ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.08

Справа №АС17/231-08.

За
позовом: Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності, арбітражного
керуючого ОСОБА_1

до відповідачів: 1) Державного
департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України;

2) Київського
управління з питань банкрутства Державного департаменту з питань банкрутства
Міністерства економіки України

про скасування акту та наказу.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від
позивача      ОСОБА_2, ОСОБА_1,

Від
відповідачів  1) не з'явився.; 2)не
з'явився

У
засіданні брали участь:

Секретар
судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ
СПОРУ: Позивач просить суд визнати протиправним Акт Київського управління з
питань банкрутства від 25.10.2007 р. перевірки додержання арбітражним керуючим
Ліцензійних умов і скасувати його; скасувати наказ Державного департаменту з
питань банкрутства від 06.11.2007 р. №91 «Про анулювання ліцензії на право
провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів)» як такий, що ґрунтується на Акті перевірки;
визнати дії посадових осіб Київського управління з питань банкрутства
некомпетентними у питанні проведення перевірки Ліцензійних умов.

Позивач
подав суду заяву від 12.05.2008 р., в якій відмовився від позовних вимог в
частині визнання дій посадових осіб Київського управління з питань банкрутства
некомпетентними у питанні проведення перевірки Ліцензійних умов; в іншій
частині позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Перший
відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 128 КАС України
справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві проти
задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що позивач не вжив
жодних заходів, передбачених чинним законодавством, для того, щоб реалізувати
свої права і обов'язки керуючого санацією відповідно до норм Закону України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Другий
відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 128 КАС України
справа розглядається за наявними в ній матеріалами. В письмовому відзиві проти
задоволення позовних вимог заперечував, обґрунтовуючи свою позицію тим, що
позивач, володіючи повноваженнями керуючого санацією ДП МОУ «Укрвійськбуд», не
скористався повним обсягом правоздатності та дієздатності з метою належного
виконання норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»», відповідно до яких при реалізації своїх прав та
обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з
урахуванням інтересів боржника та кредиторів.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, суд
встановив:

Ухвалою
господарського суду міста Києва від 12.10.2006 р. у справі №24/612-б-43/234 за
заявою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі м. Києва до
Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про
визнання банкрутом продовжено процедуру санації ДП МОУ «Укрвійськбуд» на шість
місяців; звільнено ОСОБА_3 від виконання повноважень керуючого санацією в даній
справі про банкрутство ДП МОУ «Укрвійськбуд»; призначено керуючим санацією ДП
МОУ «Укрвійськбуд» арбітражного керуючого ОСОБА_1 - ліцензія на право
провадження діяльності арбітражного керуючого НОМЕР_1від 18.05.2005 р., а також
звільнено арбітражного керуючого Капелюшного Ігоря Вікторовича від виконання
повноважень розпорядника майна в даній справі.

Постановою
Вищого господарського суду України від 07.08.2007 р. №24/612-б-43/234 ухвала
Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. у вказаній справі
змінена: з резолютивної частини ухвал виключено речення: «ухвала господарського
суду м.Києва від 12.10.2006 р. набирає законної сили, якщо її не буде
скасовано, після розгляду справи апеляційною інстанцією»; в решті ухвали
залишені без змін.

Так,
з матеріалів справи вбачається, що у період з 19.10.2007 р. по 25.10.2007 р.
Київським управлінням з питань банкрутства Міністерства економіки України була
проведена позапланова перевірка додержання ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) ОСОБА_1, за результатами якої складено акт від
25.10.2007 р. №76, яким встановлено порушення позивачем вимог Закону України
«Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а
саме: абз.1 ч.6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією прийняти в
господарське відання майно боржника; абз.1 ч. 6 ст. 17 Закону у частині
обов'язку керуючого санацією організувати проведення інвентаризації майна; абз.
2 ч. 6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією відкрити
спеціальний рахунок для проведення санації та розрахунків з кредиторами; абз.4
ч.6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією організувати ведення
бухгалтерського і статистичного обліку та фінансової звітності; абз.5 ч.6 ст.
17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією здійснювати заходи щодо
стягнення дебіторської заборгованості перед боржником; заходи щодо стягнення
дебіторської заборгованості перед боржником; заявляти позови про стягнення
заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб, які несуть з боржником
відповідно до Закону або договору субсидіарну (додаткову) чи солідарну
відповідальність; абз.6 ч.6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого
санацією розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань боржника, які виникли
після порушення справи про банкрутство в процедурі розпорядження майном та
санації; абз. 7 ч.6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією
заявляти в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог
кредиторів; абз. 8 ч.6 ст. 17 Закону у частині обов'язку керуючого санацією
звітувати перед комітетом кредиторів щодо послідовної реалізації плану санації;
ст. 31 Закону у частині обов'язку виплати заборгованості заробітної плати
працівникам в першу чергу; ч.6 ст. 3-1 Закону відповідно до якої при реалізації
своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та
розумно з урахуванням інтересів боржника та кредиторів.

Крім
того, зазначеним актом встановлено порушення позивачем п. 3.1. Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів) від 04.05.2001 р. №72/49 згідно з яким при
здійсненні своїх повноважень арбітражний керуючий зобов'язаний діяти відповідно
до вимог чинного законодавства, що регулює діяльність арбітражного керуючого
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

Відповідно
до абз. 10 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про ліцензування певних видів
господарської діяльності», на підставі акта Київського управління з питань
банкрутства «Про встановлення факту неможливості ліцензіата забезпечити
виконання Ліцензійних умов, встановлених для певного виду господарської
діяльності» від 25.10.2007 р. №76
Державним департаментом з питань банкрутства 06.11.2007 р. видано наказ
№91 «Про анулювання ліцензії на право провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), а
також анульовано ліцензію НОМЕР_1на право провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів),
видану ОСОБА_1 18.05.2005 р. Міністерством економіки та з питань європейської
інтеграції України.

Порядок
проведення перевірки додержання Ліцензійних умов провадження господарської
діяльності арбітражних керуючих регулюється Наказом Державного комітету України
з питань регуляторної політики та підприємництва, Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції України від 13.02.2002 р. №22/35 «Про
затвердження Порядку контролю за додержанням ліцензійних умов провадження
господарської діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих
санацією, ліквідаторів)» (далі за текстом - «Порядок»).

Відповідно
до п. 1.1. Порядку контроль за додержанням арбітражними керуючими
(розпорядниками майна, керуючими санацією, ліквідаторами) (далі - арбітражний
керуючий) ліцензійних умов провадження господарської діяльності арбітражних
керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі -
Ліцензійні умови) здійснюють Державний департамент з питань банкрутства (його
територіальні органи з питань банкрутства) як орган ліцензування та Державний
комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва (і його
представництва) як спеціально уповноважений орган з питань ліцензування (органи
контролю) у межах своїх повноважень шляхом проведення планових і позапланових
перевірок.

Відповідачі
обґрунтовують свої заперечення тим, що позивач, володіючи повноваженнями
керуючого санацією ДП МО України «Укрвійськбуд», не скористався наявними та передбаченими
Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом» обсягом правоздатності та дієздатності, з метою належного
забезпечення виконання абзаців 1, 2, 4-8 частини 6 ст. 17 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною
6 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» встановлено, що керуючий санацією зобов'язаний:
прийняти в господарське відання майно боржника та організувати проведення його
інвентаризації; відкрити спеціальний рахунок для проведення санації та
розрахунків з кредиторами; розробити та подати на затвердження комітету
кредиторів план санації боржника; організувати ведення бухгалтерського і статистичного
обліку та фінансової звітності; здійснювати заходи щодо стягнення дебіторської
заборгованості перед боржником; від імені боржника заявляти позови про
стягнення заборгованості з дебіторів боржника, а також з осіб, які несуть з
боржником відповідно до закону або договору субсидіарну (додаткову) чи
солідарну відповідальність; розглядати вимоги кредиторів щодо зобов'язань
боржника, які виникли після порушення справи про банкрутство в процедурі
розпорядження майном боржника та санації; заявляти в установленому порядку
заперечення щодо заявлених до боржника вимог кредиторів, зазначених в абзаці
сьомому цієї частини; звітувати перед комітетом кредиторів щодо послідовної
реалізації плану санації; повідомляти у десятиденний строк з дня винесення
господарським судом відповідної ухвали державний орган з питань банкрутства про
своє призначення, затвердження мирової угоди, закінчення виконання плану
санації, звільнення від обов'язків; забезпечувати визначення початкової
вартості майна шляхом проведення незалежної оцінки в разі відчуження майна у
процедурі санації; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно
до абз. 2 ч.4 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом» з дня винесення ухвали про санацію припиняються
повноваження органів управління боржника - юридичної особи, повноваження
органів управління передаються керуючому санацією. Орган управління боржника
протягом трьох днів з дня прийняття рішення про санацію та призначення
керуючого санацією зобов'язані забезпечити передачу керуючому санацією
бухгалтерської та іншої документації боржника, печаток і штампів, матеріальних
та інших цінностей.

25.10.2006
р. позивач звернувся до директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» з вимогою передати йому
печатки та бухгалтерську документацію підприємства, яка була залишена без
відповідного реагування.

Листом
№89/Н-УВС від 17.08.2007 р. позивач повторно звернувся до ОСОБА_4 з вимогою про
припинення розпорядження грошовими коштами та майном ДП МОУ «Укрвійськбуд», про
припинення укладання від імені підприємства договорів інвестування будівництва
житла та будь-яких інших договорів, передати йому круглу печатку, а також
бухгалтерську та іншу документацію підприємства, штампів, матеріальних та інших
цінностей.

З
матеріалів справи вбачається, що на зазначений лист позивач отримав відповідь
№1003/Ук від 31.08.2007 р. за підписом заступника генерального директора ДП МОУ
«Укрвійськбуд» ОСОБА_5, де вказано, що ДП МОУ «Укрвійськбуд» повністю готове
передати позивачу бухгалтерську та іншу документацію, круглу печатку, штампи,
матеріальні та інші цінності, що стосуються господарської діяльності
підприємства, що буде здійснено підприємством після повернення генерального
директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» ОСОБА_4 з щорічної відпустки, про що позивача
буде повідомлено додатково.

Судом
встановлено, що подальші звернення позивача до ОСОБА_4 залишені останнім без
будь-якого реагування.

У
зв'язку з викладеним вище позивач листами від 31.10.2006 р. №04/Н-УВС,
10.05.2007 р. №78/Н-УВС, 10.08.2007 р. №78/Н-УВС, 19.10.2007 р. №83/Н-УВС,
29.10.2007 р. №95/Н-УВС  звертався до
Київського управління з питань банкрутства та Державного департаменту з питань
банкрутства з повідомленнями про чинення перешкод у здійсненні його повноважень
як керуючого санацією ДП МОУ «Укрвійськбуд» з боку керівництва підприємства -
ОСОБА_4, призначеного на посаду генерального директора підприємства наказом
Міністра оборони України від 21.10.2006 р. №610,  та проханнями сприяти у передачі йому
відповідних документів та печатки підприємства.

В
матеріалах справи містяться листи позивача, адресовані безпосередньо Міністру
оборони України від 08.11.2006 р. №12/Н-УВС, від 14.12.2006 р. №15/Н-УВС, від
17.08.2007 р. №88/Н-УВС, від 29.10.2007 р. №94/Н-УВС з проханням надати допомогу
у вирішенні ситуації, що склалася.

Крім
того, позивачем подані докази на підтвердження вчинення дій щодо інвентаризації
та повернення майна ДП МО України «Укрвійськбуд» в державну власність, а саме:
копії актів державного виконавця від 16.02.2007 р. та від 26.02.2007 р., копія
заяви про злочин від 18.02.2007 р., адресованої начальнику Дарницького РУ ГУ
МВС України в м. Києві, звернення до голови Апеляційного господарського суду
міста Києва, Верховний суд України, Вищий господарський суд України, Службу безпеки
України, Прем'єр-Міністру України, Генеральній прокуратурі України,
Секретаріату Президента України, Міністерству Внутрішніх справ України,
Спеціальній контрольній комісії з питань приватизації Верховної Ради України, а
також копія позову Державного підприємства Міністерства оборони України
«Укрвійськбуд» до відповідача: Міністерства оборони України про визнання дій
незаконними та визнання недійсним наказу Міністра оборони України №610 від
10.10.2005 р.

Статтею
3 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом» передбачено, що невиконання або неналежне виконання обов'язків,
покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, що завдало значної
шкоди боржнику чи кредиторам, може бути підставою для анулювання його ліцензії.

Про
невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного
керуючого, господарський суд може винести ухвалу, яка направляється державному
органу з питань банкрутства.

Невиконання
або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно
з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути
підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх
обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Судом
під час дослідження матеріалів справи встановлено, що будь-які ухвали з приводу
невиконання або неналежного виконання позивачем своїх обов'язків не
проголошувались.

Зі
змісту п. 6.5.  Порядку вбачається, що
підставами для анулювання ліцензії є: заява арбітражного керуючого про
анулювання ліцензії; акт про повторне порушення арбітражним керуючим
Ліцензійних умов; рішення про скасування державної реєстрації суб'єкта
підприємницької діяльності; нотаріально засвідчена копія свідоцтва про смерть
фізичної особи - арбітражного керуючого; акт про виявлення недостовірних
відомостей у документах, поданих арбітражним керуючим для одержання ліцензії;
акт про встановлення факту передачі ліцензії або її копії іншій особі для
провадження діяльності арбітражних керуючих; акт про встановлення факту
неподання в установлений строк повідомлення про зміну даних, зазначених у
документах, що додавалися до заяви про видачу ліцензії; акт про невиконання
розпорядження про усунення порушень Ліцензійних умов; неможливість арбітражного
керуючого забезпечити виконання Ліцензійних умов, установлених для діяльності
арбітражних керуючих.

Згідно
до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна  сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Суд
дійшов до висновку про те, що позивач подав суду докази на підтвердження
наявності перешкод у здійсненні його повноважень як керуючого санацією  ДП МО України «Укрвійськбуд», а відповідачами
, в свою чергу, не доведено своєї позиції з приводу наявності підстав для
анулювання ліцензії позивача на право провадження господарської діяльності
арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), а
тому суд задовольняє позовні вимоги в частині скасування наказу Державного
департаменту з питань банкрутства від 06.11.2007 р. №91 «Про анулювання
ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)».

Крім
того, позивачем заявлені вимоги щодо визнання протиправним Акту Київського
управління з питань банкрутства від 25.10.2007 р. перевірки додержання
арбітражним керуючим Ліцензійних умов і скасування його.

Відповідно
до ч.1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на
спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів
індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно
п. 6.2. Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи
інших органів» від 26.01.2000 р. №02-5/35 не можуть оспорюватися в
господарському суді акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб,
вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають
обов'язкового характеру.

Таким
чином, суд дійшов до висновку про те, що Акт Київського управління з питань
банкрутства від 25.10.2007 р. перевірки додержання арбітражним керуючим
Ліцензійних умов не є нормативно-правовим актом чи правилом актом
індивідуальної дії в розумінні ст. 17 КАС України, тому позовні вимоги в цій
частині визнаються судом необґрунтованими і такими, що задоволенню не
підлягають.

Враховуючи
те, що позивач відмовився  від позовних
вимог в частині визнання дій посадових осіб Київського управління з питань
банкрутства некомпетентними у питанні проведення перевірки Ліцензійних умов,
провадження в цій частині підлягає закриттю відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 157
КАС України.

Відповідно
до ст. ст. 87, 94, 98 КАС України судові витрати по справі підлягають стягненню
з Державного бюджету на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись
ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов Фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності, арбітражного керуючого ОСОБА_1 до відповідачів: 1)
Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства економіки України; 2)
Київського управління з питань банкрутства Державного департаменту з питань банкрутства
Міністерства економіки України  про
скасування акту та наказу задовольнити частково.

2.          Скасувати наказ Державного
департаменту з питань банкрутства від 06.11.2007 р. №91 «Про анулювання
ліцензії на право провадження господарської діяльності арбітражних керуючих
(розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів)».

3.          Провадження у справі №АС17/231-08 в
частині визнання дій посадових осіб Київського управління з питань банкрутства
некомпетентними у питанні проведення перевірки Ліцензійних умов закрити.

4.          В іншій частині в задоволенні
позовних вимог Фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності,
арбітражного керуючого ОСОБА_1 до відповідачів: 1) Державного департаменту з
питань банкрутства Міністерства економіки України; 2) Київського управління з
питань банкрутства Державного департаменту з питань банкрутства Міністерства
економіки України  про скасування акту та
наказу відмовити.

5.          Стягнути з державного бюджету м. Суми
(р/р 0002 в УДК в Сумській області, МФО 837013, код ЗКПО 23636315,
код 22090200, символ 095) на користь Фізичної особи - суб'єкта підприємницької
діяльності, арбітражного керуючого ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2)  3 грн. 40 коп. витрат по сплаті державного
мита.

Заява
про апеляційне оскарження постанови  суду
першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                        О.В.
КОВАЛЕНКО