ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.04.08
Справа №10/104-0-08

Колегія суддів
Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя
Шевченко Т. М. судді  Шевченко Т. М.    , Зубкова Т.П.  , Колодій Н.А.

при секретарі Лолі
Н.О.,

за участю
представників:

позивача:           ОСОБА_2, довіреність №ВКІ 555802 від
06.03.08;

відповідача:       Рєпін К.К., довіреність №1-13-86 від
25.09.06;

розглянувши у
відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Херсонської міської ради, м.
Херсон,

на рішення
господарського суду Херсонської області від 06.03.2008р. у справі №10/104-О-08

за позовом Приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Херсон,

до відповідача:
Херсонської міської ради, м. Херсон,

про визнання частково
недійсним рішення та зобов'язання надати дозвіл,

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням першого
заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №852 від
23.04.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя -
Шевченко Т.М. (доповідач), судді - Зубкова Т.П., Колодій Н.А.

Рішенням
господарського суду Херсонської області від 06.03.2008р. у справі №10/104-О-08
(суддя Александрова Л.І.) задоволено позовні вимоги ПП ОСОБА_1 до Херсонської
міськради: визнано недійсним пункт 5.3 рішення XIII сесії Херсонської міської
Ради V скликання №450 від 30.05.2007 р. про відмову у наданні приватному
підприємцю ОСОБА_1дозволу на розробку технічної документації із землеустрою зі
складання державного акту на право власності (шляхом викупу) на земельну
ділянку площею 0,05 га по АДРЕСА_1під магазином-кафе та літнім майданчиком та
зобов'язано Херсонську міську Раду надати приватному підприємцю ОСОБА_1дозвіл на
розробку технічної документації із землеустрою зі складання державного акту на
право власності (шляхом викупу) на земельну ділянку площею 0,05 га по
АДРЕСА_1під магазином-кафе та літнім майданчиком. Судові витрати покладено на
відповідача.

Рішення суду мотивоване
тим, що рішення Херсонської міськради було прийнято з порушенням ст.ст. 20, 38,
123-124, 127, 128 Земельного кодексу України; правові підстави, передбачені ст.
128 Земельного кодексу України, для відмови позивачу у продажу земельної
ділянки, були відсутні.

Не погоджуючись із
прийнятим судовим актом, Херсонська міська рада, відповідач у справі,
звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої
інстанції від 06.03.2008р. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні
позову повністю, витрати по сплаті держмита покласти на позивача. Заявник в
апеляційній скарзі посилається на неповне з'ясування і недоведеність судом
обставин, що мають значення для справи, на порушення норм матеріального права.
В обґрунтування доводів щодо неправомірності рішення суду вказує на те, що
власність територіальних громад прирівняна конституцією України та законом до
власності інших суб'єктів, а отже, виключає можливість її примусового
відчуження та зобов'язання на здійснення інших дій, які передують такому
відчуженню. В якості нормативного обґрунтування посилається на ст. 12
Земельного кодексу України, ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування»,
ст. 321 Цивільного кодексу України.

ПП ОСОБА_1, позивач у
справі, у своєму відзиві зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та
такою, що не підлягає задоволенню. Позивач вказує, що на спірній земельній
ділянці знаходиться об'єкт нерухомого майна, що належить їй на праві власності,
і яку вона хотіла б отримати у власність шляхом викупу. Рішення міськради, за
твердженням позивача, було прийнято з порушенням вимог ст.ст. 20, 38, 123-124,
127, 128 Земельного кодексу України, і у відповідача не було підстав,
передбачених ст. 128 ЗК України, для відмови у продажі їй цієї земельної ділянки.
Просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін.

В судовому засіданні
представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в
апеляційній скарзі та відзиві.

Відповідно до ст. 99
ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,  наданими
суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101
Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв'язаний доводами
апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Колегія суддів,
вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, заслухавши пояснення
представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні
оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Сутність спору: За
рішенням Херсонської міської ради від 30.05.2007р. №450 Приватному підприємцю
ОСОБА_1 було відмовлено в наданні дозволу на розробку технічної документації із
землеустрою зі складання державного акту на право власності (шляхом викупу) на
земельну ділянку площею 0,05 га по АДРЕСА_1 під магазином-кафе з літнім
майданчиком.

Визнання недійсним
п.п. 5.3 п.5 зазначеного рішення та зобов'язання Херсонську міську раду
(відповідача) надати ПП ОСОБА_1 (позивачу) дозвіл на розробку документації із
землеустрою зі складання державного на право власності (шляхом викупу)
земельної ділянки стало предметом позову.

Як вбачається з
матеріалів справи, рішеннями виконавчого комітету №477 від 21.12.1999р. та №20
від 18.01.2000р. позивачу, як переможцю конкурсу, було погоджено місце
розташування магазину-кафе на земельній ділянці 0,05 га із земель
міськжитлокомунуправління по вул. Перекопській в районі Суворівського суду.

ПП ОСОБА_1 відведено в
натурі земельну ділянку, що вбачається з відповідного акту від 16.06.2000р.

За рішенням №241 від
21.06.2000р. (п.3.4) позивачу вирішено надати в оренду строком на 10 років
зазначену земельну ділянку під розміщення магазину-кафе з літнім майданчиком.

На виконання цього
рішення, 22.06.2000р. між позивачем і виконавчим комітетом Херсонської міської
Ради було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,05 га земель
міськжитлокомунуправління, що знаходиться у м. Херсоні по вулиці Перекопській у
парку ім. Ленінського комсомолу (р-н Суворовського суду). Договір було укладено
під розміщення магазину-кафе із літнім майданчиком терміном на 10 років.

Відповідно до умов
укладеного договору (пункт 3.2), орендар (позивач) має переважне право на
придбання у власність орендованої земельної ділянку відповідності до закону та
переважного права за інших умов на поновлення договору оренди.

За актом
прийому-передачі від 22.06.2000р. земельна ділянка була передана ПП ОСОБА_1

Як вбачається з
матеріалів справи і підтверджується відповідними документами (а.с.27-31),
позивачем було збудовано на вказаній земельній ділянці магазин-кафе.

Свідоцтвом про право
власності підтверджується, що побудоване позивачем приміщення магазину-кафе із
літнім майданчиком, яке розташоване на земельній ділянці АДРЕСА_1, належить на
праві приватної власності приватному підприємцю ОСОБА_1

Відповідно до ст. 127
ЗК України органи державної влади та органи місцевого самоврядування і державні
органи  приватизації відповідно до їх
повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності
громадянам та юридичним  особам, які
мають право на набуття земельних ділянок у власність, а також іноземним
державам відповідно до цього Кодексу.

Частина 2 цієї ж
статті говорить про те, що продаж земельної ділянки, на якій перебувають
об'єкти нерухомості, що належать на праві власності покупцеві, проводиться
шляхом викупу цієї земельної ділянки.

Порядок продажу
земельних ділянок визначається ст.128 ЗК України, частина 5 якої встановлює
вичерпний перелік підстав для відмови в продажу ділянки, а саме:

а) неподання
документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної
ділянки;

б) виявлення
недостовірних відомостей у поданих документах;

в) якщо щодо суб'єкта
підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності.

Обставини справи та
досліджені докази свідчать, що підстави,
визначені у ст. 128 ЗК України, для відмови ПП ОСОБА_1 в наданні дозволу
на розробку технічної документації із землеустрою зі складання державного акту
на право власності (шляхом викупу) на земельну ділянку, відсутні.

Як вбачається з
оспорюваного позивачем рішення міськради та пояснень відповідача, підставою
відмови приватному підприємцю у наданні дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою зі складання державного акту на право власності
(шляхом викупу) на земельну ділянку стало те, що зазначена земельна ділянка є
парковою зоною.

Однак в судовому
засіданні представник позивача пояснив, що на сьогоднішній момент доказів на
підтвердження того, що спірна земельна ділянка відноситься до паркової зони,
немає. Разом з тим, свої доводи представник відповідача не підтвердив жодними
доказами, не надав відповідних документів.

Позивач в судовому
засіданні заперечував  проти  необґрунтованих тверджень відповідача щодо
належності спірної земельної ділянки до паркової зони.

Як вбачається з плану
меж землекористувань (а.с.25), ОСОБА_1надавалась земельна ділянка у тимчасове
користування під будівництво магазину-кафе з літнім майданчиком по вул.
Перекопській із земель запасу Херсонської міської Ради» - із земель  населеного пункту не переданих у власність
або не наданих у користування.

Також, виходячи зі
змісту листа №01-1063 від 29.03.2005р., відповідно до проекту відведення в
постійне користування земельної ділянки, ділянка під магазином-кафе вилучена із
земель парку і категорія цієї землі змінилась, що дає можливість продати
приватному підприємцю ОСОБА_1 вказану земельну ділянку.

Крім того, відповідно
до ст. 52 ЗК України землі рекреаційного призначення можуть  перебувати у державній, комунальній та
приватній власності.

Згідно з ч. 3 ст. 24
Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи
місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента
України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно до ч. 10
ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти
органів місцевого самоврядування можуть бути визнані у судовому порядку
незаконними з мотивів їх невідповідності законодавству України.

Враховуючи
вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого
господарського суду відповідає обставинам справи та вимогам земельного
законодавства, прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального
права,  підстав для його скасування
немає.

У відповідності зі ст.
49 ГПК України, судові витрати по сплаті держмита за апеляційною скаргою
покладаються на заявника скарги.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 49, 101-105 Господарського процесуального
кодексу України,  суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Херсонської міської ради, м. Херсон, залишити без задоволення.

Рішення господарського
Херсонської області від 06.03.2008р. у справі №10/104-О-08 залишити без змін.

Головуючий суддя
Шевченко Т. М.

судді
Шевченко Т. М.

Зубкова Т.П.
Колодій Н.А.