ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.08                                                                                           Справа№ 3/151А

Господарський суду Львівської області в складі колегії

головуючого –судді - Н.Є. Березяк

суддів - О.Ю. Бортник

- А.І.Цікало

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом: ТзОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт", м.Львів

до відповідача: ДПІ у Сихівському районі м.Львова

Про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 27.07.2007р. №/0 та №/0 від 28.09.2007р.

За участю представників:

Від позивача: Хрипта І.М. - представник

Від відповідача: Демідюк В. - представник

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.49, 51 КАС України.

Суть спору: ТзОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт" подано позов до ДПІ у Галицькому районі м.Львова про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 27.07.2007р. №/0 та №/0 від 28.09.2007р.

В судовому засіданні відповідачем було заявлено клопотання про заміну відповідача в зв’язку з тим, що ДПІ у Галицькому районі м.Львова було реорганізовано шляхом поділу на ДПІ у Галицькому районі м.Львова та ДПІ у Сихівському районі м.Львова, що підтверджується Наказом № 61 від 05.02.2008 р. В судовому засіданні 18.06.2008р. було задоволено клопотання ДПІ у Галицькому районі м.Львова та ДПІ у Сихівському районі м.Львова щодо участі в розгляді даної справи як належного відповідача ДПІ у Сихівському районі м.Львова, так як Позивач, ТзОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт", знаходиться на податковому обліку в ДПІ у Сихівському районі м.Львова.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив задоволити позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, поясненнях по справі та усних поясненнях.

Представник відповідача позов заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

В судовому засіданні 27.08.2008 року оголошувалась перерва до 01.09.2008 року.

01.09.2008 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності , встановив наступне:

Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова в період з 29.05.2007 р. по 11.07.2007 р. поводилась комплексна планова виїзна перевірка ТзОВ ТД „Оріон-Експорт” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 15.03.2006 року по 31.03.2007 року. За результатами перевірки 17.07.2007 р. складено Акт №1594/23-0/34260291, на підставі якого винесено податкові повідомлення-рішення:

-          №/0 від 27.07.2007 р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 7 358 130,00 грн. (основний платіж – 6 131 775,00 грн., штрафна (фінансова) санкція –1 226 355,00 грн.);

-          №/0 від 28.09.2007 року, яким до позивача застосовано штрафні санкції з податку на прибуток в розмірі 3 065 887,53 грн.

За результатом розгляду скарг позивача, прийняті податкові повідомлення –рішення ДПІ у Галицькому районі м. Львова залишені без змін, а скарги без задоволення.

ТзОВ ТД „Оріон-Експорт” не погоджується із зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями, що стало підставою оскарження їх в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

При прийняті постанови, суд виходив з наступного :

Податкове повідомлення-рішення від 27.07.2007р. №/0, яким товариству визначено податкове зобов'язання з податку на прибуток у розмірі 7358130,00 грн., в т.ч. 6131775,00 грн. - основний платіж та 1226355,00 грн. - штрафні санкції., прийняте за порушення позивачем п.1.25 ст.1, пп.4.1.6 п.4.1. ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” №283/97-ВР від 22.05.1997р., що, на думку відповідача, призвело до заниження податкових зобов'язань з податку на прибуток на суму 6131775,00 грн.

В обгрунтування своїх заперечень податкова інспекція посилається на заниження товариством оподаткованого прибутку за 1 квартал 2007 року в розмірі 24 527 100, 19 грн., що призвело до заниження податку на прибуток на суму 6131775,00 грн. Як зазначає ДПІ у Сихівському районі м.Львова, перевіркою встановлено, що станом на 31.03.2007р. кредиторська заборгованість по виданих векселях (рахунок „62” Короткотермінові векселі видані) становить 24527100,19 грн. На вказану суму кредиторської заборгованості ТОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт” 05.06.2007р. було видано ТОВ „Оріон-Експорт” векселі терміном погашення „за пред”явленням”. Загалом було видано 13 векселів на загальну суму 24527100,19 грн. Під час проведення перевірки податковою інспекцією було встановлено, що вищезгадані векселі ТОВ „Оріон-Експорт” було передано ТОВ „Брок-Альянс”, шляхом зарахування зустрічних вимог. За результатами отриманих відповідей по запитах з ЦБД юридичних осіб ДПІ України встановлено, що 01.03.2007р. рішенням господарського суду ТОВ „Брок-Альянс” було визнано банкрутом. За перевірений період векселі, видані 05.06.2007р. ТОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт” на загальну суму 24527100,19 грн. до погашення не пред”являлись. З огляду на викладене, на думку податкової інспекції, кредиторська заборгованість в сумі 24527100,19 грн. є безнадійною, а товари та товарно-матеріальні цінності, одержані ТОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт” від ТОВ „Оріон-Експорт” є безоплатно отриманими.

Доводи відповідача необгрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Згідно п.1.25 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" безнадійна заборгованість –заборгованість, яка відповідає будь-якій з наведених нижче ознак:

-          заборгованість по зобов'язаннях, за якою минув строк позовної давності;

-          прострочена заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна фізичної особи, за умови, що дії кредитора, направлені на примусове стягнення майна позичальника, не призвели до повного погашення заборгованості;

-           заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності майна: фізичної особи, на яке в відповідно до закону може бути спрямовано стягнення; фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності або юридичної особи, оголошених банкрутами у порядку, встановленому законом, або при їх ліквідації (зняття з реєстрації як суб'єкта підприємницької діяльності);

-           заборгованість, яка виявилася непогашеною внаслідок недостатності коштів, одержаних від продажу на відкритих аукціонах (публічних торгах) майна позичальника, переданого у заставу як забезпечення зазначеної заборгованості, за умови, що інші юридичні дії кредитора щодо примусового стягнення іншого майна позичальника не призвели до повного покриття заборгованості;

-          заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв'язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажору), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

-          прострочена заборгованість померлих фізичних осіб, а також визнаних у судовому порядку безвісно відсутніми, померлими або недієздатними, а також прострочена заборгованість фізичних осіб, засуджених до позбавлення волі.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач посилається на заниження валового доходу в порушення позивачем п. 1.25 ст. 1 , п.п. 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”.

Відповідно до п. 4.1 ст. 4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (із змінами та доповненнями) валовий доход - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі, виключній (морській) економічній зоні, так і за її межами.

Згідно з п. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99 із змінами та доповненнями, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, які використовують грошовий вимір, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Визначення терміну "Дохід" містить в ПБО-3 "Звіт про фінансові результати", затверджене наказом Мінфіну України від 31.03.99 N 87 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 21.06.99 N 397/3690).

Відповідно до п. 4 цього Положення доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді надходження активів або зменшення зобов'язань, які приводять до зростання власного капіталу (крім зростання капіталу за рахунок вкладів власників). Власний капітал - це частина в активах підприємства, яка залишається після відрахування його зобов'язань.

Таким чином, кредиторська заборгованість не підпадає під визначення доходу, а як наслідок не може вважатися частиною валового доходу підприємства звітного періоду.

Що стосується посилання відповідача на кредиторську заборгованість по виданих позивачем векселях, то слід зазначити наступне:

Відповідно до статті 70 Конвенції, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, від 07.06.30 (дата приєднання України 06.07.99), позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Статтею 77 зазначеної Конвенції передбачено, що до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Виходячи зі змісту вказаних норм Конвенції, початок перебігу строку позовної давності для зобов'язань за простим векселем починається від дати настання строку платежу, зазначеному у векселі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт” 05.06.2007р. було видано ТОВ „Оріон-Експорт” векселі терміном погашення „за пред”явленням” на загальну суму 24527100,19 грн. Дані векселі були видані на суму заборгованості, що виникла між суб”єктами господарювання по Договору №28/04/2-0 від 28.04.2006 року та Договору №28/04/1-0 від 28.04.2006р., за якими заборгованість ТОВ „Торговий дім „Оріон-Експорт” перед ТОВ „Оріон-Експорт” на момент видачі векселів склала 24527100,19 грн.

Після 05.06.2006р. господарські зобов”язаня ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»перед ТОВ «Оріон-Експорт»в частині виконання Договору №28/04/2-0 від 28.04.2006 року та Договору №28/04/1-0 від 28.04.2006р. на суму 24 527 100.19 грн. не могли потягнути виникнення заборгованості, так як зобов”язання ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»були припинені після видання згаданих векселів.

Як вже зазначалося вище, відповідно до Статей 34, 70, 77 Конвенції про запровадження Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, та до норм Закону України „Про обіг векселів в Україні” від 25.12.2002р., до простих векселів, застосовуються ті ж положення, що стосуються і переказних векселів, зокрема це стосується позовної давності, відтак, Зважаючи на те, що датою емісії векселів є 05.06.2006р., трирічний строк позовної давності за вищевказаними векселями охоплює період з 06.06.2007р. по 06.06.2010р.

Виходячи з вищевикладеного, заборгованість ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»перед ТОВ «Оріон-Експорт»на суму 24 527 100.19 грн. за векселями, виданими 05.06.2006р. в період з 06.06.2007р. по 06.06.2010р. не підлягає включенню до складу валових доходів ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»так як термін її погашення на момент проведення перевірки податковим органом ще не настав.

Слід зазначити, що заборгованість ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»по вексельному зобов”язанню в сумі 24527100,19 грн. не може бути визначена, як безповоротна фінансова допомога в розумінні п.1.22.1. Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”, тому що не відповідає жодному з критеріїв щодо визначення такої безповоротної фінансової допомоги. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, всі зазначені вище векселі були погашені , що підтверджується : бланками векселів ( том І а.с.117-142) та платіжними дорученнями (том І а.с.102-116).

Висновки податкового органу базуються на ряді припущень, які не підтверджуються відповідними доказами. Зокрема, податковий орган зазначає, що ТзОВ «Брок-Альянс»01.03.2007р. визнано банкрутом і ця обставина свідчить про відсутність іншого суб'єкта (векселетримача), якому ТзОВ «Брок-Альянс»могло передати права акцепту вищевказаних векселів і яким може бути пред'явлено їх до оплати.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як визначено п.п.2.3.4. п.2.3. «Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства»(затвердженого Наказом ДПА України №327 від 10.08.2005р.) „...не допускається відображення в акті перевірки необгрунтованих даних, а також суб”єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб суб”єкта господарювання.

В той же час, ДПІ у Галицькому районі м.Львова, прийшла до висновків про відсутність іншого суб'єкта (векселедержателя) виключно на підставі інформації про банкрутство ТзОВ «Брок-Альянс»без встановлення фактів про наявність чи відсутність в ліквідаційній масі банкрута векселів, виданих ТОВ „Торговий Дім „Оріон-Експорт”.

Доводи відповідача спростовуються документами, що підтверджують факт пред'явлення ТОВ «Фондова компанія «Соло-Капітал»векселів ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»до оплати, а саме: актами пред’явлення векселів до оплати та актами передачі погашених векселів (том І а.с.92-97).

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним спірного податковою повідомлення-рішення.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування Вищою судовою інстанцією (том ІІ а.с.163-167 ) та обставин справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають до задоволення.

Судові витрати, за згодою сторін, покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 21, 69, 70, 71, 160-163, 167 п. п. 3. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд. -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення ДПІ у Галицькому районі м.Львова від 27.07.2007р. №/0 та №/0 від 28.09.2007р.

3. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу IV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України,05.09.2008р.

Суддя                                                                                                     Березяк Н.Є.