ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2008 р.

Справа № 14/75

за позовом ТзОВ "Меркурій Холдинг групп"

вул.Промислова, 13, оф.2, м.Калуш, Калуський район, 77300

до відповідача ЗАТ "Лукор"

вул. Промислова, 4, м.Калуш, Калуський район, 77300

Cуддя Булка Володимир Ігорович

При секретарі Кріцак Василь Мирославович

Представники:

Від позивача: Скачко Н.С., представник, (довіреність № 25 від 23.01.08р.)

Від відповідача: Бойко З.Р., юрист, (довіреність № 26/1-197 від 29.12.07р.)

Представникам сторін роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення заборгованості у розмірі 49 988,18грн. з яких:

23 960,40 грн. основного боргу, 14 871,83грн. пені, 3 083,27грн. 3% річних, 8 072,68грн. інфляційних збитків.

В судовому засіданні розгляд справи відкладався та оголошувалась перерва.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Заслухавши представників сторін та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами 25.04.08 укладено договір №10-009/06 по виконанню ремонтно-будівельних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав роботу якісно, про що свідчать акти приймання виконаних підрядних робіт. Претензії по якості, обсягу та термінах виконання робіт від відповідача не поступало.

Відповідач провів часткову оплату виконаних робіт. На сьогоднішній день відповідач не розрахувався за виконану роботу , борг в сумі 23 960,40грн.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався за надані послуги на час пред"явлення позову , за відповідачем рахується заборгованість в сумі 23 960,40 грн.

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань", у разі порушення боржником зобов"язання, боржник повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов"язання за кожен день прострочення виконання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позивачем проведено розрахунок пені в сумі 14 871,83грн., 3% річних, що становить

3 083,27грн., інфляційних збитків, що складає 8 072,68грн., що підтверджується матеріалами справи, зокрема розрахунками, що є додатками до позовної заяви.

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, і є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Споживчого товариства "Лукор", Івано-Франківська обл., м.Калуш, вул. Промислова,4 (, Інд. под. №61, Св. про реєстр №13098068) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю" Меркурій Холдинг групп", Івано-Франківська обл., м.Калуш, вул. Промислова, 13 (, ІПН 95, р/р 0980 в ІФФ КБ "Фінанси та Кредит", МФО 336235) 23 960,40грн. основного боргу, 3% річних в сумі 3 083,27грн., 8 072,68грн. інфляційних збитків, 14 871,83 грн. пені, 499,88грн. держмита та 118,00 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане _________________.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.