ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.08 Справа № 26/63

За позовом: Відкритого акціонерного товариства «Бориславреммонтаж», м. Борислав Львівської області

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту», м. Борислав Львівської області

про стягнення 185 636,96 грн.

Суддя Деркач Ю.Б.

при секретарі Боровець Я.

Представники:

від позивача: Голова Я.З. –юрисконсульт (довіреність № 114 від 23.05.2008 р.)

від відповідача: Попович Б.Д. –голова правління, Трускавецька Т.В. –юрисконсульт (довіреність № 05/06-08 від 13.06.2008 р.)

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство «Бориславреммонтаж», м. Борислав Львівської області звернулося до господарського суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту», м. Борислав Львівської області про стягнення 185 636,96 грн.

Ухвалою суду від 12.05.2008 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 27.05.2008 р. Ухвалою суду від 27.05.2008 р. розгляд справи відкладався до 17.06.2008 р. В судовому засіданні 17.06.2008р. для виготовлення повного тексту рішення оголошувалась перерва до 27.06.2008 р.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову щодо стягнення штрафних санкцій в сумі 15637,96 грн. та розстрочити виконання рішення суду на один рік в рівних частинах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Згідно з Договором підряду на капітальний ремонт № 3 від 11 вересня 2006 року (далі по тексту –Договір), укладеного між ВАТ «Бориславреммонтаж»(Підрядник за Договором) та ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»(Замовник за Договором) позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи по капремонту існуючого огородження ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»і здати в обумовлені строки об'єкт в експлуатацію, а відповідач оплатити виконані роботи на умовах договору.

Як вбачається з матеріалів справи Договір підряду на капітальний ремонт № 3 від 11 вересня 2006 р. укладено на виконання робіт вартістю 238,2 тис. грн. Згідно з додатковою угодою № 1 до договору № 3 від 11.09.2006 р. вартість договору збільшилась на 250,5 тис. грн. Отже, загальна вартість робіт по договору становить 488,7 тис. грн.

Роботи на об'єкті проводилися з листопада 2006 р. по серпень (включно) 2007 р. у відповідності з умовами Договору № 3 та додатковими угодами № 1 та № 2.

Підрядник виконав, а Замовник прийняв підрядні роботи згідно з Актами приймання виконаних підрядних робіт (Типова форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних підрядних робіт (Типова форма № КБ-3) по цьому договору за листопад 2006 р. –серпень 2007 р. на суму 421 191,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст.174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до п. 2.5. Договору замовник щомісячно, на протязі 5 днів після підписання актів Ф2, ФЗ уповноваженими представниками сторін, здійснює проміжні платежі за виконані роботи шляхом перерахування коштів на рахунок Підрядника.

Пункт 2.6. вказує, що кінцеві розрахунки за виконані роботи з Підрядником Замовник здійснює не пізніше, як через 10 днів після підписання посліднього акту виконаних робіт.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у справі, в порушення вимог вищевказаного договору, не виконав свої зобов’язання за виконані підрядні роботи в повному обсязі, ним було оплачено виконані підрядні роботи на суму 235 941,20 грн.

Відповідно до Акта звірки розрахунків станом на 05 вересня 2007 р. заборгованість ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту» перед ВАТ «Бориславреммонтаж»становила 185 250,15 грн. Ця ж сума заборгованості підтверджується Актом звірки розрахунків від 01 грудня 2007 р. Крім того, відповідач здійснив проплату 04 грудня 2007 р. в розмірі 15 250,15 грн., що підтверджується банківською випискою № 575 від 04.12. 2007 р.

Внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду спору у суді склала 170 000,00 грн., яка підтверджується відповідним розрахунком суми боргу, що є предметом даного спору та також визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву та його представником у судових засіданнях.

Відповідачем не подано суду доказів про здійснення повного розрахунку за проведенні підрядні роботи, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 170 000,00 грн. суми основної заборгованості є обґрунтованими, а позов в цій частині таким що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 8.2. Договору за порушення Замовником фінансування і порядку оплати вартості робіт, Замовник оплачує Підряднику пеню в розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент стягнення пені.

За прострочення виконання грошового зобов’язання відповідачу на підставі п. 8.2 Договору нараховано пеню (обґрунтований розрахунок є в матеріалах справи).

Відповідно до розрахунку розмір нарахування пені складає 14 422,40 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання грошового зобов’язання відповідачу на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 3 проценти річних від простроченої суми (обґрунтований розрахунок є в матеріалах справи).

Відповідно до розрахунку розмір нарахування трьох процентів річних складає 1 215,56 грн.

Відтак, такими, що підлягають до задоволення, оскільки ґрунтуються на положеннях норм ЦК України та ГК України, є вимоги позову про стягнення з відповідача пені на суму 14 422,40 грн. та трьох процентів річних у розмірі 1 215,56 грн.

Щодо клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суду строком на 1 рік в рівних частинах на підставі п. 6 ст. 83 ГПК України, то суд вважає за можливе його задоволити з огляду на наступне.

У відзиві на позовну заяву відповідач мотивує своє клопотання про розстрочення виконання судового рішення щодо стягнення з нього визнаної ним суми заборгованості, тим, зокрема, що станом на 01 березня 2008 р. заборгованість по оплаті за виконані роботи складає 170 000,00 грн. Дану суму ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»визнає. Борг який виник перед ВАТ «Бориславреммонтаж»не оплачувався через поважні причини. Виробництво синтетичних алмазних порошків у ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»було зупинено в серпні 2002 р. за рішенням попереднього власника (Приватна фірма «Союз-М», м. Київ) в основному із-за несприятливої кон’юнктури на світовому і внутрішньому ринках алмазної сировини, спричиненої появою дешевої сировини (за демпінговими цінами) китайського виробництва, і відсутністю у підприємства власних обігових коштів для збільшення обсягів виробництва продукції і зниження її собівартості. Нові власники корпоративних прав Товариства, починаючи з липня 2006 р., свої зусилля спрямували головним чином на збереження майна підприємства, на відновлення і модернізацію виробництва синтетичних алмазних порошків на базі оновлення парку високотехнологічного обладнання, на придбання у власність підприємства земельної ділянки, як визначального активу при залученні позикових коштів банків для фінансування проектів, передбачених Бізнес-планом модернізації виробництва. Так, із ВАТ «Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»було укладено договори купівлі-продажу від 27 жовтня 2006 р. і 15 липня 2007 р. на придбання обладнання (преса гідравлічні, дробилки, верстат, електропіч, таблетмашина і т.і.) загальною сумою 1 171 000,00 грн.; з Бориславською міською радою був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 04 липня 2007 р. на суму 435 861,00 грн. ВАТ «Бориславреммонтаж», згідно з укладеними договору підряду № 3 від 11.09.2006 р. і додаткової угоди № 1 до договору, виконувало роботу по капітальному ремонту існуючого огородження підприємства. Кошти на придбання цих активів і оплату робіт передбачалися з двох джерел: фінансових внесків власників підприємства і кредиту одного з комерційних банків, з яким велися переговори. З метою забезпечення кредиту банку заставою майна підприємства, такі фінансові внески власників у першочерговому порядку були спрямовані на придбання нового обладнання і купівлю земельної ділянки. Важливою обставиною була умова, що неналежне виконання обов'язків по терміну оплати за договором купівлі-продажу земельної ділянки загрожувало розірванням цього договору за ініціативою Продавця, а процедура одержання дозволів органу місцевого самоврядування на придбання у власність земельної ділянки та її експертної оцінки тривала і затратна. Робота, яка проводилася з банком щодо одержання великого довготермінового кредиту була практично на завершенні, однак кризові явища останнім часом в системі іпотечного кредитування, як у світі так і в Україні, призвели до затримки оформлення кредитного договору. Однак, в цій ситуації власники і керівництво підприємства ведуть активні пошуки альтернативних джерел для погашення кредиторської заборгованості, в т.ч. перед ВАТ «Бориславреммонтаж», та продовження фінансування проектів відновлення виробництва. Таким чином, зазначає відповідач, своєї вини в умисній несплаті виконаних робіт ВАТ «Бориславреммонтаж»не визнає. Обставини, що склалися, змушують підприємство вкрай обмежені кошти, отримані у вигляді фінансового внеску від його (підприємства) власників, спрямовувати на вирішення важливих першочергових завдань.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З врахуванням ст. 43 та п. 6 ст.83 ГПК України суд оцінивши усі зібрані докази, всебічно, повно і об’єктивно розглянувши в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

З огляду на вищенаведене, та враховуючи те, що вищезгадані обставини, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, підтверджені документально (ним додано копії договорів купівлі-продажу, платіжних доручень), а також враховуючи те, що:

- відповідно до довідки Філії «Відділення Промінвестбанку в м. Борислав Львівської області»Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку у формі ЗАТ, залишок коштів по рахунку 0087 ВАТ «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту»за станом на 17.06.2008 р. становить 64,08 грн;

- на підприємстві за станом на 17.06.2008 р. налічується 39 штатних працівників;

- погашення заборгованості відповідача перед позивачем за рахунок власних коштів призведе до критичного вилучення оборотних коштів, неплатоспроможності та банкрутства боржника, -

суд прийшов до висновку про розстрочення виконання рішення про стягнення з відповідача 185 636,96 грн. строком на один рік зі сплатою щомісяця рівними частинами.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 611, 625, 879 ЦК України, ст.ст. 173, 174 ГК України, та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту», м. Борислав, вул. Гірна, 22, Львівська область (р/р 0087 в Бориславському відділенні ПІБ м. Борислава Львівської області, МФО 325406, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Бориславреммонтаж», м. Борислав, вул. Б. Хмельницького, 51-А, Львівська область (р/р 2001 у Львівській філії АКБ «Надра», МФО 325978, ) 170 000 грн. 00 коп. основного боргу, 14 422 грн. 40 коп. пені, 1 215 грн. 56 коп. –три проценти річних, всього на загальну суму 185 636 грн. 96 коп. з розстрочкою виконання рішення суду на один рік рівними частинами, а саме: по 15 469 грн. 74 коп. –одинадцять місяців та 15 469 грн. 82 коп. –останній дванадцятий місяць.

3.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Бориславський завод штучних алмазів і алмазного інструменту», м. Борислав, вул. Гірна, 22, Львівська область (р/р 0087 в Бориславському відділенні ПІБ м. Борислава Львівської області, МФО 325406, ) на користь Відкритого акціонерного товариства «Бориславреммонтаж», м. Борислав, вул. Б. Хмельницького, 51-А, Львівська область (р/р 2001 у Львівській філії АКБ «Надра», МФО 325978, ) 1 856 грн. 37 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Деркач Ю.Б.