ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа №
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

м. Севастополь

За адміністративним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” (вул. Пролетарська, 33, місто Севастополь, 99058)

до відповідача: Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (вул.Пролетарська, 24, місто Севастополь, 99014)

про визнання недійсним рішення,

Суддя Остапова К.А.

при секретарі судового засідання Сінельник К.А.

За участю представників:

Від позивача: Бублік А.О., наказ №185 від 03.10.2003;

Від відповідача: Резнік Ю.В., довіреність № 32/10-011/2007 від 31.10.2007;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Гагарінському районі міста Севастополя про визнання рішення Державної податкової інспекції в Гагарінському районі міста Севастополя про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” штрафних санкцій по рішенню №/0 від 30.06.2005 таким, що не підлягає виконанню ТОВ “Рибфлот” після 21.06.2006 та визнання дій ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя про стягнення з ТОВ “Рибфлот” штрафних санкцій по рішенню № /0 від 30.06.2005 після 21.06.2006 незаконними.

Ухвалою від 06.05.2008 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” залишено без руху.

На виконання вищевказаної ухвали господарського суду позивач надав заяву про уточнення позовних вимог (вх. № 7957 від 19.05.2008), в якій виклав позовні вимоги в іншому вигляді, а саме: просить визнати рішення Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя № /0 від 30.06.2005 недійсним з 21.06.2006.

Ухвалою від 20.05.2008 суддею Ілюхіною Г.П. було відкрите провадження в адміністративній справі №5020-7/193 з призначенням попереднього судового засідання на 10.06.2008.

Розпорядженням голови суду у зв`язку з переводом судді Ілюхіної Г.П. до Севастопольського апеляційного адміністративного суду справу №5020-7/193 передано до провадження судді Остаповій К.А.

Ухвалою від 03.06.2008 справу №5020-7/193 прийнято до провадження суддею Остаповою К.А. з привласненням справі №5020-7/193-4/217.

Позивач явку свого представника в попереднє судове засідання 02.07.2008 не забезпечив, про причину нез`явлення суд не повідомив, про дату, час та місце проведення попереднього судового засідання повідомлений належним чином.

Оскільки протягом проведення попереднього судового засідання судом не встановлено можливості врегулювання даного спору до судового розгляду, тому суд з метою повного та всебічного розгляду справи прийняв ухвалу в порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України про закінчення підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду на 03.09.2008.

В судовому розгляді справи оголошувалась перерва до 16.09.2008.

Позовні вимоги з посиланням на статті 241, 250 Господарського кодексу України мотивовані тим, що Державна податкова інспекція у Гагарінському районі м. Севастополя протягом року з моменту виявлення правопорушення, тобто до 21.06.2006, не зверталась до суду з позовом про стягнення штрафних санкцій з ТОВ “Рибфлот”, тому сплинули встановлені Господарським кодексом України строки для застосування даної адміністративно-господарської санкції до ТОВ “Рибфлот”.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав, викладених у письмовому вигляді (арк. справи 46, 47), основні з яких полягають в тому, що судовими рішення по іншим справам було встановлено законність та обґрунтованість оспорюваного рішення, тому, відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, ці обставини не повинні доказуватись при розгляді даної справи. Також відповідач зазначає на те, що доводи позовної заяви про те, що сплинув строк для застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій 21.06.2006, не мають значення, оскільки в даному випадку мова йде не про застосування штрафних санкцій, а про право на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів та про виконання судового рішення. Відповідач в свою чергу скористався своїм правом на звернення до суду у встановлений строк згідно зі статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавались ними російською мовою.

Згідно зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні представникам сторін роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд

в с т а н о в и в :

04.04.2006 Товариство з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” (далі –ТОВ “Рибфлот”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовом до Державної податкової інспекції у Гагарінському районі міста Севастополя (далі –ДПІ у Гагарінському районі м.Севастополя) про визнання недійсними рішень про застосування до ТОВ “Рибфлот” штрафних санкцій в сумі 49955,10 грн. № /0 від 30.06.2005, № /1 від 08.09.2005, № /2 від 01.11.2005, № /3 від 12.12.2005.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, на думку позивача, відповідачем 21.06.2005 проведена позапланова перевірка з порушенням встановленого Законом України “Про державну податкову службу” порядку проведення таких перевірок.

Ухвалою господарського суду від 05.04.2006 порушено провадження у справі за вказаною позовною заявою, справі привласнений номер 20-4/072.

Рішенням господарського суду від 04.07.2006 по справі № 20-4/072, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.08.2006, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.06.2008 рішення господарського суду міста Севастополя від 04.07.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 07.08.2006 у справі № 20-4/072 скасовані, провадження у справі № 20-4/072 припинено, оскільки господарські суди першої та апеляційної інстанції вирішили спір, який не підвідомчий господарським судам, чим порушили норми процесуального законодавства.

06.02.2007 ТОВ “Рибфлот” звернулось до господарського суду міста Севастополя з адміністративним позовом до ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя про скасування рішень ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя про стягнення з ТОВ “Рибфлот” штрафних санкцій №/0 від 30.06.2005, №/1 від 08.09.2005, №/2 від 01.11.2005, №/3 від 12.12.2005 та зобов`язання ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя відкликати податкову вимогу №2/88 від 03.04.2006 в порядку, встановленому законом.

Ухвалою від 22.02.2007 на підставі позовної заяви відкрите провадження в адміністративній справі № 20-4/079.

В процесі розгляду справи позивач письмовою заявою змінив предмет спору та просив суд виключити з позовних вимог вимогу щодо зобов`язання ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя відкликати податкову вимогу №2/88 від 03.04.2006 в порядку, встановленому законом.

В обґрунтування свого позову ТОВ „Рибфлот” посилається на те, що рішення про застосування штрафних санкцій № /0 від 30.06.2005, №/1 від 08.09.2005, №/2 від 01.11.2005, №/3 від 12.12.2005 оформлені з порушенням вимог Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами”.

Постановою господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 по цій справі в задоволенні позовних вимог було відмовлено. Вказаною постановою було встановлене наступне.

ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя, в акті перевірки від 21.06.2005 за №10646/10/23-325 ТОВ “Рибфлот”, встановлено порушення пункту 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” –в магазині на вул. Пролетарськая,33 міста Севастополя, який належить ТОВ “Рибфлот”, яке виразилось в тому, що на місці проведення розрахунків не забезпечено відповідність готівки сумі коштів відповідно до денного “Х” звіту реєстратора розрахункових операцій.

На підставі Акту перевірки №10646/0/23-325 від 21.06.2005 рішенням ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя №/0 від 30.06.2005 до ТОВ “Рибфлот” застосовані штрафні санкції відповідно до статті 22 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в сумі 49955,10 грн.

Вказане рішення було оскаржено позивачем у встановленому порядку та за результатами розглядів залишено без змін.

На адресу позивача були направлені рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № /1 від 08.09.2005, №/2 від 01.11.2005, № /3 від 12.12.2005 відповідно.

Відповідно до статті 15 Закону України „Про застосування електронних контрольно-касових апаратів і товарно-касових книг при розрахунках із споживачами у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 N 265/95-ВР (далі - Закон N 265/95) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення оперативних перевірок.

Згідно зі статтею 17 Закону №265/95 за порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції.

Перевіряючими в Акті перевірки від 21.06.2005 за №10646/10/23-325 було зафіксовано, що ТОВ “Рибфлот” в порушення пункту 13 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” в магазині на вул.Пролетарськая,33 міста Севастополя, який належить ТОВ “Рибфлот”, на місці проведення розрахунків не забезпечило відповідність готівки сумі коштів відповідно до денного “Х” звіту реєстратора розрахункових операцій, а саме: фактично на місці проведення розрахунків знаходилось 403,6 грн., відповідно до денного “Х”- звіту РРО –10 394,62 грн., тобто сума невідповідності готівки на місці проведення розрахунків склала 9991,02 грн.

Згідно з пунктом 3 статті 3 Закону №265/95 суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, у тому числі, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Статтею 22 Закону №265/95 передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність.

30.06.2005 ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя на підставі Акту перевірки №01014/10646 від 21.06.2005 відносно позивача було винесено рішення №/0 про застосування фінансових санкцій в порядку статті 22 Закону №265/95 –в п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлено невідповідність, що склало 49955,10 грн.

Відповідно до статті 25 Закону №265/95 суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17- 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб'єктами підприємницької діяльності до відповідного місцевого бюджету за місцем їх реєстрації в десятиденний термін з дня прийняття органами державної податкової служби України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

ТОВ „Рибфлот” оскаржило рішення №/0 про застосування фінансових санкцій в порядку статті 22 Закону №265/95 до ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя.

Закон України від 06.07.1995 N265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (в редакції Закону України від 01.06.2000р. N 1776-III визначає правові засади застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Контроль за сплатою платежів відповідно до наведеного вище Закону та нарахування штрафних (фінансових санкцій) покладено на органи ДПС, але водночас цей закон не є нормативним актом з питань оподаткування.

За порушення вимог цього Закону до суб`єктів, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів ДПС України застосовуються фінансові санкції, визначені ст.ст. 17-24 Закону N 265/95.

Відповідно до статті 25 Закону N 265/95 суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17 - 24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб`єктом господарювання до Держбюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами ДПС України рішення про застосування таких фінансових санкцій.

Порядок складання, надсилання (вручення) суб'єктам господарювання податковими органами рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, та їх обліку в податкових органах визначено наказом ДПАУ від 21.06.2001 р. N 253 "Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій", зареєстрованим в Мін'юсті України 06.07.2001 р. за N 567/5758 (далі - наказ ДПА України N 253).

Наказом ДПАУ від 10.08.2005 р. N 328, який зареєстровано в Мін'юсті України 25.08.2005 р. за N 923/11203, затверджено форму рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення норм Закону N 265/95 (додаток 8 форма "С") та внесено відповідні зміни до наказу ДПАУ N 253.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України від 21.12.2000 р. N 2181-III "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі - Закон N 2181) штрафна санкція (штраф) - це плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Штрафні (фінансові) санкції, нараховані органами ДПС за порушення вимог Закону N265/95, не є податковими зобов'язаннями у визначенні Закону N 2181, тому норми Закону N2181 не поширюються на зазначені штрафні санкції.

У разі несплати такі штрафні санкції не можуть набувати статусу податкового боргу, а також не може застосовуватися порядок їх стягнення, передбачений Законом N 2181.

Підпунктом 5.3. пункту 5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України 21.06.2001 N 253 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 червня 2003 р. за N 467/7788, встановлено, що з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов'язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні (у разі, якщо сума податкового зобов'язання за результатами розгляду скарги збільшується або залишається без змін, а раніше надіслане податкове повідомлення не відкликається), податковим органом складається та надсилається (вручається) платнику податків податкове повідомлення, яке має номер первинного податкового повідомлення, при цьому через дріб проставляється номер скарги, щодо якої воно складене (1 –для першої, 2 - для другої тощо), крім того, таке податкове повідомлення містить новий граничний термін сплати податкового зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи та згідно пояснень позивача, рішення №/0 від 30.06.2005 оскаржувалось позивачем в адміністративному порядку. По результатам оскарження рішення було залишено без змін.

Враховуючи вказаний факт, відповідач на виконання вимог пункту 5.3 пункту 5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків направляв позивачеві нові рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 08.09.2005 №/1, від 01.11.2005 №/2, від 12.12.2005 №/3, незважаючи на те, що застосована штрафна санкція в розмірі 49 955,00 грн. не є податковим зобов'язанням у визначенні Закону №2181.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що повідомлення-рішення ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя від 08.09.2005 №/1, від 01.11.2005 №/2, від 12.12.2005 №/3 не породжують будь-яких правових наслідків для ТОВ “Рибфлот”, тобто не порушують охоронюваних інтересів позивача.

Фінансові санкції в сумі 49 955,00 грн., застосовані до позивача саме рішенням №/0 від 30.06.2005, яке, у свою чергу, прийнято відповідачем відповідно до вимог діючого законодавства в сфері застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.07.2007 рішення господарського суду міста Севастополі від 10.05.2007 по справі № 20-4/079 залишено без змін.

В касаційному порядку судові рішення по цій справі не оскаржувались.

Таким чином постанова господарського суду міста Севастополя від 10.05.2007 по справі №20-4/079 набрало законної сили 03.07.2007.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарський справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, враховуючі, що судовим рішенням по інший справі було встановлено законність та обґрунтованість прийняття рішення ДПІ у Гагарінському районі міста Севастополя №/0 від 30.06.2005, такі обставини не повинні доказуватись при розгляді даної справи.

Спір у даній справі виник у зв’язку з тим, що на думку позивача відповідачем був пропущений встановлений статтею 250 Господарського кодексу України строк для застосування адміністративно-господарських санкцій, оскільки з позовом про стягнення суми штрафних санкцій за оспорюваним рішенням, відповідач звернувся після спливу річного строку.

Однак такі доводи суд не може прийняти до уваги в обґрунтування безпідставності рішення ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя № 000077230/0 від 30.06.2005, оскільки вони стосуються тільки права на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів та не можуть бути підставою для визнання недійсним рішення ДПІ у Гагарінському районі м.Севастополя про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Крім того, як встановлено судом, постановою господарського суду міста Севастополя від 13.02.2007 по справі № 20-12/326 були задоволені позовні вимоги ДПІ у Гагарінському районі м.Севастополя про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Рибфлот” суми штрафних санкцій в розмірі 49955,10 грн., застосованих до ТОВ “Рибфлот” рішенням ДПІ у Гагарінському районі м. Севастополя №/0 від 30.06.2005.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 вказане рішення залишено без змін.

В касаційному порядку судові рішення по справі № 20-12/326 не оскаржувались.

Враховуючі викладене, суд вважає позовні вимоги такими, що не ґрунтуються на законі, а тому відмовляє в їх задоволенні.

Керуючись статтями 49, 51, 70, 71, 72, 86, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

п о с т а н о в и в :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена до відповідного апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяті днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства –з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя К.А. Остапова

Постанова складена та підписана

в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України

22.09.2008