КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2008                                                                                           № 18/253

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:           Рєпіної Л.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі:           Волуйко Т.В.

За участю представників:

Від позивача – Пономарьов Д. Г. – по довіреності.

Від відповідача 1 – Шадевська Ж. Е. – по довіреності.

Від відповідача 2 – не з’явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської ради

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.07.2008 р.

у справі № 18/253 (Мандриченко О.В.)

за позовом                               ЗАТ "Перлина"

до                                                   Київської міської ради

Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

про                                                  визнання договору оренди земельної ділянки укладеним та визнання права на оренду земельної ділянки.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявоюдо Київської міської ради, в якій просить прийняти рішення, відповідно до якого: визнати за ЗАТ “Перлина” право на оренду земельної ділянки, що знаходиться за адресою: Стратегічне шосе, 16 (літера “А”) у Голосіївському районі м. Києва, розміром 3 171 кв. м., кадастровий номер 8 000 000 000:82:273:0006; вважати укладеним, з моменту набрання рішенням суду законної сили, договір оренди земельної ділянки між Київською міською радою та ЗАТ “Перлина”; а також до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з вимогою зареєструвати договір оренди земельної ділянки, між Київською міською радою та ЗАТ “Перлина”; вважати вказану земельну ділянку переданою в оренду ЗАТ “Перлина” на умовах, викладених у договорі, з моменту набрання рішенням суду законної сили. Також позивач просить стягнути з відповідачів витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.07.2008 р. у справі № 18/253 позов ЗАТ “Перлина” до Київської міської ради та Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації був повністю задоволений.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, Київська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати, у позові ЗАТ “Перлина” відмовити, оскільки вважає, що воно було винесене з порушенням норм матеріального права.

У своїй апеляційній скарзі скаржник, зокрема, стверджує, що оскільки рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки від 02.04.2007 р. Київська міська рада не приймала, то, відповідно до статей 116, 124 Земельного Кодексу України, у позивача відсутні визначені законом підстави для укладення угоди до зазначеного договору.

Також скаржник стверджує, що оскаржуваним рішенням було порушено його право за власним волевиявленням укладати договори оренди земельних ділянок.

Згідно ст. 75 ГПК України справа переглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу та відзив ЗАТ “Перлина” на неї, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2007 р. між позивачем та відповідачем 1 був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого відповідач 1, на підставі рішення Київської міської ради від 31.10.2006 р. № 224/281, за актом приймання – передачі передає, а позивач приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку.

Пунктом 2.1. договору визначено, що об’єктом оренди є земельні ділянка з наступними характеристиками: місце розташування – Стратегічне шосе, 16 (літера “А”) у Голосіївському районі м. Києва; розмір – 3 171 кв. м.; цільове призначення – для реконструкції нежитлової будівлі під офісно-торговельний центр з подальшої експлуатацією та обслуговуванням; кадастровий номер – 8 000 000 000:82:273:0006.

Відповідно до п. 3.1. договору оренди, договір укладений на один рік.

Згідно з п. 6.2. договору право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації договору.

Договір оренди був зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблений запис від 16.04.2007 р. за № 79-6-005-2 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Згідно з п. 11.7. договору після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов’язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Судом встановлено, що позивач листом від 28.12.2007 р. № 384 повідомив відповідача 1 про намір продовжити дію договору оренди.

Відповідач 2 листом від 05.03.2008 р. за № 05-358/7841 повідомив позивача про те, що вище зазначений лист позивача розглянутий відповідачем 2 за дорученням секретаря Київської міської ради та зазначив про те, що згідно зі статтею 33 Закону України “Про оренду землі” у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню. У цьому ж листі відповідач 2 також зазначив про те, що рішення про поновлення договору оренди земельної ділянки на Стратегічному шосе, 16 (літера “А”) у Голосіївському районі м. Києва на 2 роки Київською міською радою не приймалось, а тому зазначене питання буде розглянуте після прийняття Київської міською радою відповідного рішення.

Статтею 33 Закону України “Про оренду землі” встановлено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов’язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У разі поновлення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, то за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач належним чином виконував та виконує свої обов’язки за договором оренди, продовжує користуватися земельної ділянкою більше одного місяця після закінчення строку договору; письмових заперечень з боку відповідача 1 не отримував.

Позивач 20.05.2008 р. звернувся з листом № 92 до відповідача 1 про поновлення договору оренди, у зв’язку з тим, що від відповідача 1 протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди не надійшло письмових заперечень.

20.05.2008 р. позивач також звернувся до відповідача 2 з листом № 93, в якому просив внести до книги записів державної реєстрації договорів відповідний запис про поновлення договору оренди від 02.04.2007 р., укладеного між позивачем та відповідачем 1.

Згідно статті 93 Земельного Кодексу України, право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької ті іншої діяльності, відносини, пов’язані з орендою землі, регулюються законом.

Відповідно до статті 764 Цивільного Кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Частиною 1 статті 6 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 33 Закону України “Про оренду землі” визначено, що договір оренди за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з ч. 9 статті 123 Земельного Кодексу України відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду у встановлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до п. “а” частини 3 статті 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно статті 1 Закону України “Про оренду землі”, оренда землі – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як визначено статтею 11 Господарського процесуального кодексу України, підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням поштового обліку, заінтересована сторонами має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського Кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з ч. 5 ст. 188 Господарського Кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи те, що відповідно до ст. 33 Закону України “Про оренду землі” орендар вчинив всі передбачені законодавством дії, необхідні для поновлення договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, договір оренди вважається поновленим.

Що стосується Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), то згідно ст. 33 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: реєстрація суб’єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого рішенням Київської міської ради від 19.12.2002 р. № 182/342, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) організовує видачу державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, оформлення та видачу договорів оренди (суборенди) земельних ділянок та здійснює реєстрацію суб’єктів права власності на землю, реєстрацію права користування землею і договорів на оренду (суборенду) землі.

Також відповідно до рішення Київської міської ради від 29.05.2003 р. № 433/593 “Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві” Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) у повному обсязі здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту “з” статті 9 та пункту “є” статті 184 Земельного Кодексу України.

Відповідно до статті 35 Закону України “Про оренду землі” спори, пов’язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Суд не приймає доводи скаржника із посиланням на положення ст. ст. 116, 124 Земельного Кодексу України щодо недотримання позивачем та не врахування судом першої інстанції правил укладання нового договору та встановленої законом процедури поновлення договору. При цьому колегією береться до уваги наступне.

Спірну земельну ділянку було передано позивачеві у користування (оренду) відповідно до рішення Київської міської ради від 31.10.2006 р. № 224/281 на підставі укладеного сторонами договору оренди земельної ділянки та акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду.

З матеріалів справи вбачається,, що на сьогодні позивач продовжує користуватися вказаною земельною ділянкою, сплачує орендну плату, а відповідачі не виказують наміри та не вчиняють дій щодо її повернення з користування.

Статтею 377 Цивільного Кодексу України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Крім цього, частинами 1 та 2 статті 120 Земельного Кодексу України передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Матеріалами справи підтверджується, що на земельній ділянці знаходиться об’єкт нерухомості, що належить позивачу, а тому у позивача є гарантовані законом права для оформлення права користування цією земельною ділянкою.

Відповідно до статті 6 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Господарським Кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до частини 6 статті 123 Земельного Кодексу України проект відведення земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об’єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону України “Про державну експертизу землевпорядної документації” позитивні висновки державної експертизи щодо об’єктів обов’язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Відповідно до статті 20 Регламенту Київської міської ради, опрацьований проект рішення, завізований головою і секретарем профільної постійної комісії Київради та управлінням правової експертизи проектів рішень та розпоряджень секретаріату Київради не пізніше ніж за 13 днів до пленарного засідання Київради передається постійною комісією до управління організаційної роботи для формування порядку денного пленарного засідання Київради та його розгляду на Президії Київради. Не пізніше ніж у дводенний строк після проведення засідання Президії Київради проекти рішень та матеріали для розгляду на пленарному засіданні Київради передаються депутатам Київради.

Згідно із статтею 123 Земельного Кодексу України, рада в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, в місячний строк приймає рішення про надання земельної ділянки. Тобто, зазначена норма встановлює, що при встановленні відповідності проекту відведення земельної ділянки вимогам законодавства рада приймає рішення про надання земельної ділянки. Частиною 9 цієї ж статті встановлено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Відповідно до частини п’ятої статті 46 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок – не рідше, ніж один раз на місяць.

Одним із принципів земельного законодавства, який визначений в статті 5 Земельного Кодексу України, є забезпечення гарантій прав на землю.

Відповідно до п. “а” ч. 3 ст. 152 Земельного Кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно ст. 11 Господарського процесуального кодексу України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського Кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Оскільки відповідач 1 не надав позивачу відповідь щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди від 02.04.2007 р. у встановлені законом строки, позивач мав всі передбачені законом підстави для передачі спору на вирішення господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 Господарського Кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов’язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Твердження відповідача 1 щодо порушення його прав на вільне укладання договорів оренди землі судом до уваги не приймаються, оскільки відповідний договір оренди вже було укладено, а в передбачений чинним законодавством України термін та в наступному Київська міська рада не надіслала заперечення щодо можливості поновлення договору оренди. Крім того, процедура поновлення договору, укладення договору та можливість передачі спору щодо укладення договору прямо передбачена положеннями чинного законодавства України, а відсутність заперечень з боку орендодавця протягом місячного терміну з моменту закінчення договору є підставою для поновлення оренди на тих же умовах та на той же строк. Водночас, відмова органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений законом строк є порушенням прав орендаря.

Інші доводи скаржника, викладені в його апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2008 р. у справі № 18/253 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Київської міської ради на рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2008 р. у справі № 18/253 – залишити без задоволення.

2.           Рішення Господарського суду м. Києва від 24.07.2008 р. у справі № 18/253 – залишити без змін.

3.          Матеріали справи № 18/253 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна Л.О.

Синиця О.Ф.

15.09.08 (відправлено)