ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" травня 2008 р. Справа № 55/92-08

вх. № 2503/5-55

Суддя господарського суду Гребенюк Н.В.

при секретарі судового засідання Калашніков М.Ю.

за участю представників сторін:

позивача - Зборівського А.Є.

відповідача- не з"явився

розглянувши справу за позовом Телевізійного заводу "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій - плюс", с. Високий

про стягнення 211345,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Телевізійний завод "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон", м. Львів, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій - плюс", с. Високий, 181089,00 грн. основного боргу, 12070, 21 грн. пені, 1952,17 грн. - 3% річних, 16234,33 грн. інфляційних збитків та судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач в порушення умов договору № 56/2007 від 29.05.07 р. неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 квітня 2008 р. було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21 квітня 2008 р.

21 квітня 2008 р. позивач надав до суду письмові пояснення, в яких вказує, що здійснення поставок за договором №56/2007 від 29.05.07 р. підтверджується посиланням у видаткових накладних, доданих до позовної заяви, на вищевказаний договір, у довіреностях на отримання товару вказуються реквізити видаткових накладних, за яким товар був переданий, також відповідач у своєму гарантійному листі від 11.12.07 р. № 17/05 гарантує сплату заборгованості, яка склалася за договором №56/2007 від 29.05.07 р.

Приймаючи до уваги неявку у судове засідання 21 квітня 2008 року представника відповідача, враховуючи принцип змагальності сторін та те, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також те, що у сторін необхідно витребувати додаткові документи, суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи на інший день та здійснення запиту до головного управління статистики у Харківській області для отримання інформації про юридичну адресу відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2008 р. було відкладено розгляд справи на 13 травня 2008 р.

13 травня 2008 р. позивач надав до суду письмові пояснення, в яких вказував на те, що в графі призначення платежу в банківських витягах від 22.11.07 р., від 17.11.07 р. було помилково зазначений договір № Е-1137 від 10.08.07 р., оплата відповідачем в розмірі 19350,00 грн. згідно вказаних витягів була зарахована позивачем як оплата за договором поставки № 56/2007 від 29.05.07 р., а також зазначив, що інших договорів в усній чи письмовій формі між сторонами не укладалось.

Представник позивача у судовому засіданні 13 травня 2008 року підтримував позовні вимоги.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, документів, витребуваних ухвалою, суду не надав.

Судом перевірено юридичну адресу відповідача, згідно довідки Головного управління статистики у Харківській області станом на 24 квітня 2007 року юридична адреса відповідача - 62459, Харківська обл., Харківський р-н, смт. Високий, вул. Свободи, 20, на вказану адресу судом направлялись процесуальні документи.

Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ця заява розглянута судом та задоволена як така, що не суперечить чинному законодавству.

У відповідності до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши уповноваженого представника позивача, судом встановлено наступне.

29 травня 2007 р. між Телевізійним заводом "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон", м. Львів (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Обрій - плюс", с. Високий (далі відповідач) було укладено договір поставки № 56/2007, у відповідності до умов якого позивач зобов"язався виготовити та забезпечити поставку телевізорів "Електрон", а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити їх в порядку, визначеному цим договором. Пунктом 1.2 договору передбачено, що номенклатура, ціна товару та його загальна кількість вказується у видаткових накладних, які мають силу специфікації, додаються до даного договору і є його невід"ємною частиною. Пунктом 3.6.3 сторонами узгоджений порядок розрахунків, який здійснюється за отриманий товар відповідачем не пізніше 60 календарних днів з дати поставки товару. Пунктом 4.3 договору передбачена відповідальність сторін, а саме за порушення термінів оплати товару за цим договором відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в цей період, від суми невиконаного грошового зобов"язання за кожен день порушення. Пунктом 6.1 договору передбачений строк дії договору, а саме договір є укладеним з моменту підписання та діє до 31 грудня 2008 р., але не раніше повного виконання зобов"язань сторонами за договором.

На виконання умов вищевказаного договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 200439,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № Е-00001209 від 10.08.07 р. на суму 12882 грн., № Е- 00001359 від 31.08.07 р. на суму 70050,00 грн., №Е-00001453 від 17.09.07 р. на суму 3165 грн., № Е-00001622 від 28.09.07 р. на суму 61782 грн., № Е-00001623 від 28.09.07 р. на суму 52560, 00 грн., які підписані обома сторонами. В графі підстава вказаних накладних зазначений договір № 56/2007 від 29.05.07 р., що свідчить про те, що товар дійсно був переданий саме на виконання вказаного договору.

З боку відповідача товар був отриманий уповноваженою особою на підставі довіренностей ЯНЖ № 680772 від 10.08.07 р., ЯНЖ № 680783 від 30.08.07 р., ЯНЖ № 680788 від 17.09.07 р., ЯНЖ № 680794 від 28.09.07 р., які видані на отримання цінностей від ТЗ "Електрон" - ДП ВАТ "Концерн-Електрон".

Матеріали справи свідчать про те, що позивачем на адресу відповідача була надіслана претензія № 077/180 від 13.11.07 р. з вимогою погасити суму заборгованості, а також нараховану пеню за прострочення виконання відповідачем своїх зобов"язання за договором.

Відповідач відповів на вказану претензію гарантійним листом вих. № 17/05 від 11.12.07 р., в якому гарантував погашення заборгованості та надав графік погашення заборгованності: 14.12.07 р.- 4500 грн., 21.12.07 р. - 24500 грн., 28.12.07 р. - 18500 грн., 18.01.07 р.- 10432 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було частково оплачено отриманий товар на загальну суму 19350 грн., що підтверджується витягами банку за 22.11.07 р. на суму 14950 грн., за 17.12.07 р. на суму 4400 грн.

У графі призначення платежу вказаних витягів банку зазначено: "оплата за побутову техніку згідно дог. Е-1137 від 10.08.07 р."

У зв"язку з чим на вимогу суду позивач надав письмові пояснення за підписом директора ТЗ "Електрон" - ДП ВАТ "Концерн-Електрон" Яремчука О.Є., в яких вказує на те, що в графі призначення платежу в банківських витягах від 22.11.07 р., від 17.11.07 р. було помилково зазначений договір № Е-1137 від 10.08.07 р. Позивач вказує на те, що здійснення поставок за договором №56/2007 від 29.05.07 р. підтверджується посиланням у видаткових накладних, доданих до позовної заяви, на вищевказаний договір, у довіреностях на отримання товару вказуються реквізити видаткових накладних, за якими товар було передано, також відповідач у своєму гарантійному листі від 11.12.07 р. № 17/05 гарантує сплату заборгованості, яка склалася за договором №56/2007 від 29.05.07 р., оплата відповідачем в розмірі 19350,00 грн. згідно вказаних витягів була зарахована позивачем як оплата по договору поставки № 56/2007 від 29.05.07 р. Крім того позивач зазначив про те, що інших договорів в усній чи письмовій формі між сторонами не укладалось.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач вдруге звернувся до відповідача з претензією з вимогою погасити заборгованість у розмірі 181089,00 грн. та суму нарахованої пені за прострочку оплати товару. Проте, відповідач на вказану претензію не відреагував та грошові кошти не перерахував.

Таким чином, відповідач неналежним чином виконав свої зобов"язання щодо повної та своєчасної оплати товару, внаслідок чого у нього виникла забогованість у сумі 181089,00 грн.(сума основного боргу) перед позивачем, що і стало підставою позивачу для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч.1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь- якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом встановлено те, що факт поставки позивачем товару відповідачу та отримання відповідачем товару підтверджено належними доказами. Враховуючи викладені позивачем обставини, враховуючи твердження позивача про те, що між сторонами інших договорів не укладалось, враховуючи вимоги ст.526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обгрунтування своєї позиції по справі, оскільки судом було утоворено всі необхідні умови відповідно до ст.ст. 4-2,4-3 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення боргу у сумі –181089,00 грн. правомірна та обгрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов"язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань у сумі 16234,33 грн. та 3% річних у сумі 1952,17 грн. за прострочення виконання грошового зобов"язання підлягають задоволенню як правомірні. (судом перевірено розрахунок позивача).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несоєчасне виконання грошових зобов"язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно до ст.ст.193,198 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов"язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов"язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Позовна вимога про стягнення з відповідача пені у сумі 12070,21 грн., яка нарахована позивачем за прострочення виконання грошового зобов"язання у відповідності до умов, передбачених пунктом 4.3 вищевказаного договору, відповідає вимогам діючого законодавства, розрахунок пені перевірено судом, тому підлягає задоволенню.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 124,129 Конституції України, ст. 526, ч.1 ст.530, 610, 611, ч. 2 ст. 625 , ст. 629 ЦК України,ст.ст.193,198 ГК України, ст.ст.4-2,4-3,22, 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст.82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Обрій - плюс", с. Високий(юр. адреса: 62459, Харківська обл., Харківський р-н, с. Високий, вул. Свободи, 20; факт. адреса: 61000, м. Харків, вул. Роганська, 132 а, , п/р 260043451 у ХФ ВАТ АБ "Укргазбанк" м. Харків, МФО 350448) на користь Телевізійного заводу "Електрон" - Дочірнє підприємство Відкритого акціонерного товариства "Концерн-Електрон", м. Львів (79000, м. Львів, вул. Стороженка, 32, , п/р 3294 у ВАТ "Електрон Банк" м. Львова, МФО 325213) 181089,00 грн. основного боргу, 12070, 21 грн. пені, 1952,17 грн. 3% річних, 16234,33 грн. інфляційних нарахувань, 2113,46 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 15 квітня 2008 року.

Суддя Гребенюк Н.В.