ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.08 Справа № 4/986-22/149

За позовом ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ

до відповідача ВАТ по газапостачанню та газифікації “Львівгаз”, м.Львів

та за зустрічним позовом ВАТ по газапостачанню та газифікації “Львівгаз”, м.Львів

до відповідача ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.КиївСуддя М.Желік

про визнання правочинів недійсними

Представники:

від позивача: Працьовита С.М. ( довіреність № 14 від 20.07.2007р.)

від відповідача: Жила В.М. (довіреність № 06=2412 від 29.02.2008р.)

Суть спору:

Розглядається справа за позовом за позовом ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ до ВАТ по газапостачанню та газифікації “Львівгаз”, м.Львів та за зустрічним позовом ВАТ по газапостачанню та газифікації “Львівгаз”, м.Львів до ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м.Київ про визнання правочинів недійсними

Розглянувши матеріали справи, суд ухвалою від 18.05.2007р. прийняв справу до провадження та призначив до розгляду на 12.06.2007р. В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено до 26.07.2007р., 18.09.2007р., 16.10.2007р., 29.11.2007р., 25.12.2007р., 05.02.2008р., 10.04.2008р., Ухвалою суду від 10.04.2008р. в судовому засіданні оголошено перерву до 15.05.2008р. Ухвалою суду від 15.05.2008р. розгляд справи відкладено до 26.06.2008р.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить позов задовольнити, в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити..

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні позовні вимоги заперечує з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Представникам сторін роз”яснено їх процесуальні права та обов”язки, згідно ст.22 ГПК України.

В судовому засіданні 26.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. В порядку ст.85 ГПК України повний текст рішення виготовлений та підписаний 02.07.2008р.

Заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне:

30.12.2005р. між ВАТ „Львівгаз” та ДК „Газ України” був укладений договір про надання послуг з транспортування природного газу № 06/05-1993. У 2006 році також було укладено ряд договорів на постачання природного газу.

У травні 2006р. ВАТ „Львівгаз” направило ДК „Газ України” заяву № 08-4114 від 31.05.2006 про зарахування зустрічних однорідних вимог по договору від 30.12.2005 р. № 06/05-1993.

Позивач стверджує, що даний право чин укладений з порушенням ч.1, 5 ст.203 ЦК України (суперечить цивільному законодавству та не спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним), тому до ст.. 216 ЦК України не створює жодних правових наслідків.

Так позивач посилається на те, що направляючи позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.05.2006р. № 08-4114 відповідач вчинив юридичну дію, спрямовану на припинення взаємних зобов»язань шляхом зменшення власної кредиторської заборгованості за договором від 19.12.2005р. 06/05-1878 та відповідно, зменшення заборгованості позивача за договором від 30.12.2005р. № 06/05-1993 на суму 5121239,25 грн.

Однак, станом на дату складання даної заяви, заборгованість позивача за послуги з транспортування природного газу, що надані у січні-квітні 2006 року за договором від 30.12.2005 року № 06/05-1993 не існувала, оскільки з метою погашення даної заборгованості позивачем було направлено ряд заяв про зарахування однорідних вимог, якими було погашено зобов»язання за договорами від 30.12.2005 року № 06/05-1993 та від 31.01.2006 року на загальну суму 5121239,25 грн., а саме:

-          від 26.04.2006 р. № 31/19-5230 на суму 4035869,22 грн.;

-          від 26.05.2006 р. № 31/19-6488 на суму 1085370,03 грн.

Посилаючись на дану обставину, позивач стверджує, що зміст одностороннього правочину, здійсненого відповідачем, суперечить Цивільному кодексу України, а саме: ч.1,5 ст.203 ЦК України та, зокрема ст.. 601, де зазначено, що зобов»язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, стирок виконання яких встановлений або визначений моментом пред»явлення вимоги. У даному випадку відсутність зустрічної вимоги робить неможливість проведення зарахування. Тому з цих же причин зазначений право чин не може бути спрямований на реальне настання правових наслідків.

Відповідачем було направлено позивачу листи від 16.05.2006 року 06-3819 та від 03.06.2006 року № 06-4269 про відмову від проведення в бухгалтерському обліку заяв позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 26.04.32006 року 31/19-5230 на суму 4035869,22 грн. та від 26.05.2006 року № 31/19-6488 на суму 1085370,03 грн.

Заперечуючи проти позову відповідачем у справі заявлено зустрічний позов про визнання недійсним заяв про зарахування однорідних вимог. Обґрунтовуючи даний зустрічний позов відповідач посилається на наступне:

30 грудня 2005р. між ВАТ „Львівгаз” та ДК „Газ України” був укладений договір про надання послуг з транспортування природного газу № 06/05-1993. Крім цього у 2006 році між відповідачем за зустрічним позовом та ВАТ «Львівгаз»діє ряд укладених договорів на постачання природного газу.

У 2006 році ВАТ «Львівгаз»отримав від ДК «Газ України»дві заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог, в яких відповідач за зустрічним позовом повідомляє про погашення зобов»язання за договором від 30.12-2005 року 06/05-1993 та від 31.01.2006 року № 06/06-76 на суму 5121239,25 грн., а саме:

-          заяву від 26.04.2006 р. № 31/19-5230 на суму 4035869,22 грн.;

-          заяву від 26.05.2006 р. № 31/19-6488 на суму 1085370,03 грн.

Заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог позивач за зустрічним позовом не отримував, а про її існування йому стало відомо під час проведення звірки з позивачем за первісним позовом

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що направляючи на його адресу заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідач за зустрічним позовом вчинив односторонній правочин спрямований на припинення взаємних зобов»язань шляхом зменшення власної кредиторської заборгованості за договором від 30.12.2005 року «06/05-1993 та відповідно зменшення дебіторської заборгованості ВАТ «Львівгаз»за договором від 31.01.2006 року № 06/06-76.

Так відповідно до п.5.2 договору від 30.12.2006 року № 06/05-1993 про надання послуг по транспортуванню природного газу в 2006 році оплата послуг Виконавця (ВАТ «Львівгаз») по транспортуванню газу здійснюється Замовником на підставі акту приймання-передачі послуг з транспортування до 30 числа місяця наступного за звітниим.

Пунктом 5.1 договору від 31.12.2006р. № 06/06-76 на постачання природного газу , передбачено, що розрахунки за газ Покупець (ВАТ «Львівгаз») здійснює грошовими коштами в національній валюті України шляхом поточного перерахування на рахунок Постачальника протягом місяця поставки газу.

Пунктом 13 «Порядку забезпечення споживачів природним газом», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27.12.2001 року № 1729, передбачено, що постачання природного газу всім категоріям споживачів здійснюється тільки за умови забезпечення його 100-відсоткової оплати грошима.

Порядок розрахунків за газ поставлений для споживачів чітко врегульований імперативними нормативно-правовими актами, зокрема поставною НКРЕ від 12.07.2000 р № 759 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств»( назва в редакції постанови НКРЕ від 30.09.2005 року № 860) (надалі Алгоритм).

Цим Алгоритмом визначено та встановлено послідовність дій власників природного газу, газотранспортних, газорозподільчих, газопостачальних підприємств та банків, що їх обслуговують, при надходженні коштів на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання за використаний природний газ від усіх категорій споживачів п.1.1 Алгоритму).

Відповідно до п. 7 додатку № 1 до наказу від 30 грудня 2005 року № 762 кошти від проведення централізованих розрахунків за природний газ, поставлений через ДК «Газ України»( з урахуванням тарифу на транспортування природного газу розподільними, магістральними газопроводами та газопроводами газодобувних підприємств), в частині фінансування пільг та субсидій населенню, а також бюджетних установ та організацій з рахунків підприємств, що здійснюють постачанні та розподіл природного газу та Чернівецької філії ДК «Газ України»розподіляються на підставі щомісячного розподілу, затвердженого НАК «Нафтобаз України», на три потоки, зокрема Дочірною Компанією «Газ України»на рахунки, відкриті в Державному казначействі України, в частині розрахунків підприємств, що здійснюють постачання та розподіл природного газу за договорами купівлі-продажу газу для власних потреб, нормативних втрат або виробничо-технологічних витрат ( у разі відсутності заборгованості за зазначеними договорами в частині погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу газу, яка склалася на 01.01.2006 року , в першу чергу отриманого для власних потреб, нормованих втрат або виробничо-технологічних витрат, в разі нестачі – заборгованості, за якою минає строк позовної давності за рахунок належної підприємствам, що здійснюють постачання та розподіл природного газу частки вартості послуг з розподілу природного газу в сумі отриманих централізованих коштів

Враховуючи зміст наказу НАК «Нафтогаз України»від 30 грудня 2005 року № 762 та відсутність у позивача за первісним позовом станом на 01.01.2006 року заборгованості перед позивачем за первісним позовом за договорами купівлі-продажу газу для власних потреб нормативних страт або виробничо-технологічних витрат, запропоноване відповідачем за зустрічним позовом зарахування зустрічних однорідних вимог, на думку позивача за зустрічним позовом, приведе не тільки до порушень умов договору та законодавства, що регулює порядок оплати за поставлений газ, а також може привести до неконтрольованого використання бюджетних коштів.

В ч. 3 ст. 202 ЦК України передбачено, що одностороннім право чином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній право чин може створювати обов»язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній право чин може створювати обов»язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Згідно з частинами першою ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним ( оспорюваний правочин). Такий право чин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов»язані з його недійсністю.

Стаття 236 ЦК України визначає, що право чин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до п. 5 ч. 1 чт. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема, в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, згадані договори і чинне законодавство України передбачають розрахунки між сторонами лише шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки сторін і позивач за зустрічним позовом наполягає на такій формі оплати.

Враховуючи наведене, суд, прийшов до висновку, що позовні вимоги по перервісному позову є обгрунтований і підлягають до задоволення повністю. Щодо позовних вимог по зустрічному позову, то суд вважає їх також обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Оскільки судові витрати сторонами у справі сплачені за первісним та зустрічним позовами в тотожних сумах, суд прийшов до висновку, що відшкодовувати сторонам судові витрати не має змісту.

Керуючись ст.ст. 202, 203,215, 526, 530, 601, 625 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги по первісному позову задоволити повністю.

2.          Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою відповідача від 31.05.2006 р. № 08-4114.

3.          Позовні вимоги по зустрічному позову задоволити повністю.

4.          Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою відповідача від 26.04.2006 р. № 31/19-5230 на суму 4035869,00 грн.

5.          Визнати недійсним правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою відповідача від 26.05.2006 р. № 31/19-6488 на суму 1085370,03 грн.

Суддя