ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"23" вересня 2008 р.

справа № 5020-12/365

За позовом: закритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Черноморець»

до державного підприємства «Севастопольський виноробний завод»

про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 2 621 620,24 грн.,

Суддя Харченко І.А.,

Представники сторін

від позивача –Хорошилова С.О., юрисконсульт, довіреність №0015 від 09.01.2008;

від відповідача –не з’явився;

Суть спору:

04.07.2008 закрите акціонерне сільськогосподарське товариство «Агрофірма «Черноморець»звернулось до господарського суду м. Севастополя з позовом (вх. №1758) до державного підприємства «Севастопольський виноробний завод»про стягнення заборгованості за договором поставки в розмірі 2 621 620,24 грн., з якої 2 432 112, 00 грн. –основна заборгованість, 155 158,82 грн. - індекс інфляції, 17 174,71 –пеня, 17 174,71 грн. –3% річних.

Ухвалою від 07.07.2008 позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі №5020-12/365.

Відповідач явку повноважних представників до судового засідання не забезпечив, ухвали суду від 07.07.2008, 05.08.2008, 04.09.2008 не виконав, відзиву на позов, витребувані докази не подав.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на поточний рахунок відповідача в розмірі позовних вимог.

Суд у задоволенні клопотання відмовив.

Заявою (вх. №13222 від 18.09.2008) позивач зменшив суму позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 572 112,00 грн., суму штрафних санкцій просить залишити без змін.

Розгляд справи відкладався, строк вирішення спору продовжувався в порядку статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні представнику позивача роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухав представника позивача, суд,

встановив:

03.02.2006 між позивачем та відповідачем укладено договір №26, відповідно до умов якого позивач зобов’язався передати у власність відповідачу, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити виноматеріали шампанські для виробництва ігристих вин в асортименті та по ціни, в строки та в об’ємах, узгоджених сторонами в додатках які є невіддільною частиною цього договору (том 1 арк.с. 9).

Відповідно до розділу 6 договору строк оплати та строк поставки встановлені згідно графіків, які вказані у додатках.

Додатком №2 та Додатком від 03.02.2006 встановлений графік оплати та строки поставки виноматеріалу: в період з листопада 2007 року по травень 2008 року відповідач повинен сплатити 4 000 000,00 грн. частками: листопад, грудень 2007 року по 400 000 грн., січень-травень 2008 року по 640 000 грн. за поставний в строк до 28 грудня 2007 року виноматеріал на суму 4 000 000,00 грн. (том 1 арк.с. 12-13).

27.12.2007 між сторонами укладена додаткова угода №3 відповідно до умов якої, позивач зобов’язується передати у власність відповідачу, а відповідач прийняти та сплатити виноматеріал шампанській на суму 960 000,00 грн., поставка якого здійснюється згідно до додаткової угоді № 4 від 14.04.2008 до 01.05.2008 (том 1 арк.с. 14-15).

На виконання умов договору позивачем в період з 09.10.2007 по 22.04.2008 згідно товарно-транспортних накладних поставлено виноматеріалу на загальну суму 3 995 204 грн. (податкові накладні №000131 від 31.10.2007 на суму 2116908 грн.,

№000044 від 30.11.2007 на суму 525760 грн.,

№000001 від 27.12.2007 на суму 407836 грн.,

№000089 від 31.01.2008 на суму 208956 грн.,

№000096 від 29.02.2008 на суму 427332 грн.,

№000082 від 22.04.2008 на суму 308412 грн., том 1 арк.с. 16, 17, 19, 21-23, 35-41, 44-54, 59-62, 64-81, 90-118, 125-183).

Відповідач оплатив отриманий виноматеріал частково на суму 1 563 092 грн. платіжні доручення №950 від 12.12.2007 на суму 50 000 грн., №1686 від 18.12.2007 на суму 43092 грн., №1137 від 28.12.2007 на суму 200 000 грн., №1418 від 31.01.2008 на суму 200 000 грн., №1534 від 15.02.2008 на суму 40 000 грн., №1592 від 21.02.2008 на суму 100 000 грн., №1619 від 26.02.2008 на суму 50 000 грн., №1631 від 28.02.2008 на суму 50 000 грн., №1747 від 17.03.2008 на суму 20 000 грн., №1746 від 17.03.2008 на суму 80 000 грн., №1776 від 20.03.2008 на суму 30 000 грн., №1782 від 21.03.2008 на суму 70 000 грн., №1838 від 27.03.2008 на суму 15 000 грн., №1910 від 04.04.2008 на суму 100 000 грн., №2000 від 21.04.2008 на суму 100 000 грн., №2137 від 08.05.2008 на суму 100 000грн., №2197 від 16.05.2008 на суму 100 000 грн., №2233 від 20.05.2008 на суму 100 000 грн., №2303 від 27.05.2008 на суму 25 000 грн., №2316 від 28.05.2008 на суму 40 000 грн., №2319 від 29.05.2008 на суму 50 000 грн., том 1 арк.с. 42-43, 55-58, 63, 82-89, 119-124).

Таким чином, заборгованість відповідача на день подачі позовної заяви до суду складала 2 432 112 грн.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно з звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

В процесі розгляду справи у суді відповідач частково сплатив заборгованість в розмірі 860 000 грн., у зв’язку з чим позивач зменшив розмір позовних вимог в частині суми основного боргу до 1 572 112 грн.

Пунктом 8.6 договору передбачено, що за несвоєчасну та неповну оплату товару відповідач сплачує пеню в розмірі облікової ставки НБУ не перерахованої суми за кожний день прострочення, але не більш 3%.

В силу статей 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов’язань може забезпечуватися згідно закону чи договору неустойкою (штрафом, пенею), заставою та поручительством. Неустойкою (штрафом, пенею) визнається визначена законом чи договором грошова сума, яку боржник повинен уплатити кредитору у випадку невиконання або неналежного виконання зобов’язання.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач просить стягнути з відповідача суму пені, яка не перевищує подвійної облікову ставку Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та згідно його розрахунку складає 17 174,71 грн. за період з 01.12.2007 по 31.05.2008 (том 1 арк.с. 26-28).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції та 3% річних за прострочку виконання грошових зобов’язань.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України у випадку прострочки виконання грошового зобов’язання боржник, прострочивши виконання грошового зобов’язання повинен сплатити суму боргу з індексом інфляції за час прострочи, а також 3% річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлено інший розмір процентів.

Згідно вірному розрахунку позивача сума індексу інфляції та 3% річних складає 155158,82 грн. та 17174,71 грн. відповідно (том 1 арк.с. 29-32).

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, докази подаються сторонами та другими учасниками господарського процесу.

Відповідачем не надано доказів сплати суми боргу у повному обсягу.

На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 1 761 620,24 грн., з якої 1 572 112, 00 грн. –основна заборгованість, 155158,82 грн. - індекс інфляції, 17 174,71 – пеня, 17 174,71 грн. –3% річних.

Витрати позивача по оплаті державного мита та інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу віднести на відповідача згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 525, 526, 546, 549, 625 Цивільного кодексу України, ст. 22, 49, 69, 77, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з державного підприємства «Севастопольський виноробний завод»(99009, м. Севастополь, вул. Портова, 8, ідентифікаційній код 05431414) на користь закритого акціонерного сільськогосподарського товариства «Агрофірма «Черноморець»(98435, АР Крим, село Углове, вул. Леніна, 68, ідентифікаційній код 03759777) заборгованість в розмірі 1 761 620,24 грн. (у тому числі 1572112,00 грн. –основна заборгованість, 155158,82 грн. - індекс інфляції, 17174,71 –пеня, 17 174,71 грн. –3% річних), державне мито в сумі 25500,00 грн., витрати по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу –118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Примірники рішення направити на адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя І.А. Харченко

Рішення оформлено та підписано

у порядку ст. 84 ГПК України

29.09.2008.