ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 02/551

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Губенко Н.М.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

кредитної спілки "Добросвіт"

на постанову

від 18.05.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 02/551 господарського суду Черкаської області

за позовом

кредитної спілки "Добросвіт"

до

відкритого акціонерного товариства Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст"

про

стягнення 3935,40 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не з’явилися

від відповідача Ганноченко О.В. директор

ВСТАНОВИВ:

В січні 2007 року кредитна спілка "Добросвіт" звернулась до господарського суду з позовом до відкритого акціонерного товариства Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст" про стягнення страхових платежів в сумі 3 935,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що заявлені страхові платежі були сплачені позивачем відповідно до договорів про організацію страхування № 01/04-ГК від 03.01.2005 та № 03/05 ГК від 31.03.2005 та окремих договорів страхування кредитних ризиків, але підлягають поверненню кредитній спілці в повному обсязі згідно ч.5 ст. 28 Закону України "Про страхування" у зв’язку з розірванням за вимогою відповідача вказаних договорів про організацію страхування та окремих договорів страхування, про що відповідач повідомив позивача листом № 1/83 від 29.03.2006.

В лютому 2007 року позивач зменшив суму позову до 1 351,50 грн. у зв’язку з уточненням розрахунку сум страхових платежів, які належать до повернення, оскільки у розрахунку до позову позивачем помилково було включено до реєстру договорів ті договори страхування, що були укладені за період до 29.04.2005 року.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 22.02.2007 (суддя Пащенко А.Д.) позов задоволено частково.

Стягнуто з відкритого акціонерного товариства Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст" кошти в сумі 14,65 грн., витрат на сплату державного мита в сумі 38 грн., 44 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовлено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 18.05.2007 (судді: Писана Т.О. –головуючий, Мазур Л.М., Рудченко С.Г.) рішення залишено без змін.

Задовольняючи позов частково в сумі 14,65 грн., судові інстанції виходили з того, що вказаний розрахунок ґрунтується на умові пункту 16.1 Правил страхування кредитів та п.8.6 договорів страхування №№ 67, 69, 71, 72, 73 про те, що нормативні втрати на ведення справи становлять 25 % страхової премії.

В касаційній скарзі кредитна спілка "Добросвіт" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитна спілка "Добросвіт" та ВАТ "Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст" уклали договори про організацію страхування № 01/04-ГК від 03.01.2005 року та № 03/05-ГК від 31.03.2005 року, на підставі яких протягом 2005 року сторонами було укладено 269 окремих договорів страхування кредитів.

Господарськими судами встановлено, що 29.03.2006 року ВАТ "Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст" направила позивачу лист № 1/83 про розірвання вказаних договорів про організацію страхування та окремих договорів страхування, укладених позивачем та відповідачем між собою з 28.04.2006 року.

Причинами розірвання договорів було: - невиконання позивачем взятих на себе зобов’язань, визначених пунктом 5.2.4. договорів страхування, оскільки позивач не вживав заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку, не вживав заходів щодо стягнення заборгованості із позичальників, навіть у випадках наявності застави позивач не звертав стягнення на заставлене майно; - виявлення фактів зацікавленості керівництва позивача у видачі кредитів в зв’язку із прийманням позивачем фіктивних довідок про доходи позичальників або їх поручителів, які були видані ПП "Джи Ем Ко" та ПП "ЮСД-сервіс", оскільки названими підприємствами не подавалися до податкової інспекції відомості про виплату доходів цим позичальникам згідно довідок 1-ДФ; - невиконання позивачем свого обов’язку щодо перевірки даних про позичальників, їх фінансове становище.

Крім того відповідач повідомив, що позивачу будуть повернуті страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договорів, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, у розмірі 25% страхового платежу, визначеного в договорі, фактичних виплат страхового відшкодування, що були здійснені за цими Договорами та з урахуванням переплати ВАТ ЄАСК "Фініст" на користь КС "Добросвіт".

Господарськими судами встановлено та позивачем підтверджено, що кредитна спілка прийняла вимогу відповідача у цьому листі про дострокове припинення договору страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, позов пред’явлено у зв’язку з припиненням договорів страхування на підставі листа ВАТ Євро-Азіатська страхова компанія "Фініст" від 29.03.2006 року. Право надати таку вимогу страхувальнику надане страховику умовами договорів страхування та відповідає його праву, встановленому статтею 28 Закону України "Про страхування".

Судовими інстанціями правомірно досліджено, що сторони дійшли згоди про припинення лише тих договорів страхування, які були укладені після 28.04.2005 року, тобто строк дії яких не закінчився станом на 29.04.2006 року (виходячи із того, що строк дії договорів один рік, про намір достроково припинити дію договорів страхування сторона зобов’язана повідомити іншу сторону не пізніше як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, а лист відповідачем був надісланий позивачу 29.03.2006 року).

Тобто, позивач погодився, що із доданого до позовної заяви переліку договорів страхування припиненими відповідно до листа відповідача є договори страхування кредитів за №№ 67, 69, 71, 72, 73. Спір з цього питання між сторонами відсутній.

З матеріалів справи вбачається, що кредитна спілка “Добросвіт” не оспорила підстави дострокового припинення страховою компанією договорів про організацію страхування та всіх договорів страхування, у листі від 02.11.2006 року № 1251 та своїх позовних заявах кредитна спілка посилається на вказаний лист відповідача як на правочин, який позивач зазначає як підставу для подальших дій, вимог та розрахунків.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про страхування" страхувальник зобов’язаний, зокрема, при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику, вживати заходів щодо запобігання та зменшення збитків, завданих внаслідок настання страхового випадку.

Згідно договору про організацію страхування № 01/04-ГК від 03.01.2005 року розділу "Особливі умови" якщо після вступу в силу даного Договору Страхувальнику (КС "Добросвіт") стане відомо про яку-небудь істотну зміну ступеня ризику за даним договором, він повинен негайно сповістити про це Страховика (ВАТ ЄАСК “Фініст”).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, на момент укладення договору про організацію страхування № 01/04-ГК від 03.01.2005 року діяло Положення про фінансові послуги кредитної спілки, затверджене рішенням спостережної ради КС “Добросвіт”, протокол № 1 від 09 вересня 2004 року, в пункті 3.2.4. якого зазначено, що заява про надання споживчого кредиту розглядається за умови подання довідок, підтверджуючих наявні джерела доходу члена кредитної спілки. А в Положенні про фінансові послуги кредитної спілки, затвердженому рішенням спостережної ради позивача від 01.03.2005 року, така умова відсутня.

Враховуючи анведене, судові інстанції правомірно погодилися з доводами відповідача про те, що у розумінні даного пункту договору від 03.01.2005 року та статті 21 Закону України "Про страхування" зміна умови надання споживчого кредиту (тобто без подання довідок, підтверджуючих наявні джерела доходу члена кредитної спілки) у Положенні про фінансові послуги кредитної спілки, затвердженому рішенням спостережної ради КС “Добросвіт”, протокол № 4-ЗК від 01.03.2005 року, є істотною зміною ступеня ризику за даним договором, про що позивач повинен був негайно сповістити відповідача. Разом з тим, суди підставно вважали, що в даній ситуації не має значення, чи ознайомлював позивач відповідача із Положеннями про фінансові послуги та із змінами до них.

Закон України "Про страхування" (ст.21) зобов’язує страхувальника інформувати страховика про будь-яку зміну страхового ризику, тобто про будь-які зміни у кредитуванні, в інформації щодо позичальників та інше, що якимось чином може впливати на ступінь ризику, а вже страховик повинен дати оцінку отриманій інформації і визначити ступінь ризику. Тобто, для того, щоб визначити ступінь ризику, необхідно мати необхідну інформацію, вихідні дані.

Отже, кожна із сторін зобов’язана організовувати свою роботу таким чином, щоб виконати вимоги Закону та умови підписаного ними договору, при цьому не завдати шкоди іншій стороні, оскільки згідно частини 3 статті 5 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства, а згідно частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов’язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Враховуючи текст вимоги відповідача (страховика) про дострокове припинення договорів страхування, яка обумовлена невиконанням позивачем умов договору страхування, судами правильно встановлено факти порушення позивачем умов договорів страхування. При цьому суд правомірно виходив з того, що в зв’язку із вказаними підставами відповідач достроково припинив всі договори страхування, які не закінчили свою дію станом після 28.04.2006 року.

Згідно частини 5 статті 28 Закону України "Про страхування" у разі, якщо вимога страховика про дострокове припинення договору страхування обумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, то страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування.

Виходячи з наведеного, господарські суди прийшли до правильного висновку про необґрунтованість вимоги позивача про повернення йому сплачених страхових платежів в повній сумі, у зв’язку з чим стягнули 14, 65 грн. –суму яка складає 25% страхової премії і ґрунтується на умові пункту 16.1. Правил страхування кредитів та пункту 8.6. договорів страхування №№ 67, 69, 71, 72, 73.

Отже, постановлені судові рішення винесені на підставі фактичних обставин справи та відповідають вимогам діючого законодавства, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування.

Доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу кредитної спілки "Добросвіт" залишити без задоволення, а постанову від 18.05.2007 Київського міжобласного апеляційного господарського суду та рішення від 22.02.2007 господарського суду Черкаської області у справі № 02/551 без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: Н.Губенко

М.Черкащенко