ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.09.2008

Справа №2-27/1901-2008А

За позовом – Селянського (фермерського) господарства "ЮНН", с.Омелянівка Нижньогірського району, вул. Садова, 25

до відповідача - ДПІ в Нижньогірському районі АР Крим, смт.Ніжньогірський, вул. Шкільна, 16

Про визання плана-графіка та акту недійсними.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача - Грязнова, дор. у справі.

Сутність спору:

Селянське (фермерське) господарство "ЮНН" звернулось до Господарського суду АРК до відповідача – ДПІ в Нижньогірському районі АР Крим, з позовними вимогами про визнання плана - графіка на 4 квартал 2007 р. та акту №21 від 24.12.2007 р. недійсними та такими, що не мають юридичної сили.

Резолюцією Голови Господарського суду АРК М.І. Луцяк від 31.07.2008 р. залучено до розгляду справи №2-24/1901-2008А замість судді ГС АРК Колосової Г.Г. суддю ГС АРК Воронцову Н.В. Справа передана судді Воронцовій Н.В. Справі привласнено номер №2-27/1901-2008А.

Ухвалою від 12.08.2008 р. справу було прийнято до розгляду суддею ГС АР Крим Воронцовою Н. В.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Відповідач проти позовних вимог заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем було складено проект плану – графіку проведення виїзних документальних перевірок на 4 квартал 2007 р. Вказаний проект був затверджений головою ДПА України Брезвіним А. І. 27.09.2007 р.

Відповідно до вказаного плану – графіку до переліку перевіряємих підприємств було включено і позивача по справі, перевірка повинна була розпочатися 24.12.2007 р.

10.12.2007 р. відповідачем було надіслано на адресу позивача повідомлення №2651/10/23-00 від 10.12.2007 р. про проведення виїзної планової документальної перевірки з 24.12.2007 р., за період з 01.10.2004 р. по 30.09.2007 р. Зазначене повідомлення було отримане керівником позивача 13.12.2007 р., що підтверджується поштовим повідомленням №246913.

24.12.2007 р. на підставі направлення №512/23-00 від 24.12.2007 р. працівники відповідача прибули на юридичну адресу позивача: с.Омелянівка Нижньогірського району, вул. Садова, 25, з метою проведення перевірки. Однак допуск на підприємство посадовим особам відповідача забезпечений не був.

В зв’язку з вказаним, відповідачем 24.12.2007 р. було складено акт №21 відмову допуску до перевірки, в якому було зафіксовано факт відмови керівника позивача допустити до проведення планової виїзної документальної перевірки посадових осіб відповідача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимоги відмовити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КАСУ справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до Роз’яснень Президії Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних та інших органів” №02-5/35 від 26.01.2000 р. (з наступними змінами та доповненнями) акт державного чи іншого органу — це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт — це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкта (чи визначеного ними певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

Формування плану – графіку здійснюється на основі Порядку «Координації проведення планових виїзних перевірок органами виконавчої влади, уповноваженими здійснювати контроль за нарахуванням і сплатою податків і зборів ( обовязкових платежів ), затвердженого постановою КМУ від 21.07.2005 р. №619.

Відповідно до п. 1.3 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України №327 від 10.08.2005 р., закріплено, що плановою виїзною перевіркою вважається перевірка суб'єкта господарювання щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), яка передбачена у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за місцезнаходженням такого суб'єкта господарювання чи за місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така планова виїзна перевірка.

Відповідно до п. 1.11 вказаного Порядку У разі, якщо суб'єкт господарювання відмовляється від проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених законами України, посадовими особами податкового органу складається акт відмови від допуску до перевірки. При цьому в акті зазначається про ознайомлення та вручення під розписку (чи відмову від ознайомлення та отримання) керівнику суб'єкта господарювання направлення на перевірку. Акт відмови від допуску до перевірки та акт про неявку посадових осіб суб'єкта господарювання на запрошення органу податкової служби підписується не менш як трьома службовими особами.

Отже, як план – графік проведення виїзних документальних перевірок так і акт відмови у допуску до перевірки є лише службовими документами, в яких лише констатується певний факт та які не породжують для платників податків жодних правових наслідків, тобто не є актами ненормативного характеру, які можно оспорити в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є не обгрунтованими, не підтверджуються матеріалами справи та не підлягають задоволенню.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошено і підписано складом суду 12.09.08 р.

17.09.08 р. постанову було виготовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.