ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

справа № 4/192

"11" червня 2008 р. м.Чернівці

11:00

Господарський суд Чернівецької області в складі головуючого судді Проскурняка О.Г., при секретарі Тинок О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов, де:

позивач Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області

відповідач Відкрите акціонерне товариство “Кельменецька пересувна механізована колона № 2”

про стягнення заборгованості –634,16 грн.

Представники:

від позивача –Мойсова С.В. –головний спеціаліст (доручення № 202/09 від 09.01.2008 року)

від відповідача –не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Кельменецька пересувна механізована колона № 2” про стягнення заборгованості у сумі 634,16 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що у відповідності до статті 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058 –ІV, відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування. Далі позивач стверджує, що відповідач не сплатив суму витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період 01.01.2008 року по 31.03.2008 року, а тому станом на 31.03.2008 року заборгував суму у розмірі 634,16 грн., витрати (по громадянину Боднарчуку І.В.) призначені відповідно до пункту “а” –“з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, явку повноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час і місце засідання суду.

Не з’явлення у судове засідання представника відповідача та не надання відзиву на позовну заяву не перешкоджає вирішення спору по суті за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши подані прокурором та позивачем документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Як вбачається з довідки відповідача, громадянин Боднарчук І.В. має право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та працював у товаристві.

У протоколі № 134804 від 22.12.2000 року зазначається, що громадянину Боднарчуку І.В. призначено пенсію за віком по списку № 1.

Довідкою № 152 від 10 червня 2008 року встановлено, що громадянин Боднарчук І.В. отримує пенсію за віком за списком № 1 при неповному пільговому стажі.

На підставі вказаних довідок, громадянину Боднарчуку І.В. призначено пільгову пенсії відповідно до пункту “а” - “з” статті 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Відповідно до пункту 6.1. Постанови Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року “Про затвердження Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України” передбачено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в таких розмірах: для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку), - також 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до абзацу першого частини 2 Прикінцевих положень Закону застрахованим особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах; для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт, та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6.2 Інструкції № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованої в Міністерстві Юстиції України 16 січня 2004 року витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи. При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV визначено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Так, згідно поданого позивачем розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, заборгованість відповідача станом на 31 березня 2008 року складає 634,16 грн., витрати (по громадянину Боднарчуку І.В.), яку товариство повинно сплатити.

За таких обставин, суд дійшов висновку позов задовольнити.

Керуючись статтями 51, 158, 160 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд —

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Кельменецька пересувна механізована колона № 2”, с. Іванівці, Кельменецький р-н, Чернівецька обл., код 00910989, р/р 2011 у ЗАТ КБ “Приватбанк”, МФО 356282 на користь Управління Пенсійного фонду України в Кельменецькому районі Чернівецької області, вул. Бесарабська, 39, смт. Кельменці, Чернівецька обл., код 21430638, р/р 0300 у ЧФ ВАТ “Державний ощадний банк України”, МФО 356334 —634,16 грн. заборгованості з відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                    О. Г.Проскурняк