ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 17/381

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О. В. –головуючий

Полянський А.Г.

Фролова Г. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційне подання

Першого заступника прокурора м. Києва

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2008року

по справі

за позовом

№ 17/381 Господарського суду міста Києва

Товариства з обмеженою відповідальністю “Парі”

до

Міністерства охорони навколишнього природного середовища України

про

визнання протиправним та скасування наказу

За участю представників сторін:

прокурор

від позивача:

Івченко О. А. –посв. № 194

Менюк С. А. –дов. від 15.01.08

від відповідача:

не з'явилися

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Парі” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства охорони навколишнього середовища України про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.2007р. (суддя Кролевець О. А.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Андрієнко В. В., судді Малетич М. М., Студенець В. І.), позовні вимоги задоволено повністю, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 55 від 09.02.2006р. "Про визнання недійсними рішень робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році" в частині скасування рішень робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України від 09.07.2004р. № 10, від 16.07.2004р. № 11, від 30.07.2004р. № 13, від 28.10.2004р. № 21 та від 24.12.2004 року № 27.

Задовольняючи даний позов, суд виходив з того, що відповідач, всупереч приписів ст. 19 Конституції України, видав спірний наказ не на підставі та не у спосіб, що передбачений ст. 25 Закону України "Про нафту і газ", недотримавши тим самим порядку анулювання виданих позивачу спеціальних дозволів на користування надрами, яке, у свою чергу, підтверджує доводи позивача про невідповідність спірного наказу вимогам чинного законодавства.

Не погоджуючись із зазначеними рішенням та постановою, Перший заступник прокурора м. Києва подав до Вищого господарського суду України касаційне подання, в якому просить рішення та постанову у справі скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи касаційне подання доводами про неправильне застосування судами норм матеріального права, а саме: статті 25, 27 Закону України “Про нафту і газ”, статті 20, 21 Закону України "Про прокуратуру".

Представник позивача проти доводів та вимог прокурора заперечував, просив залишити рішення та постанову без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про існування поважних причин неявки суд не повідомив. Оскільки учасники процесу були завчасно належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, виходячи з особливостей розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів вважає, що неявка представників відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові у даній справі, колегія суддів вважає, що касаційне подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд переглядає за касаційною скаргою (поданням) рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, на підставі рішень робочої комісії з питань ліцензування Державного комітету природних ресурсів України, відповідно до протоколів: № 10 від 09.07.2004р., № 11 від 16.07.2004р., № 13 від 30.07.2004р., № 21 від 28.10.2004р. та № 29 від 24.12.2004р., TOB "Парі" отримало від Державного комітету природних ресурсів України, за погодженням з Держуправлінням екоресурсів в Харківській області, спеціальні дозволи на користування надрами: № 2509 від 22.07.2004р., № 2510 від 22.07.2004р., № 2519 від 02.08.2004р., №2611 від 18.11.2004р. та №2701 від 29.12.2004р.

Відповідно до отриманих дозволів, між Позивачем та Державним комітетом природних ресурсів України були укладені угоди: про умови користування надрами Нікловицького газового родовища № 2509 від 22.07.2004р., про умови користування надрами Перемишлянської площі № 2510 від 22.07.2004р., про умови користування надрами Чуквинської площі № 2519 від 02.08.2004р., про умови користування надрами Пилипівської площі № 2611 від 18.11.2004р. та про умови користування надрами Шереметівської площі № 2701 від 29.12.2004р., з додатком №1 до кожної з них.

В подальшому, відповідно до Указу Президента України від 20.04.2005р. "Про Міністерство охорони навколишнього природного середовища" було ліквідовано Державний комітет природних ресурсів України, з покладенням функцій, а також виконання його зобов'язань на Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, яке було визначено як спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр, а також топографо-геодезичної та картографічної діяльності. Основні завдання Міністерства регулюються Положенням про Міністерство охорони навколишнього природного середовища України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1524 від 02.11.2006р.

Суд касаційної інстанції вважає, що місцевим та апеляційним господарськими судами вірно застосовані до спірних правовідносин положення Закону України "Про нафту і газ".

Згідно статті 13 Закону України "Про нафту і газ" на користування нафтогазоносними надрами надається, зокрема, такий вид спеціальних дозволів, як дозвіл на геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі - дослідно-промислову розробку родовищ, а порядок надання спеціальних дозволів визначений в ст. 14 цього ж Закону.

Так, спеціальні дозволи на користування нафтогазоносними надрами надаються на конкурсних засадах у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до ст. 15 Закону "Про нафту і газ".

Однак, вказані положення Закону були зупинені на 2005 - 2006 роки, на підставі Закону України "Про державний бюджет на 2005 рік" та, відповідно, Закону України "Про державний бюджет на 2006 рік".

При цьому, відповідно до ст. 25 Закону України "Про нафту і газ" спеціальні дозволи на користування нафтогазоносними надрами, видані з порушенням встановленого порядку їх отримання, визнаються недійсними в судовому порядку.

Також, ст. 27 цього ж Закону передбачені підстави для анулювання спеціального (их) дозволу на користування нафтогазоносними надрами, а саме: відмови користувача нафтогазоносними надрами від користування нафтогазоносними надрами; ліквідації суб’єкта господарської діяльності, якому надано спеціальний дозвіл на користування нафтогазоносними надрами; вилучення в установленому законодавством порядку наданої у користування ділянки нафтогазоносних надр; визнання виданого спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами недійсним; зупинення дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами і невжиття користувачем нафтогазоносними надрами заходів для усунення причин цього зупинення; якщо користувач нафтогазоносними надрами без поважних причин протягом 180 календарних днів з моменту початку строку дії спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами не приступив до користування нафтогазоносними надрами; використання нафтогазоносних надр не за призначенням.

Зазначений в ст. 27 Закону перелік підстав анулювання дозволу є вичерпеним.

Анулювання спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з геологічного вивчення та забезпечення раціонального використання надр. При чому, рішення про анулювання спеціального дозволу на користування нафтогазоносними надрами може бути оскаржене у судовому порядку.

Судами встановлено, що на виконання протесту Генеральної прокуратури України, наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України № 55 від 09.02.2006р. "Щодо визнання недійсними рішень робочої комісії Держкомприродресурсів в 2004 році" були скасовані наступні рішення робочої комісії Державного комітету природних ресурсів України: від 23.06.2004р. № 6, від 01.07.2004р. № 8, від 02.07.2004р. № 9, від 09.07.2004р. № 10, від 16.07.2004р. № 11, від 23.07.2004р. № 12, від 30.07.2004р. № 13, від 06.08.2004р. № 14; від 27.08.2004р. № 15, від 02.09.2004р. № 16, від 10.09.2004р. № 17, від 17.09.2004р. № 18, від 28.09.2004р. № 19, від 07.10.2004р. № 20, від 28.10.2004р. №21, від 09.11.2004р. № 22, від 17.11.2004р. №23, від 19.11.2004р. № 24, від 02.12.2004р. № 25, від 10.12.2004р. № 26, від 24.12.2004р. № 27 і від 30.12.2004р. № 28, в частині надання спеціальних дозволів на користування надрами, які були прийняті з порушенням ст. 9 Закону України "Про Державний бюджет України на 2004 рік".

Право прокурора внести протест на акт, що суперечить закону, або на незаконні рішення чи дії посадової особи передбачено ст. 21 Закону України "Про прокуратуру".

Разом з тим, розгляд протесту прокурора та прийняття рішення за результатами його розгляду повинно прийматися органом державної влади або посадовою особою в межах повноважень, в порядку та у спосіб, передбачений законом, оскільки це випливає з положень ст. 19 Конституції України.

Як зазначено в касаційному поданні та вбачається з матеріалів справи, протест був внесений на акт колегіального органу у зв'язку з порушенням порядку його прийняття. Наслідки такого порушення прямо передбачені ст. 25 Закону України "Про нафту і газ": "Спеціальні дозволи на користування нафтогазоносними надрами, видані з порушенням встановленого порядку їх отримання, визнаються недійсними в судовому порядку".

За таких обставин висновки суду першої інстанції та апеляційного господарського суду зроблені при вірному застосуванні норм матеріального права. Порушень процесуального права, які б були підставою для скасування прийнятих у справі рішення та постанови, не вбачається.

Враховуючи викладене, касаційне подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання Першого заступника прокурора м. Києва залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2008 року у справі № 17/381 Господарського суду міста Києва залишити без змін.

Головуючий суддя

О. В. Муравйов

Судді

А. Г. Полянський

Г. М. Фролова