ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06" травня 2008 р.                                                            Справа №20/2052-А

за позовом Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка

до відкритого акціонерного товариства "Шепетівський завод культиваторів", м. Шепетівка

про звернення стягнення на активи в сумі 503581,56 грн.

Суддя Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О. А.

Представники сторін:

позивача - Борисова Л. В. за довіреністю № 3492/10/10 від 24.03.2008 р.,

відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Позивач - Шепетівська об'єднана державна податкова інспекція, м. Шепетівка, звернувся до суду з адміністративним позовом про звернення стягнення на активи відповідача - відкритого акціонерного товариства "Шепетівський завод культиваторів", м. Шепетівка, 503581,56 грн. податкового боргу з податку на додану вартість, що утворився станом 25.03.2008 р. Ухвалою суду від 02.04.2008 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 20/2051-А, судовий розгляд справ призначено на 06.05.2008 р.

Прибулий у судове засідання 06.05.2008 р. повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач, незважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце засідання суду (повідомлення про вручення поштового відправлення (рекомендоване) № 3487622), явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, письмового заперечення проти позову не надав. Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

Відкрите акціонерне товариство "Шепетівський завод культиваторів", м. Шепетівка, вул. Тітова, 1а, код 00236056 зареєстроване як суб'єкт підприємницької діяльності - юридична особа 23.11.1996 р. виконавчим комітетом Шепетівської міської ради, м. Шепетівка (свідоцтво про державну реєстрацію).

Відповідач перебуває на обліку як платник податків, зборів (обов'язкових платежів) у Шепетівській об'єднаній державній податковій інспекції, м. Шепетівка з 15.07.1997 р. № 4 (довідка про взяття на облік платника податків № 160 від 10.02.2000 р.), є платником податку на додану вартість (свідоцтво № 31737383 від 20.09.1997 р.).

Проте, відповідно до проведеного позивачем розрахуну суми позовних вимог станом на 25.03.2008 р. податковий борг відповідача склав 503581,56 грн., а саме:

- недоїмка з податку з доходів найманих працівників - 869,42 грн., пеня - 166,00 грн.;

- недоїмка з податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин - 40249,05 грн.;

- недоїмка з податку на додану вартість -3213,00 грн.;

- недоїмка з комунального податку - 18718,70 грн.;

- недоїмка зі збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики - 758,08 грн.;

- збір за забруднення навколишнього природного середовища - 624,17 грн.;

- орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - 438983,14 грн.

З метою погашення податкового боргу відповідачу було виставлено першу податкову вимог № 4 від 03.10.2001 р. та другу податкову вимогу № 2/192 від 13.11.2001 р.

21.05.2002 р. прийнято рішення про застосування заходів погашення податкового боргу платника податків за рахунок стягнення його активів.

Оскільки суму заборгованості у розмірі 503581,56 грн. відповідачем у добровільному порядку сплачено не було, позивач звернувся з позовною заявою про звернення стягнення на активи відповідача до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991 р. підприємство зобов’язане сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідач по справі є юридичною особою, здійснює статутну діяльність, отже зобов’язаний сплачувати передбачені Законом України податки і збори.

Однак, у встановлені законом терміни, суму податкового боргу відповідачем сплачено не було, так станом на 25.03.2008 р.

Вжиття позивачем передбачених Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000 р. заходів по направленню уваги відповідача на погашення податкового боргу грошовими коштами, матеріальними або нематеріальними цінностями, що належать відповідачу на праві власності або повного господарського відання, до повного погашення податкової заборгованості не призвело.

Пунктом 3.1.1. ст. 3 Закону № 2181-ІІІ, визначено, що активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

При цьому, згідно п. 2.3.1. ст. 2 та 1.6. ст. 1 Закону № 2181-ІІІ та ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” № 509-ХІІ від 04.12.1990 р. позивачу надано право здійснювати заходи з примусового стягнення податкового боргу, тобто звернення стягнення на активи платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Податковим боргом є податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання (п. 1.3 ст. 1 Закону № 2181-ІІІ).

Податкове зобов’язання самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації (п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181-ІІІ).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем самостійно узгоджено суму комунального податку, податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів, збору за спеціальне використання водних ресурсів та збору за користування водами для потреб гідроенергетики, орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, податку на додану вартість, збору за забруднення навколишнього природного середовища (подані платником до податкового органу податкові розрахунки, розрахунки, декларації).

Судом приймається до уваги і те, що виставлені платнику податкові вимоги про стягнення заборгованості (перша та друга), податкове повідомлення рішення № 50941701/0 від 18.07.2006 р. (податок з доходів найманих працівників) оскаржено та скасовано не було, доказів повної сплати суми боргу суду не подано.

Враховуючи викладене, суд розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає позовні вимоги про звернення стягнення на активи відповідача у розмірі 503581,56 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158-163, 167, 254-259, п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позов Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Шепетівка до відкритого акціонерного товариства "Шепетівський завод культиваторів", м. Шепетівка про звернення стягнення на активи в сумі 503581,56 грн. задоволити.

Звернути стягнення 503581,56 грн. (п'ятсот три тисячі п'ятсот вісімдесят одна гривня 56 копійок) на активи відкритого акціонерного товариства "Шепетівський завод культиваторів" (м. Шепетівка, вул. Тітова, 1а, код 00236056) на користь Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції (м. Шепетівка, вул. Островського, 4, код 21319774).

Згідно ст.ст. 185-186 КАС України сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАС України Постанова, якщо інше не встановлено КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи

Суддя                                                                      С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.