ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.07.2008

Справа №2-27/15285-2007А

За позовом – Державного підприємства Науково-дослідницький інститут аеропружних систем, (98112, м.Феодосія, вул..Гарнаєва, 85)

До відповідача – Державної податкової інспекції в м.Феодосія АРК, (98112, м.Феодосія, вул..Кримська, 82, 13)

За участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Феодосійськогое міського управління земельних ресурсів, (м.Феодосія, вул..Оружейна, 7).

Про визнання недійсним рішення.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Іщенко, дор. у справі.

Від відповідача - Радін, дор. у справі; Зонтова, дор. у справі.

Від третьої особи - Калінін, дор. у справі.

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 05.06.2007 р. за №/000690 на суму 5351,93 грн. (основний платіж в сумі 5097,08 грн.; штрафни (фінансови) санкції в сумі 254,85 грн.); №/000689 від 05.06.2007 р. на суму 3135,30 грн. (основний платіж 2986,00 грн.; штрафні (фінансови) санкції у сумі 149,30 грн.).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач своєчасно, у встановлені законом строки, надавав податкової декларації по земельному податку, керуючись нормами тих законів, які діяли на момент подання податкових декларацій. При розрахунку земельного податку за ділянку землі площею 5191 кв. м., що знаходиться на вул.. Гарнаєва, 77А, ( колишній дитячий дітсадок №34/1 ), були використані данні міського управління земельних ресурсів ( справа Феодосійського міського управління земельних ресурсів №792/03-10 від 27.01.2007 р. з урахуванням поєднання коефіцієнту індексації грошової оцінки землі, вартість 1 кв. м. землі складає 84,61 грн. ( 56,50 х 1,419 х 1,02 х 1,035 ). Отже, за думкою позивача, у даному випадку, сума земельного податку за ділянку землі площею 5191 кв. м. по вул.. Гарнаєва, 77А, визначена позивачем вірно.

На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач у запереченнях на позов повідомив про те, що в 2007 р. позивач не мав права користуватися пільгою, як підприємство самольотобудування. Відповідно до відповіді республіканського комітету по земельним ресурсам АР Крим земельна ділянка площею 5191 кв. м., що знаходиться на вул.. Гарнаєва, 77А, ( колишній дитячий дітсадок №34/1 ) знаходиться в економіко - планувальної зоні «Семеро – Западна», земельно – оціночний район №74. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки складає 120,92 грн. з урахуванням індексації станом на 2007 р. У довідці Феодосійського міського управління земельних ресурсів, виданої позивачу, було припущено помилку у визначенні економіко – планувальної зони, земельно – оціночного району і вартості 1 кв. м. земельної ділянки.

На підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Ухвалою ГС АР Крим від 30.11.2007 р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Феодосійське міське управління земельних ресурсів.

Третя особа у поясненнях по справі повідомила про те, що земельна ділянка площею 5191 кв. м., що знаходиться на вул.. Гарнаєва, 77А, ( колишній дитячий дітсадок №34/1 ) знаходиться в економіко - планувальної зоні «Семеро – Западна», земельно – оціночний район №74. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки складає 120,92 грн. з урахуванням індексації станом на 2007 р., по функціональному використанню – «громадська забудова». У довідці Феодосійського міського управління земельних ресурсів від 24.07.2007 р. №7110/03-08, виданої позивачу, було припущено помилку у визначенні економіко – планувальної зони, земельно – оціночного району і вартості 1 кв. м. земельної ділянки.

Ухвалою Заступника Голови Господарського суду АРК С.Я. Тіткова від 04.02.2008 р. залучено до розгляду справи №2-11/15285-2007А замість судді ГС АРК Цикуренко А.С. суддю ГС АРК Воронцову Н.В. Справа передана судді Воронцовій Н.В. Справі привласнено номер №2-27/15285 - 2007А.

Ухвалою від 18.02.2008 р. справу було прийнято до розгляду суддею ГС АР Крим Воронцовою Н. В.

Позивач заявою від 09.06.2008 р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати недійсними податкової повідомлення - рішення №/0 від 05.06.2007 р. на суму 3135,30 грн. ( основний платіж – 2986,00 грн. і штрафна санкція – 149,30 грн. ) і №/0 від 05.06.2007 р. в частині донарахування податку за землю в сумі 4723,51 грн. ( втому числі основних платіж – 4469,43 грн. і штрафні санкції – 254,08 грн. ). Вказане обґрунтовує тим, що звільнення від сплати земельного податку відбулося з 01.01.2008 р. – на рівні 25% діючих ставок на відповідних територіях. До теперішнього часу розмір пільг земельного податку законодавством України не відмінений. Таким чином, позивач вважає, що пільги по земельному податку на рівні 25% діючих ставок на 2007 р. розповсюджуються і на позивача по справі. Також вказав, що він не міг наперед знати, що і червні 2007 р. Міністерство фінансів України видасть лист №31-20040 – 06-18/12217 від 14.06.2007 р., відповідно до якого підприємства літакобудівної галузі з 01.01.2007 р. повинні сплачувати земельний податок на загальних підставах.

Суд прийняв до уваги уточнення позивача.

Відповідач у додаткових поясненнях по справі повідомив про те, що вважає правомірним застосування штрафних санкцій у відношенні позивача на підставі п.п. 17.1.4 п. 17. 1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

Також відповідач у додаткових поясненнях по справі повідомив про те, що відповідно до Закону України «Про плату за землю» ( п. 23 ст. 12 ), як підприємство літакобудування, позивач користувався пільгою по сплаті земельного податку за період з 01.01.2002 р. по 01.01.2007 р. В п. 23 ст. 12 Закону України «Про плату за землю» чітко визначено граничний строк дії пільги підприємств літакобудування. В Заключних положеннях вказаного Закону визначено розмірі пільги по всім пунктам: 6, 13, 19, 23 ст. 12 на 2005 р. у розмірі 75% з 01.04.2005 р., на 2006 р. з 01.01.2006 р. – 50%, на 2007 р. с 01.01.2007 р. - 25%. Таким чином, розмір пільги було визначено сукупно, а не конкретно по п. 23 ст. 12 Закону України «Про плату за землю».

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, суд, -

В С Т А Н О В И В :

29.05.2007 р. відповідачем по справі було проведено камеральну перевірку податкової декларації ( розрахунку ) позивача.

По результатам перевірки було складено акт №1239/15-3/16502169 від 29.05.2007 р.

Об’єктом дослідження під час проведення даної перевірки був розрахунок по земельному податку вх. №4131 від 31.01.2007 р.

Було встановлено, що позивачем було припущено порушення п. 23 ст. 12 Закону України «Про плату за землю», а саме невірно було розраховано земельний податок: за даними позивача сума склала 8960,00 грн., а за даними відповідача 11946,00 грн. Таким чином, позивачем було занижено земельний податок на суму 2986,00 грн., у тому числі по строку 02.03.2007 р. – 746,50 грн., по строку 30.03.2007 р. - 746,50 грн., по строку 03.05.2007 р. – 746,50 грн., 30.05.2007 р. - 746,50 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено та надіслано на адресу позивача податкове повідомлення – рішення №/0 від 05.06.2007 р. на суму 3135,30 грн. ( основний платіж – 2986,00 грн. і штрафна санкція – 149,30 грн. ).

Також 29.05.2007 р. відповідачем по справі було проведено камеральну перевірку податкової декларації ( розрахунку ) позивача.

По результатам перевірки було складено акт №1240/15-3/16502169 від 29.05.2007 р.

Об’єктом дослідження під час проведення даної перевірки був розрахунок по земельному податку вх. №4126 від 31.01.2007 р.

Було встановлено, що позивачем було припущено порушення ч. 1 ст. 7, п. 23 ст. 12 Закону України «Про плату за землю», а саме невірно було розраховано земельний податок: за даними позивача сума склала 14888,00 грн., а за даними відповідача 19985,08 грн. Таким чином, позивачем було занижено земельний податок на суму 5097,08 грн., у тому числі по строку 02.03.2007 р. – 1274,27 грн., по строку 30.03.2007 р. - 1274,27 грн., по строку 03.05.2007 р. – 1274,27 грн., 30.05.2007 р. - 1274,27 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було винесено та надіслано на адресу позивача податкове повідомлення – рішення №/0 від 05.06.2007 р. на суму 5351,93 грн. ( основний платіж – 5097,08 грн. і штрафна санкція – 254,85 грн. ).

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся зі скаргою від 13.06.2007 р. до відповідача.

Відповідач рішення №3932/10/25-010 від 20.07.2007 р. про результати розгляду первинної скарги у задоволенні скарги відмовила.

Не погодившись з вказаним, позивач звернувся з повторною скаргою від 27.07.2007 р. до ДПА в АР Крим.

ДПА в АР Крим рішенням від 25.09.2007 р. №2287/10/25-021 про результати розгляду повторної скарги у задоволенні скарги відмовила.

Сторонами по справі не надано доказів прийняття по результат розгляду вказаних адміністративних скарг нових податкових повідомлень – рішень.

При таких обставинах позовні вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач по справі займає земельні ділянки вдпоідно до державного акту на право постійного користування землею реє. №166 від 26.06.2001 р. серія 1 – КМ №003404 загальною площею 4,93 га. для обслуговування існуючих будівель і споруд, а саме:

-          вул. Сімферопольське шосе, 59, площею 0,1881 га., код цільового використання 1.12.3, кадастровий номер 00120044;

-          вул.. гарнаєва, 85 – площа 3,6949 га., код цільового використання – 1.10.5, кадастровий номер 00011057;

-          вул.. кримська, 15 –б, площа 0,535 га., код цільового використання – 1.12.3., кадастровий номер 00011056;

-          вул. Гарнаєва, 77А, площа 0,512 га., код цільового використання – 1.12.3, кадастровий номер 00011055.

При цьому судом встановлено, що земельна ділянка площею 5191 кв. м., що знаходиться на вул.. Гарнаєва, 77А, ( колишній дитячий дітсадок №34/1 ) знаходиться в економіко - планувальної зоні «Семеро – Западна», земельно – оціночний район №74. Нормативна грошова оцінка 1 кв. м. земельної ділянки складає 120,92 грн. з урахуванням індексації станом на 2007 р., по функціональному використанню – «громадська забудова». У довідці Феодосійського міського управління земельних ресурсів від 24.07.2007 р. №7110/03-08, виданої позивачу, було припущено помилку у визначенні економіко – планувальної зони, земельно – оціночного району і вартості 1 кв. м. земельної ділянки.

Відповідно до преамбули Закону України «Про плату за землю» цей Закон визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

Відповідно до ст.. 1 вказаного Закону податок - обов'язковий платіж, що справляється з юридичних і фізичних осіб за користування земельними ділянками.

Відповідно до ст.. 14 вказаного Закону юридичні особи самостійно обчислюють суму земельного податку в порядку, визначеному цим Законом, за формою, встановленою Головною державною податковою інспекцією України, щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого подають дані відповідній державній податковій інспекції.

Відповідно до ст.. 17 вказаного Закону податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Позивач вказує на той факт, що в період, що перевірявся, він мав право на отримання пільги по сплаті земельного податку у розмірі 25% як підприємство літакобудування.

Відповідно до п. 23.ст. 12 Закону України «Про плату за землю» встановлено, що звільнення від земельного податку, передбачене в пункті 23 частини першої статті 12 здійснюється: з 1 квітня 2005 року - на рівні 75 відсотків діючих ставок на відповідних територіях; з 1 січня 2006 року - на рівні 50 відсотків діючих ставок на відповідних територіях; з 1 січня 2007 року - на рівні 25 відсотків діючих ставок на відповідних територіях згідно з пунктом 1 розділу "Прикінцеві положення" цього Закону ) 23) підприємства літакобудівної промисловості, визначені статтею 2 Закону України "Про державну підтримку літакобудівної промисловості в Україні" ( 2660-14 ), у період з 1 січня 2002 року по 1 січня 2007 року

Відповідно до Прикінцевих положень Закону України «Про плату за землю» встановлено, що звільнення від земельного податку, передбачене в пунктах 6, 13, 19, 23 частини першої статті 12 цього Закону, здійснюється: з 1 квітня 2005 року - на рівні 75 відсотків діючих ставок на відповідних територіях; з 1 січня 2006 року - на рівні 50 відсотків діючих ставок на відповідних територіях; з 1 січня 2007 року - на рівні 25 відсотків діючих ставок на відповідних територіях. З 1 січня 2008 року пункти 6, 13, 19, 23 частини першої статті 12 цього Закону виключаються.

Таким чином, суд дійшов висновку, що розмір пільги було визначено сукупно, а не конкретно п. 23 ст. 12 Закону України «Про плату за землю».

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем було вірно нараховано податкове забовязання по земельному податку відповідно до спірних податкових повідомлень – рішень.

Також, відповідно до спірних податкових повідомлень – рішень, відповідачем було застосовано штрафні санкції у відповідності до п.п. 17.1.4 п. 17. 1 ст. 17 Закону України «Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами».

З вказаним суд не може погодитися в зв’язку з наступним.

Як встановлено судом, спеціальним Законом в частині визначення і сплати податкового забовязання по податку на землю є Закон України «Про плату за землю».

Також необхідно вказати, що відповідно до ст.. 25 Закону України «Про плату за землю» за прострочення встановлених строків сплати податку (стаття 17 цього Закону) справляється пеня у розмірах, визначених законом. Розмір пені за несвоєчасне внесення орендної плати передбачається у договорі оренди, проте він не може перевищувати ставки пені за несвоєчасну сплату земельного податку.

Тобто законодавцем прямо вказано, що за прострочення встановлених строків сплати земельного податку стягується саме пеня, а ні штрафні санкції, які були застосовані відповідно до спірних податкових повідомлень – рішень.

Згідно статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов’язку і витребовує необхідні докази. Суб’єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов’язку суд витребовує названі документи та матеріали. Суд може збирати докази з власної ініціативи. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача – орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії

Доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями - рішеннями здійснено правильно та правомірно, відповідачем суду не надано.

Відповідно до п. 11 ст. 171 КАСУ резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

В даному випадку, приймаючи до уваги той факт, що опублікуванню належить постанова суду, яка виноситься по справі, результати якого зачіпають права і інтереси широкого кола осіб, суд дійшов висновку про те, що спор, який виник між сторонами по справі зачипає тільки їх інтереси. Результат розгляду даного спору носить локальний характер. Таким чином, суд не баче ніякої необхідності в опубліковані результатів розгляду даної справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині визнання неправомірним застосування штрафних санкцій відповідно до спірних податкових повідомлень – рішень.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 1, 70 грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 30.07.08 р.

04.08.08 р. постанову було виготовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсними податкові повідомлення - рішення державної податкової інспекції в м. Феодосія АР Крим №/0 від 05.06.2007 р. в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 149,30 грн. і №/0 від 05.06.2007 р. в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 254,08 грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 34740405 ) на користь державного підприємства Науково-дослідницький інститут аеропружних систем, 98112, м. Феодосія, вул. Гарнаєва, 85, ( , банківські реквізити не відомі ) 1,70 грн. судового збору.

4. В іншій частині у позові відмовлено.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.