновок спеціаліста-будівельника № 130 від 25.04.2008р., про визначення нормативної площі земельної ділянки, необхідної для розміщення об’єкту рекреаційного призначення (корпус №6, літ.Ж, що розташований за адресою, м.Ялта, вул..Алупкінське шосе,10 ).

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 05.05.2008р., до матеріалів справи був залучений висновок спеціаліста-будівельника № 130 від 25.04.2008р., про визначення нормативної площі земельної ділянки, необхідної для розміщення об’єкту рекреаційного призначення (корпус №6, літ.Ж, що розташований за адресою, м.Ялта, вул..Алупкінське шосе,10 ).

14.05.08р. до Господарського Суду АР Крим надійшла заява начальника Управління прокуратури АРК О. Літвіни, про вступ у процес прокурора.

Ухвалою Господарського Суду АР Крим від 03.06.2008р., був прийнятий вступ прокурора в процес по дійсній справі.

13.06.08р. в судовому засіданні було надане додаткове обгрунтовання заперечень до позовної заяви від представника третіх осіб, з вимогами відмовити в задоволені позовних вимог ТОВ «ІВІ», з мотивів, вказаних в додаткову обгрунтованні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд, -

встановив:

Відповідно до свідоцтва про право власності №894 на спальний корпус №6 санаторію «Курпати» від 05.11.2001р., яке було видане виконавчим комітетом Ялтинської міської ради Закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на підставі рішення Ялтинської міської ради №307 (1) від 27.07.2001р. останньому (ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця») на праві колективної власності належить нерухоме майно – спальний корпус №6 у складі нежитлових будівель загальною площею 81,5 кв.м., який розташований в м. Ялта, смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, Літера «Ж».

Як вбачаться з матеріалів справи, відповідно до протоколу конкурсної комісії з продажу майна ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» від 09.01.2004р. рішенням загальних зборів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» №1/5 (протокол №1 від 17.09.2003р.) «Про відчуження майна ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» був дозволений продаж колишнього корпусу№6, який знаходився на балансі ДП «Санаторій Курпати» та розташований в м. Ялта, смт. Курпати, вул. Алупкінське шосе, 10, Літера «Ж» (площа об’єкту, який було вирішено відчужити відповідно до протоколу конкурсної комісії складає 81,5 кв.м.).

При цьому, дослідивши зазначений протокол конкурсної комісії з продажу майна ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», суд встановив, що відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії площа земельної ділянки, на якій розташовувався об’єкт, що було вирішено відчужити, становить 0,12га. Разом з тим, відповідно до вищенаведеного протоколу, суд встановив, що до фіксованих умов конкурсу продавець передбачив, що новий власник має самостійно вирішити земельні питання відповідно до законодавства України.

За результатами проведеного конкурсу ТОВ «Іві» був визнаний переможцем, про що було зазначено в протоколі, який був підписаний членами конкурсної комісії з боку ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» та скріплений печаткою товариства.

Разом з тим, відповідно до зазначеного протоколу, останній був підставою для укладення протягом 5 календарних днів договору купівлі-продажу із позивачем з дійсного спору. Право власності на майно у позивача, як було зазначено у протоколі виникає з часу передачі об’єкту продажу за актом приймання-передачі після сплати за об’єкт продажу ціни, визначеної конкурсною пропозицією позивача з дійсного спору та сплати компенсації витрат, пов’язаних із проведенням конкурсу.

06.07.2004р. між ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» був укладений договір купівлі-продажу №0104046/2004-1, за яким останнє продало, а ТОВ «Іві» придбало у власність майно: будівлю колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м., яка розташована в м. Ялта, Алупкінське шосе, 10, Літера «Ж»

Відповідно до умов договору (п. 1.4 договору) продажу об’єкту здійснюється на підставі рішення зборів акціонерів ЗАТ «Укрпрофоздоровниця» №1/5, протокол №1 від 17.09.2003р. «Про відчудження майна ЗАТ «Укрпрофоздоровниця».

Відповідно до п.п. 3.1, 5.1 договору, на протязі п’яті днів з дати повної сплати покупцем (позивачем з дійсного спору) коштів, передбачених умовами конкурсу, які були перелічені вище, продавець передає за актом прийому-передачі покупцю об’єкт продажу, що є підставою для виникнення у покупця права власності на об’єкт.

У подальшому, відповідно до угоди про зміну та доповнення до договору купівлі-продажу №0104046/2004-1 від 09.01.2004р., сторони дійшли згоди щодо порядку та розміру компенсаційних витрат, які приймає на себе покупець, а також, зазначили, що право власності на об’єкту продажу за договору виникає у покупця з часу державної реєстрації зазначеного договору, яка відбулася 06.07.2004р. за номером 758.

09.07.2004р. об’єкт продажу був переданий ТОВ «ІВІ», про що свідчить складений сторонами акт прийому-передачі.

Зазначене було підставою для оформлення за ТОВ «ІВІ» права власності на придбане майно – об’єкт нерухомості, будівля колишнього корпусу №6 по Алупкінському шосе, 10, Літера «Ж» в м. Ялта, смт. Курпати, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4245576 від 26.07.2004р.

Таким чином, у розумінні положень Цивільного кодексу України, з часу державної реєстрації права власності на об’єкт нерухомості, позивач набув на нього право власності.

При цьому, оцінюючи існуючи в матеріалах справи свідоцтво про право власності №894 на спальний корпус №6 санаторію «Курпати» від 05.11.2001р., яке було видане виконавчим комітетом Ялтинської міської ради Закритому акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на підставі рішення Ялтинської міської ради №307 (1) від 27.07.2001р. останньому (ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця») на праві колективної власності належить нерухоме майно – спальний корпус №6 у складі нежитлових будівель загальною площею 81,5 кв.м., який розташований в м. Ялта, смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, Літера «Ж», та свідоцтво про право власності на будівлі та споруди санаторію «Курпати» №1393 від 02.12.2002р., яке було видане виконавчим комітетом Ялтинської міської ради на будівлі та споруди, у тому числі й прохідна (Літера А) площею 18,7 кв.м., щитова (Літера Е) площею 7,4 кв.м., хлораторна (Літера Ж) площею 71,9 кв.м., резервуар (Літери Г,Д) з підземними галереями, які розташовані в смт. Курпати по вул. Лісний масив пансіонату «Дружба» без номеру, які належать ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця», та яке було видане товариству на підставі рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 29.11.2002р. №412(3), на яке посилаються треті особи з дійсної справи, суд дійшов висновку, що будь-які посилання третіх осіб на зазначене свідоцтво є порушенням вимог ст. ст. 33, 34 ГПК України стосовно належності та допустимості доказів через наступне.

Надане третіми особами свідоцтво про право власності, яким обґрунтовується те, що придбане позивачем з дійсного спору майно николи не було спальними корпусами та мало площу 71,9 кв.м. не є належним доказом, оскільки видане на об’єкти, які розташовані за зовсім іншою адресою смт. Курпати по вул. Лісний масив пансіонату «Дружба» без номеру. При цьому підставою для видачі зазначеного свідоцтва про право власності №1393 від 02.12.2002р. було рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради від 29.11.2002р. №412(3), у той час, як майно, яке придбав позивач з дійсного спору, що розташоване по вул. Алупкінське шосе, 10, Літера «Ж», в смт. Курпати, м. Ялта, належало ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» на праві колективної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №894 від 05.11.2001р., яке було видане виконавчим комітетом Ялтинської міської на підставі рішення Ялтинської міської ради №307 (1) від 27.07.2001р.

Таким чином, суд дійшов висновку, що фактично йдеться про два різних об’єкту нерухомості, та оскільки третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору по дійсній справі не доведено іншого, суд дійшов висновку щодо порушення ними вимог щодо допустимості та належності доказів, якими мають бути підтверджені відповідні факти.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що дослідивши матеріали по справі щодо наявності у третьої особи правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований об’єкт нерухомості, а саме: державний акт на право постійного користування землею серії КМ 0009 ПС, який був виданий Курортно-оздоровчому комплексу «Курпати» (смт. Курпати Лівадійської селищної ради) щодо земельної ділянки площею 12,79 га (виправлено на 12,92га) оздоровчого призначення на підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 21.04.1993р. №35, який був зареєстрований Лівадійською селищною радою в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №9 16.06.1994р., а також враховуючи довідку Ялтинського управління земельних ресурсів від 26.10.2007р. вих. №2319-1/10-25, відповідно якої станом на 01.10.2007р. загальна площа КОК «Курпати» складала 9,9778га, оскільки ряд земельних ділянок був вилучений на підставі відповідних рішень органу місцевого самоврядування, технічна документація з відведення земельної ділянки КОК «Курпати» площею 12,55 га відсутня, кадастровий номер нового зразка на вищенаведену земельну ділянку відсутній, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до діючого законодавства, до правовстановлюючих документів на земельні ділянки відносяться серед іншого й державні акти на право постійного користування земельними ділянками, яки видаються юридичним особам на підставі виконаних ними та затверджених відповідними місцевими радами та місцевими органами виконавчої влади проектів відведення земельних ділянок.

Разом з тим, всі подальші внесення змін до таких актів мають відбуватися у порядку, встановленому діючим законодавством. Адже, у разі змінення земельної ділянки (її площі, цільового призначення) до державного акту вносяться певні зміни на підставі відповідних рішень місцевих рад або місцевих органів виконавчої влади. Проте, суд вважає за необхідне зазначити, що жодною правовою нормою чинного земельного законодавства не передбачене правонаступництво прав постійного користування у разі реорганізації або ліквідації державних підприємств, організацій та установ. Адже, у разі реорганізації такого підприємства (установи, організації), остання має право на земельну ділянку, яка знаходилася в користування його право попередника, але має у без винятковому порядку провести переоформлення такої земельної ділянки шляхом укладення договору оренди, отримання державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, тощо, у встановленому законом порядку.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що треті особи з дійсного спору, посилаючись як на правовстановлюючий документ – на державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії КМ 0009 ПС, який був виданий Курортно-оздоровчому комплексу «Курпати» (смт. Курпати Лівадійської селищної ради) щодо земельної ділянки площею 12,79 га (виправлено на 12,92га) оздоровчого призначення на підставі рішення виконавчого комітету Лівадійської селищної ради від 21.04.1993р. №35, який був зареєстрований Лівадійською селищною радою в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №9 16.06.1994р., не надали жодного доказу з правонаступництва ДП «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця», не заперечуючи при цьому й того факту, що площа земельної ділянки, яка була надана у 1994році КОК «Курпати» суттєво змінилася станом на час розгляду справи в бік зменшення без проведення переоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на правонаступника КОК «Курпати».

Отже, у порушення положень ст. ст. 33, 34 ГПК України, треті особи, яки вважають, що були порушені їх права та охоронювані законом інтереси не вступили до процесу у якості третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору для захисту їх прав та інтересів, не надали суду жодного переконливого докази у формі, яка встановлена законом, для підтвердження наявності у них прав на земельну ділянку щодо якої йдеться спір, посилаючись на правовстановлюючи документи, які були видані на ім’я іншої особи.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що на час розгляду справи не було виявлено фактично жодного правовстановлюючого документу на земельну ділянку, щодо якої йдеться спір, виданого на ім’я третьої особи, яка продовжує використовувати земельну ділянку за призначенням для обслуговування об’єктів нерухомості, які належать позивачу на праві власності.

Таким чином, провадження по справі в частині заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею Дочірньому підприємству «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.1994р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж», підлягає припиненню на підставі положень п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмету спору, оскільки у ДП «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» відсутній такий акт на право постійного користування землею, а означений акт виданий на ім’я КОК «Курпати».

Разом з тим, суд дослідив висновок експерту спеціаліста-будівника №130 від 25.04.2008р. стосовно питання визначення площі земельної ділянки, яка необхідна для об’єкту рекреаційного призначення, який складається з чотирьох спальних номерів площею 81,5 кв.м., що розташовані в м. Ялта, смт. Курпати, Алупкінське шосе, 10 відповідно до будівельно-технічних норм. Згідно зазначеного висновку, до розмір такої земельної ділянки становить 0,12га. При цьому, суд звертає увагу на те, що розмір земельної ділянки, яка є необхідною для обслуговування об’єкту, що був придбаний позивачем з дійсного спору становить 0,12 га відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з продажу майна ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця». Разом з тим, враховуючі відсутність у продавця правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що відчужувалася, як це було встановлено судом, останній за фіксованими умовами конкурсу поклав обов’язок оформлення документів на землю на покупця, який є позивачем з дійсного спору.

Заявою від 26.06.2007р. ТОВ «ІВІ» звернулося до відповідача з дійсного спору із клопотанням щодо надання згоди на виконання проекту відведення земельної ділянки площею 0,12 га, яка необхідна для обслуговування колишнього корпусу №6 в смт. Курпати, Алупкінське шосе, 10, Літера «Ж».

Листом від 23.07.2007р. вих. №02/14-749 Лівадійська селищна рада відмовила позивачу з дійсного спору у наданні дозволу на складення проекту відведення земельної ділянки у зв’язку з необхідністю отримати та надати Лівадійській селищній раді згоду на припинення права постійного користування земельною ділянкою санаторієм «Курпати» на спірну земельну ділянку.

У зв’язку з чим, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

При цьому, юридична особа, яка зацікавлена в одержанні земельної ділянки в постійне користування із земель комунальної власності має звернутися з відповідним клопотанням до відповідної місцевої ради, до якого мають бути додані документи, які обґрунтовують її розмір та призначення, місце розташування. Для розгляду наданої заяви встановлений місячний строк протягом якого місцева рада має розглянути клопотання та надати згоду або відмовити у задоволенні такої заяви.

Аналогічний порядок передбачений й для юридичних осіб, які бажають отримати земельну ділянку на умовах оренди.

Відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку. Рішення про відмову у наданні земельної ділянки в користування має містити мотивовані пояснення з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів, затвердженої містобудівної документації та документації із землеустрою.

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень п. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

При цьому, відповідно до ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлений порядок та строки проведення сесії місцевою радою. А відповідно до п. 5 ст. 46 зазначеного закону встановлено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Отже, відповідачем з дійсного спору були порушені вимоги ст. 123 Земельного кодексу України в частині строків розгляду заяви про затвердження проекту відведення земельної ділянки, а також положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким не передбачений порядок розгляду зазначених звернень шляхом прийняття рішень з такого розгляду у формі листів.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача з дійсного спору підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог щодо спонукання Лівадійської селищної ради внести відповідні зміни до державного акту на право постійного користування землею ДП «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.1994р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж», суд вважає за необхідне зазначити, що до компетенції місцевих рад не віднесено повноважень з реєстрації змін до державних актів на право постійного користування земельною ділянкою. Так, відповідно до п. 3.10 Інструкції про порядок складення, видачі, реєстрації та зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку та право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999р. №43, у випадку припинення права власності чи користування земельною ділянкою документ, який посвідчує це право, повертається до архіву державного органу земельних ресурсів, де зберігається другий примірник цього документа. Разом з тим, позивачем з дійсного спору не заявлялося будь-яких позовних вимог до відповідного органу земельних ресурсів. При цьому, суд зауважує, що відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003р. №200 «Про затвердження типових положень про територіальні органи земельних ресурсів» районний відділ земельних ресурсів (далі - відділ) є територіальним органом Держкомзему і підзвітний та підконтрольний Держкомзему і відповідно Республіканському комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, обласному головному управлінню земельних ресурсів. Відділ у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, наказами Держкомзему, Республіканського комітету по земельних ресурсах Автономної Республіки Крим, обласного головного управління земельних ресурсів, а також положенням про відділ. Основними завданнями відділу є: реалізація державної політики у сфері регулювання земельних відносин; участь у розробленні та здійсненні заходів щодо розвитку ринку земель; організація та ведення державного земельного кадастру відповідно до законодавства; організація і здійснення землеустрою та моніторингу земель; участь у розробленні і виконанні загальнодержавних та регіональних програм у сфері використання і охорони земель, підвищення родючості грунтів, здійснення землеустрою та моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, приватизації земельних ділянок, організація та ведення державного земельного кадастру відповідно до законодавства, тощо. Таким чином, територіальні органи земельних ресурсів є суб’єктами владних повноважень та, виконуючі відповідні реєстраційні функції здійснюються властиві їм функції, якими наділила їх держава. Тобто, спір про внесення будь-яких змін до державних актів на право постійного користування земельними ділянками, заявлених до органу, який уповноважений вносити та реєструвати таки зміни, є адміністративним позовом. Разом з тим, як вже зазначив, позовні вимоги щодо внесення таких змін були заявлені до особи, яка не має таких повноважень, а вимог до відповідного територіального управління земельних ресурсів позивачем не заявлялося, у зв’язку з чим у суду були відсутні підстави для залучення у якості належного позивача Ялтинського міського управління земельних ресурсів. Разом з тим, оскільки позовні вимоги до Лівадійської селищної ради щодо спонукання останньої внести будь-які зміни до державного акту на право постійного користування не обґрунтовані, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову в зазначеній частині.

Разом з тим, розглядаючи заявлені позивачем позовні вимоги щодо визнання його права на оренду, суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню у розумінні положень ст. ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України. При цьому, суд зазначає, що заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності прямо кореспондуються із способом захисту прав, встановлених ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, тощо.

За такими обставинами, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись положеннями ст. ст. 80, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Провадження по справі в частині заявлених позовних вимог щодо визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею Дочірньому підприємству «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.1994р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж» припинити.

2.          В частині позовних вимог щодо спонукання Лівадійської селищної ради внести відповідні зміни до державного акту на право постійного користування землею ДП «Санаторій «Курпати» ЗАТ ЛОЗПУ «Укрпрофоздоровниця» від 16.06.1994р. в частині 0,12 га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж» відмовити.

3.          Визнати бездіяльність Лівадійської селищної ради щодо не розгляду питання про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтованою площею 0,12га га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж».

4.          Визнати за ТОВ «ІВІ» (код за , 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 26) право на оренду земельної ділянки площею 0,12га, розташованої по Алупкінському шосе, 10 в смт. Курпати, м. Ялта.

5.          Зобов’язати Лівадійську селищну раду (98655, м. Ялта, смт.Лівадія, вул. Батуріна, 8) надати ТОВ «ІВІ» (код за , 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 26) дозвіл на розроблення технічної документації з землеустрою для передачі в оренду земельної ділянки розміром 0,12га га для обслуговування будівлі колишнього корпусу №6 загальною площею 81,5 кв.м. в смт. Курпати по Алупкінському шосе, 10, «Ж».

6.          Стягнути з Лівадійської селищної ради, 98655, м. Ялта, смт. Лівадія, вул. Батуріна,8, ( банківські реквізити не відомі ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІ», 01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 26 ( , банківські реквізити не відомі ) 42,50 грн. державного мита і 59,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням по справі законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.