ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.05.08
р.
Справа № 2/82пд

Суддя
господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при
секретарі  судового засідання
Трубачевій          А.О.

розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом: Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Донецьк

про
визнання договору оренди від 01.08.2007р. недійсним

за
зустрічним позовом: Приватного підприємця ОСОБА_3                   м. Донецьк

до
відповідача: Приватного підприємця ОСОБА_4 м. Донецьк

про
визнання права власності на споруду складу загальною площею 256,6м2,
розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Красногвардійський, 46

За
участю

представників
сторін

від
позивача:  не з'явився

від
відповідача: ОСОБА_5 - за довір.

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач,
Приватний підприємець ОСОБА_1 м. Донецьк, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Донецьк про
визнання договору оренди від 01.08.2007р. недійсним.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди від 01.08.2007р.,
акт приймання-передачі споруди від 01.08.2007р., лист від 19.09.2007р.,
09.10.2007р., як на правові підстави заявленого позову посилається на ст. 215,
649 ЦК України, ст. 179 ГК України.

Відповідач
проти задоволення позову заперечує з підстав викладених у зустрічній позовній
заяві.

14.04.2008р.
відповідачем, Приватним підприємцем ОСОБА_2 м. Донецьк, був поданий зустрічний
позов до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк про визнання права власності
на споруду складу загальною площею 259,6м2, розташованого за адресою: м.
Донецьк,
пр. Красногвардійський, 46.

В
обґрунтування заявленого зустрічного позову позивач посилається на договір
оренди земельної ділянки від 05.04.2001р., рішення виконавчого комітету
Донецької міської ради від 21.02.2001р. № 85/7, технічний паспорт, звіт
Приватного підприємства “Фреска”, як на правові підстави заявленого зустрічного
позову посилається на ст. 331 ЦК України.

Відповідач
за зустрічним позовом надав заяву від 15.05.2008р. № 02-41/14849, де просить
розглянути справу без його участі, заперечень за зустрічним позовом не
має.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним
позовом, суд встановив.

01.08.2007р.
між Приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та Приватним підприємцем ОСОБА_2
(орендодавець) укладений договір оренди.

Відповідно
до п. 1.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне
користування  наступну споруду: об'єкт,
який орендується, представляє собою будівлю, споруду складу площею 259,6м2, які
стоять окремо, за адресою: м. Донецьк,             пр. Красногвардійський, 46,
загальна площа 259м2, розмір земельної ділянки, яка передається в користування
разом з об'єктом, який орендується - 259м2.

Згідно
до п. 2.1. договору об'єкт оренди передається в оренду для підприємницької
діяльності.

Пунктом
5.1., 5.2. договору встановлено, що прийняття - передача об'єкту, який
орендується, здійснюється двостороннєю комісією, яка складається з
представників сторін.  Об'єкт, який орендується,
вважається переданим в оренду з моменту підписання акта здачі-приймання.

Розділом
7 договору “Страхування об'єкту оренди” встановлено, що за цим договором об'єкт
оренди підлягає страхуванню на весь період оренди. Страхування об'єкта оренди
здійснює Орендар. Сторони домовилися про те, що в разі невиконання своїх
обов'язків сторона, яка повинна в відповідності з цим Договором застрахувати
об'єкт оренди, друга сторона може застрахувати його та вимагати відшкодування
витрат на страхування.

В
виконання умов договору позивач звернувся до відповідача з вимогою надати
документи, що підтверджують, право власності на
споруду складу, що є предметом договору, оскільки без вказаних
документів останній не мав можливості провести страхування об'єкту.

Документи,
що підтверджують право власності Приватного підприємця ОСОБА_2 на споруду
складу площею 259,6 м2, розташованої за адресою:  м. Донецьк,                               пр. Красногвардійський
позивачу надано не було у зв'язку з чим останній звернувся до суду з вимогою
про визнання договору оренди від 01.08.2007р. недійсним.

Позивачем
15.05.2008р. до прийняття рішення по справі було надано заяву, де останній
відмовляється від позову та просить припинити провадження у справі.

Враховуючи
те, що позивач відмовився від позову і його дії не суперечать законодавству та
не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, згідно п. 4 ч. 1
ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо
позивач відмовився від позову і його відмову прийнято господарським судом.

Щодо
зустрічних позовних вимог Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Донецьк про визнання
за Приватним підприємцем ОСОБА_2 права власності на споруду складу загальною
площею 259,6м2, розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Красногвардійський,
46 то суд виходить з наступного.

Рішенням
виконавчого комітету Донецької міської ради від 21.02.2001р. № 85/7 затверджено
проект відведення земельної ділянки площею 0,2871 га приватному підприємцю
ОСОБА_2 для розміщення та експлуатації існуючих складських приміщень по
проспекту Красногвардійський, 46 в Калінінському районі та надано приватному
підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,2871 га в оренду строком на 10
років для розміщення та експлуатації існуючих складських приміщень із
землекористування акціонерного товариства закритого типу “Завод Сантехдеталь”
по проспекту Красногвардійський, 46 в Калінінському районі.

На
підставі зазначеного рішення між Виконавчим комітетом Донецької міської ради
(орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_2 (орендар) укладений договір
оренди земельної ділянки від 05.04.2001р.

За
цим договором орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку, що знаходиться на території Калінінського
району                  м. Донецька по
проспекту Красногвардійський, 46, площею 2871 м2 із землекористування
акціонерного товариства закритого типу “Завод сантехдеталь”.

Відповідно
до п. 2.1. договору договір укладається на термін 10 років, починаючи з дати
його реєстрації. Зазначений договір зареєстрований 11.04.2001р. за №
А-3-66.

Позивач
на протязі 2007р. за власник рахунок
здійснив будівництво споруди складу, загальною площею 259,6м2 на
орендованій ділянці.

Приписами
ст. 328 ЦК України встановлено що, право власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею
329 ЦК України визначено, що юридична особа публічного права набуває право
власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у
власність на підставах, не заборонених законом.

Згідно
до ст. 4 Закону України “Про власність” власник на свій розсуд користується,
розпоряджається та володіє належним йому майном та може вчиняти відносно цього
майна будь-які дії.

Судом
встановлено, що 25.07.2007 р. Бюро технічної інвентаризації м. Донецьк була
проведена технічна інвентаризація об'єктів нерухомості, що знаходяться за адресою
м. Донецьк, пр. Красногвардійський. За результатами обстеження та обмірювання
наявних конструкцій та будівель за цією адресою, було складено технічний
паспорт.

Відповідно
до п. 3 Наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової
політики України від 24 травня 2001 року № 127 “Про затвердження Інструкції про
порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна”
технічній інвентаризації підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм
власності, розташовані на земельних ділянках (за окремими поштовими адресами),
незалежно від того, побудовані вони за відповідно оформленими документами чи
самочинно: будинки, включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі
будинки, господарські будівлі та споруди.

Роботи
з інвентаризації повинні здійснюватися за обов'язковою участю власника
(власників) будинків, у присутності якого (яких) проводиться обстеження, що
фіксується в абрисі чи ескізі, з обов'язковим підписанням цих документів
власником (власниками).

Тобто,
відповідно до наданих документів, судом встановлено, що позивачем самовільно
було побудовано споруду складу (літ. Ф1-1). При цьому, як вказує позивач,
самовільне будівництво проведено ним у межах площі земельної ділянки,
визначеної договором оренди від 05.04.2001р.

Згідно
до звіту Приватного підприємства “Фреска” про результати обстеження та оцінки
технічного стану споруди складу по пр. Красногвардійському, 46 в Калінінському
районі м. Донецька встановлено, що стан всіх будівельних конструкцій споруди
добрий та задовольняє вимоги, пред'явлені до даного приміщення; в результаті
огляду технічного стану конструкцій споруди встановлено, що ніяких деформацій,
сколів та т.п. в існуючих конструкціях не виявлено; в цілому стан споруди
добрий та придатний до експлуатації.

Статтею
48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч
би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування
завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським
судом.

Відповідно
до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно
ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси суб'єктів
господарювання захищаються, у тому числі, шляхом визнання наявності або
відсутності прав.

Майнові
права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання, згідно ст. 144
Господарського кодексу України, виникають, у тому числі, внаслідок створення та
придбання майна з підстав, не заборонених законом, а також, внаслідок порушення
вимог закону при здійсненні господарської діяльності.

Відповідно
до частини 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи
належне затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та
правил.

Пунктом
5 ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Відповідно
до приписів ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини
справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом
не встановлено із наданих сторонами документів, обставин, які б свідчили, що
самочинне будівництво яке здійснив позивач, порушує права інших осіб.

За
приписом ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За
таких обставин, враховуючи вищезазначені вимоги Цивільного кодексу України,
приймаючи до уваги надані до справи документи, виходячи з того, що спірний
об'єкт збудований на земельної ділянці, яка надана Приватному підприємцю
ОСОБА_2 в оренду, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом
спірного об'єкта прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності ,
підлягають задоволенню.

Судові витрати по первинному та
зустрічному позову покладаються на позивача за первинним позовом в порядку
передбаченому ст. 49 ГПК України.

На
підставі ст. ст. 16, 20, 181, 220, 328, 329, 334, 376, 377 ЦК України, ст. 4,
48 Закону України “Про власність”, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 80, 82-85
ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Провадження
у справі за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Донецьк до Приватного
підприємця ОСОБА_2 м. Донецьк про визнання договору оренди від 01.08.2007р.
недійсним припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з
відмовою позивача від позову.

Зустрічний
позов Приватного підприємця ОСОБА_2 м. Донецьк до Приватного підприємця ОСОБА_1
м. Донецьк про визнання права власності на споруду складу, що розташована за
адресою: м. Донецьк, пр. Красногвардійська, 46 задовольнити повністю.

Визнати
за Приватним підприємцем ОСОБА_2                          (АДРЕСА_1, свідоцтво
НОМЕР_1) право власності на споруд складу (літ. Ф1-1) площею 259,6 м2, що
розташований за адресою: м. Донецьк,                                               пр. Красногвардійський, 46.

Стягнути
з приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, свідоцтво НОМЕР_1) на користь
Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, свідоцтво НОМЕР_1) судові витрати:
витрати по сплаті державного мита в розмірі 85 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

Рішення
може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку
протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати
наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя