ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2008                                                                                Справа №22/246

за позовом Полтавського обласного відділення Фонду України соціального захисту інвалідів ,м.Полтава

до Державного геофізичного підприємства "Укргеофізика", м.Київ в особі Східно-Української геофізичної розвідувальної експедиції, с.Розсошенці

про стягнення 86225,92 грн.

Суддя Штофель Т.В.

Секретар Хмурчик А.О.

Представники:

від позивача: Фищук В.В. дор.№ 04-84/474 від 15.02.07 р.

від відповідача: Бобирєва О.В. дор.№ 14/26 від 22.01.07 р.

Справа прийнята до провадження після зміни складу суду ухвалою від 24.10.07 р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 86225,92 грн. штрафної санкції за незабезпечення працевлаштування інвалідів у 2005 р.

Позивач на позові наполягає.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд,

Встановив :

Згідно акту перевірки від 06.06.07 р. позивача встановлено, що у 2005 р. середньооблікова кількість штатних працівників на підприємстві відповідача становить 547 ос. Норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів становить 22 р.м. в зв"язку з чим порушені вимоги ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні",

Тому, позивач прохає задовільнити позовні вимоги.

Проаналізувавши матеріали справи і пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991р. №875-ХІІ (в редакції станом на 31.12.2005р.) для всіх підприємств (об"єднань), установ і організацій, незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місця для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 15 чоловік - у кількості одного робочого місця.

Таким чином, як вбачається з акту перевірки від 06.06.2007 р. середньооблікова чисельність штатних працівників на підприємстві відповідача у 2005 році складає 547 осіб. Отже 4-відсотковий норматив створення робочих місць складає 22 місця. Фактично в 2005 році на підприємстві середньооблікова кількість штатних працівників становить 14 р.м.

Законодавством встановлена обов"язкова форма повідомлення про наявність вільних робочих місць відповідним органам - форма №3-ПН, а усі інші форми повідомлення органи працевлаштування інвалідів, про вільні робочі місця для забезпечення працевлаштування обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової чисельності працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на відповідну кількість місяців.

Отже чинним законодавством передбачено, що кількість інвалідів, які працюють на підприємстві, визначається, виходячи з середньооблікової чисельності штатних працівників-інвалідів.

Законодавством встановлена обов"язкова форма повідомлення про наявність вільних робочих місць відповідним органам - форма №3-ПН, яка подається щомісячно.

Відповідачем надавалися звіти про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів за формою №3-ПН.

Ст.17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні передбачено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей інвалідів та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах (об"єднаннях), в установах і організаціях із звичайними умовами праці, в цехах і на дільницях, де застосовується праця інвалідів. Відповідно до наданих суду документів (довідка № 616 від 11.07.2007 р.), значна частина працівників підприємства (а саме 298 чоловік з загальної чисельності 547 чоловік) працюють в польових сейсмопартіях та виконують важкі роботи підвищеної небезпеки, при постійній вібрації, на відкритому повітрі (темп.від +40 до -25 град.С). Таким чином, інвалідам в польових сейсмопартіях не можуть бути створені робочі місця в силу Закону, оскільки буде порушено абз.1 ст.17 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", так як, умови праці в польових сейсмопартіях не є звичайними та не буде забезпечено індивідуальні програми реабілітації інвалідів. Відповідно до Закону України "Про охорону праці" (нова редакція із 319 змінами та доповненнями станом на 1 січня 2004 року) та Державного нормативного акту про охорону праці (затверджено наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці 26.01.2005 № 15) п.67 - сейсморозвідка відноситься до робіт з підвищеною небезпекою. На підставі цього та листа Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи від 29.06.2005 р. № 685, де вказано, що роботи в польових партіях в умовах підвищеної небезпеки та дії вібрації, на відкритому повітрі, в несприятливих метрологічних умовах з постійним переміщенням у просторі, у відповідності з характером виробничого процесу противопоказані для раціонального працевлаштування інвалідів як не відповідні стандартам безпеки праці.

Відповідачем надано суду інші належні докази інформування державної служби зайнятості, місцевих органів соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів та про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праці інвалідів, внаслідок чого перелічені органи немогли виконувати покладені на них функції щодо працевлаштування інвалідів. Відповідачем також надано суду наказу керівника підприємства про створення спеціальної комісії підприємства для атестації робочих місць для працевлаштування інвалідів з залученням представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів, матеріали атестації відповідних робочих місць, накази про затвердження заходів щодо створення робочих місць для інвалідів на підприємстві, відповідні інструкції, Положення відповідача, колективний договір (для дослідження питання відносно включення суб"єктом господарювання заходів щодо створення робочих місць для інвалідів), інструкції про робоче місце інваліда та наказ керівника про її затвердження, атестаційний паспорт створення робочого місця для працевлаштування інвалідів, протоколи засідання комісії по атестації створеного робочого місця для працевлаштування інваліда на підприємстві, які б свідчили про добросовісне виконання відповідачем обов"язку по створенню робочих місць.

Крім того, згідно ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб"єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб"єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, строк позовної давності щодо стягнення ш трафних санкцій та пені за непрацевлаштування інвалідів у 2005 р. сплинув з 28.12.06 р., а позивач звернувся з позовом до суду 25.06.07 р.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

П О С Т А Н О В И В :

В позові відмовити.

Суддя                                                                      Штофель Т.В.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.