ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.08 р.                     Справа № 21/86

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ДЖІ.ЕФ.СІ” м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівське виробничо-комерційне об’єднання здорового харчування “Еко продукт” м. Артемівськ

про стягнення: 27 508,65грн.

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Легостаєва М.І. – за дов.

відповідача: Полосухіна Н.В. – юр.

Товариством з обмеженою відповідальністю “ДЖІ.ЕФ.СІ” подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівське виробничо-комерційне об’єднання здорового харчування “Екопродукт” 27 508,65грн., у тому числі:

-          26 563,00грн. заборгованості за надані послуги експедирування;

-          799,55грн. пені за прострочення платежу за період з 24.03.08р. по 5.05.08р.;

-          66,41грн. – 3% річних;

-          79,69грн. інфляційних.

Заявою від 9.06.08р. позивач збільшив позовні вимоги і наполягає на стягненні з відповідача 27 535,90грн., у тому числі:

-          26 563,00грн. заборгованості за надані послуги експедирування;

-          799,55грн. пені за прострочення платежу за період з 24.03.08р. по 5.05.08р. (43 дні);

-          93,66грн. – 3% річних за період з 24.03.08р. по 5.05.08р. (43 дні);

-          79,69грн. інфляційних за квітень 2008р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на умови укладеного з відповідачем договору про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № DI/036 від 30.10.07р. та заявку від 21.02.08р., надання послуг з організації перевезення вантажу за маршрутом Італія - Артемівськ, виставлення рахунку і його не оплату відповідачем, а також ст.ст. 173, 525, 526, 625, 930 Цивільного кодексу України.

Відповідач у судовому засіданні, проведеному 10.06.08р., заявив, що основна сума боргу погашена платіжним дорученням № 59019 від 9.06.08р.

З метою примирення сторін у засіданні оголошувалась перерва до 11.06.08р.

Після перерви заявою №13 від 10.06.08р. позивач зменшив позовні вимоги у частині стягнення основної заборгованості на 26 563,00грн. у зв’язку з повною сплатою відповідачем заборгованості 9.06.08р. шляхом безготівкового платежу та наполягає на стягненні з відповідача:

-          799,55грн. пені за прострочення платежу за період з 24.03.08р. по 5.05.08р.;

-          93,66грн. – 3% річних за період з 24.03.08р. по 5.05.08р.;

-          79,69грн. інфляційних за квітень 2008р.

Відповідач відзивом на позов просить провадження у справі щодо основного боргу припинити у зв’язку зі сплатою заборгованості, а іншій частині позовні вимоги (799,55грн. пені, 93,66грн. – 3% річних та 79,69грн. інфляційних) визнав у повному обсязі.

Розгляд справи закінчено 11.06.2008р.

Для підготовки та оголошення повного тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва до 15-00год. 11.06.2008р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

30.10.07р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “ДЖІ.ЕФ.СІ” (Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Артемівське виробничо-комерційне об’єднання здорового харчування “Екопродукт” (Замовник) був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні № DI/036.

Відповідно до п.1.1 зазначеного договору Експедитор зобов’язався за плату і за рахунок Замовника виконати чи організувати виконання визначених договором послуг, пов’язаних з міжнародним перевезенням вантажів. Пунктом 2.1 договору передбачено, що конкретні умови щодо кожного замовлення обумовлюються у заявці, яка є невід’ємною частиною договору.

Термін дії договору – до 31.12.07р. або до повного виконання сторонами своїх обов’язків (п.10.1 договору). Якщо за місяць до закінчення строку дії договору ні одна із сторін не вияве письмового бажання його розірвати, то відповідно до п.10.2 договору він вважається продовженим на той же строк і на тих же умовах.

21.02.08р. відповідачем була подана позивачеві заявка, яка останнім була прийнята до виконання, на перевезення у кінці лютого 2008р. (завантаження 26-27.02.08р.) вантажу (кришка для пляшок) вагою 8 853,0кг за маршрутом Італія – Артемівськ. Вартість перевезення 26 563,00грн. (з ПДВ).

На виконання умов договору і відповідно до заявки 28.02.08р. позивачем під завантаження був поданий автомобіль дер. № ВК3889АЕ/ВК2261ХХ для здійснення перевезення за маршрутом Італія – Артемівськ. На перевезення було оформлено міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 009898 від 28.02.2008р.

05.03.08р. автомобіль був розвантажений за місцем призначення.

На оплату наданих послуг відповідачеві був виставлений рахунок-фактура №СФ-0000352 від 05.03.08р. на суму 26 563,00грн. (в тому числі 411,67грн. ПДВ), до якого був доданий повний пакет документів для оплати. Документи позивачем направлені відповідачеві 05.03.08р. рекомендованою кореспонденцією і останнім отримані 13.03.08р.

Згідно п.4.5 договору відповідач оплату рахунку мав здійснити не пізніше 7-ми банківських з моменту отримання оригіналів рахунку, податкової накладної, акта виконаних робіт.

На порушення умов договору відповідачем оплата наданих послуг була здійснена уже після звернення позивача з позовом до суду платіжним дорученням № 59019 від 9.06.08р. Факт погашення відповідачем заборгованості позивачем підтверджено.

Відповідно до п.6.4 укладеного між сторонами договору у разі прострочення оплати послуг відповідач сплачує позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Зважаючи на те, що:

·          згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

·          згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

·          ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

·          оплата наданих послуг у сумі 26 563,00грн. відповідачем мала бути здійснена не пізніше 7-ми банківських з моменту отримання оригіналів рахунку, податкової накладної, акта виконаних робіт, тобто не пізніше 24.03.08р.;

·          відповідно д ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

·          на час розгляду справи відповідачем заборгованість у сумі 26 563,00грн. погашена, але з пропуском строку оплати майже 2,5 місяця;

·          боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

·          у разі порушення зобов'язання відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

·          згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею); договором може бути встановлений інший вид забезпечення виконання зобов’язання;

·          ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня,

·          інфляційні за квітень 2008р. від суми боргу складають 823,45грн., позивачем заявлена менша сума - 79,69грн.;

·          за 24.03.08р. позивачем безпідставно нарахована на відповідача пеня і 3% річних за користування коштами, оскільки оплату наданих послуг у сумі 26 563,00грн. відповідач мав здійснити не пізніше 7-ми банківських з моменту отримання оригіналів рахунку, податкової накладної, акта виконаних робіт, тобто не пізніше 24.03.08р. і тому тільки з 25.03.08р. зобов’язання вважається порушеним і з цієї дати необхідно було розраховувати пеню і 3% річних;

·          за весь час прострочення платежу позивачем безпідставно розрахунок пені зроблений виходячи зі ставки НБУ 12%, у той час як з 01.01.08р. по 30.04.08р. облікова ставка НБУ була встановлена у розмірі 10% і тільки з 30 квітня 2008 року – у розмірі 12% річних,

господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення:

-          інфляційних підлягають задоволенню у повному обсязі;

-          пені - у сумі 627,06грн. за прострочення платежу за період з 25.03.08р. по 5.05.08р. із розрахунку: (26 563,00грн. х 10% х 2 : 365 х 36 днів) + (26 563,00грн. х 12% х 2 : 365 х 6 днів);

-          3% річних – частково у сумі 91,70грн. за період з 25.03.08р. по 5.05.08р. із розрахунку: 26 563,00грн. х 3% х : 365 х 42 дні.

В частині стягнення 26 563,00грн. основної заборгованості провадження у справі підлягає припиненню за відсутності предмету спору.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог і з урахуванням того, що спір у частині 26 563,00грн. основного боргу доведено до суду з вини відповідача. Адвокатські послуги позивача відшкодовуються за рахунок відповідача залежно від складності справи і проведеної роботи у розмірі 5% від правомірно заявленої позовної суми (27 361,45грн.).

Зайво сплачена позивачем при поданні позовної заяви сума державного мита підлягає поверненню з Державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 546, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.343 Господарського кодексу України і керуючись п.1 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, ст.ст. 43, 49, 82–85, п11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Артемівське виробничо-комерційне об’єднання здорового харчування “Еко продукт” (84500, м. Артемівськ Донецької області, вул. Корсунського, 73, п/р 3581 у філії ГУ ПІБ у Донецькій області, МФО 334635, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ДЖІ.ЕФ.СІ” (83096, м. Донецьк, вул. Куйбишева, 131, п/р 3541 у ЗАТ ОТП банк” у м. Донецьку, МФО 335775, ) 627,06грн. пені, 79,69грн. інфляційних, 91,70грн. – 3% річних, 273,61 грн. на відшкодування витрат по оплаті державного мита, 117,25 грн. на відшкодування витрат по сплаті послуг iнформацiйно-технiчного забезпечення судового процесу та 1 368,07грн. на відшкодування витрат по сплаті послуг адвоката.

В частині стягнення 26 563,00грн. боргу провадження у справі припинити за відсутності предмету спору.

В іншій частині позову відмовити.

Повернути позивачу з Державного бюджету України 4,64 грн. зайво сплаченого державного мита. Видати довідку.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу;

Виконала:

Тел.381-91-18