ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "20" жовтня 2008 р. по справі № 6/114-38

Господарський суд Волинської області під головуванням судді – заступника голови господарського суду Пахолюк В.А., розглянувши справу

за позовом Київського обласного державного об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Київспирт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ»

про стягнення 26 036,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Тимошенко Ю.Ю. –дов. № 03-196 від 20.05.2008 р.

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач - Київське обласне державне об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Київспирт» звернувся із позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ » та просить стягнути

26 036,00 грн. заборгованості за відпущені матеріальні цінності (ноутбуки, мобільні телефони).

В підтвердження позовних вимог посилається на накладні № 1631 від 13.10.2006 р., № 1840 від 31.10.2006 р., довіреності ЯЖТ № 820192 від 13.10.2006 р., № 820194 від 31.10.2006 р.

Претензія № 03-1144/1 від 20.12.2007 р. з вимогою провести оплату відпущених матеріальних цінностей залишена відповідачем без задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог суду не подав, в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України. якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подані, то справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача, судом встановлено:

Київське обласне державне об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Київспирт» на підставі довіреностей серії ЯЖТ за № 820192 від 13.10.2006 р., № 820194 від 31.10.2006 р. згідно накладних № 1631 від 13.10.2006 р., № 1840 від 31.10.2006 р. відпустив відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ» матеріальні цінності (ноутбуки, мобільні телефони) на загальну суму 131 019,20 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Пунктом 2 статті 639 Цивільного кодексу України визначено, якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалась.

Позивач вважає, що між ним та відповідачем виникли цивільні права та обов’язки на підставі договору купівлі-продажу, укладеного шляхом підпису накладних на відпуск матеріальних цінностей.

Як вбачається з матеріалів справи, матеріальні цінності (ноутбуки, мобільні телефони) отримав згідно накладних Фонотов Ю.В., уповноважений на це довіреностями. Водночас, підписи уповноваженої особи Фонотова Ю.В. на вказаних документах є неідентичними. В зв’язку з цим, суд приходить до висновку, що товар отримала особа без відповідних на це повноважень.

А відтак, зазначені накладні та довіреності не можуть бути належними доказами у відповідності до вимог ст.ст.34, 36 Господарського процесуального кодексу України, оскільки складені з порушенням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні».

Згідно ст.9 зазначеного Закону первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо –безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов’язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Слід врахувати, що сфера дії Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні»поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов’язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Твердження позивача про часткову оплату відповідачем поставленого товару не підтверджене відповідними доказами.

Згідно вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В зв’язку з зазначеним, недостовірністю долучених документів, суперечливістю обставин суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 11, 639 Цивільного кодексу України, ст.144 Господарського кодексу України, ст. 33, 34, 36, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Законом України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», -

вирішив:

В позові Київського обласного державного об’єднання спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Київспирт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АС-ОРТ » про стягнення 26 036,00 грн. заборгованості відмовити.

Заступник голови

господарського суду, суддя В.А.Пахолюк