КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2008                                                                                           № 4/750-2/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Моторного О.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від прокурора: не з"явився

від позивача - не з"явився

від відповідача - Селецька О.В.

від третьої особи - Мельник О.С., Бойко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підпрємства "Міскра"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.06.2008

у справі № 4/750-2/30

за позовом                               Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради

до                                                   Приватного підпрємства "Міскра"

третя особа            Київське вище професійне училище залізничного транспорту

про                                                  повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору

Київського вищого професійного училища залізничного транспорту

до Приватного підприємства "Міскра"

третя особа Державна архітектурно-будівельна інспекція

про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду містаКиєва від 19.06.2008 року у справі№ 4/750-2/30 позов задоволено повністю. Зобов’язано відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 180 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, Фурманова, 1/5, привести її в придатний для використання стан та передати її до Київської міської ради. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 85,00 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні позовних вимог третій особі з самостійними вимогами про зобов’язання відповідача ПП „Міскра” повернути самовільно зайняту земельну ділянку Київському вищому професійному училищу залізничного транспорту було відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення в частині задоволення позову Київського природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Київської міської ради до ПП „Міскра” про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, в іншій частині рішення залишити без змін.

Представник від Київського природоохоронного прокурора, представник Київської міської ради до суду не з’явилися, відзив на апеляційну скаргу не надали.

Представник третьої особи надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне.

До Київської природоохоронної прокуратури надійшли матеріали перевірки, щодо додержання вимог земельного законодавства Приватним підприємством “Міскра” про використання земельної ділянки розташованій по вул. Фурманова, 1/5 у м. Києві.

01.11.2004 року між Київським вищим професійним училищем залізничного транспорту та Приватним підприємством "Міскра" укладено договір оренди та технічного співробітництва, відповідно до умов якого, Київське вище професійне училище залізничного транспорту передало Приватному підприємству "Міскра" земельну ділянку площею 180 кв.м. терміном на 5 років для розміщення та експлуатації павільйону по продажу продуктів харчування по вул. Фурманова, 1/5 у м. Києві.

Рішенням господарського суду міста Києва у справі № 4/68 від 28.04.07 року за позовом Київської природоохоронної прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до Київського вищого професійного училища залізничного транспорту та Приватного підприємства “Міскра” було визнано вказаний вище недійсним договір оренди, а також зобов’язано приватне підприємство “Міскра” звільнити зайняту земельну ділянку площею 180 кв. м., розташовану у м. Києві по вул. Фурманова, 1/5 від будівель та споруд і повернути її Київській міській раді.

Постановою від 03.07.07 року по справі № 4/68 Київський апеляційний господарський суд частково задовольнив апеляційну скаргу відповідача та скасував рішення суду першої інстанції в частині зобов’язання приватного підприємства “Міскра” звільнити зайняту земельну ділянку площею 180 кв. м., розташовану у м. Києві по вул. Фурманова, 1/5 від будівель та споруд і повернути її Київській міській раді; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою від 16.10.2007 року Вищий господарський суд України залишив без змін постанову від 03.07.07 року Київського апеляційного господарського суду по справі № 4/68.

Постановами від 16.10.2007 року Вищого господарського суду України та від 03.07.07 року Київського апеляційного господарського суду було встановлено, що на момент укладання спірного договору, Київське вище професійне училище залізничного транспорту не було законним користувачем земельної ділянки, площею 180 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фурманова, 1/5; рішення Київської міської ради про надання відповідачу вищевказаної земельної ділянки не приймалось, державний акт на право постійного користування земельною ділянкою не видавався, договір оренди земельної ділянки з відповідачем не укладався.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про оренду землі” орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступити до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документів, що посвідчують право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину, відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Укладення спірного договору суперечить положенням Закону України "Про оренду землі", Земельного кодексу України.

Договір оренди та технічного співробітництва від 01.11.2004 року був визнаний недійсним на майбутнє з моменту набрання рішенням чинності тобто з дати винесення постанови Київським апеляційним господарським судом з 03.07.2007 року.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Оскільки Київське вище професійне училище залізничного транспорту не було законним користувачем земельної ділянки, площею 180 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Фурманова, 1/5, то відповідно не мало право укладати договір оренди земельної ділянки з ПП ”Міскра”, а отже відповідач самовільно займає спірну земельну ділянку по вул. Фурманова, 1/5.

Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно ст. 9 Земельного кодексу України розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування відноситься до повноважень Київської міської ради.

Пунктом 34 ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування” встановлено, що виключно на пленарних засіданнях ради вирішуються, відповідно до закону, питання регулювання земельних ділянок.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України підставами для набуття права на землю є рішення органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає: після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Відповідачем не надано суду документів, що підтверджують право власності, користування або оренди спірною земельною ділянкою, у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗК України, а саме з –дати визнання недійсним договору оренди та співробітництва - з 03.07.2007 року.

Відповідно до статті 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель”, самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації.

Статтею 212 Земельного кодексу України встановлено, що самовільно зайнята земельна ділянка підлягає поверненню власнику землі або землекористувачу, без відшкодування затрат понесених за час незаконного користування ними.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 Земельного кодексу України повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не доведено факту законного користування ним спірною земельною ділянкою, господарський суд м. Києва правомірно задовольнив позовні вимоги про зобов’язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 180 кв.м., що розташована за адресою: м. Київ, вул. Фурманова,15 та передати її Київській міській раді.

Стосовно позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору, колегія суддів приходить до наступного.

Спірна земельна ділянка площею 180 кв. м. знаходиться на території Київського вищого професійного училища залізничного транспорту, яку було відведено йому згідно із розпорядчим актом - Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 03.10.1977 року №1446/18 “Про відведення земельної ділянки та дозвіл на реконструкцію існуючих споруд середньому професійно-технічному училищу №17 Київського обласного управління державного комітету Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті.

Згідно із цим Рішенням середньому професійно-технічному училищу №17, правонаступником якого є Київське вище професійне училище залізничного транспорту, було відведено земельну ділянку площею 2 га та дозволено реконструкцію існуючих споруд з будівництвом корпусу для створення нормальних учбових і побутових умов по вул. Фурманова, 1/5.

Відповідно до ст. 15 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року (який діяв на момент прийняття зазначеного вище рішення) земля на той час надавалась у безстрокове або тимчасове користування.

Тимчасове користування могло бути короткостроковим (до 3 років) або довгостроковим (від 3 до 10 років). В безстрокове користування земельні ділянки могли надаватись лише колгоспам.

Відповідно до статті 20 Земельного кодексу Української РСР від 08.07.1970 року право короткострокового тимчасового користування землею засвідчувалось рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування, а право

довгострокового тимчасового користування землею засвідчувалось державними актами, форма яких встановлась Радою Міністрів Української РСР.

Приступати до користування наданою земельною ділянкою до встановлення відповідним землевпорядними органами меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і видачі документа, який засвідчує право користування землею, заборонялось (ст. 22 Земельного кодексу Української РСР 1970 року).

Київським вищим професійним училищем залізничного транспорту

не надано суду доказів надання йому за рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 03.10.1977 року № 1446/18, або за іншим розпорядчим документом спірної земельної ділянки у короткострокове або довгострокове тимчасове користування.

Згідно з Рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів трудящих від 03.10.1977 року №1446/18 “Про відведення земельної ділянки та дозвіл на реконструкцію існуючих споруд середньому професійно-технічному училищу №17 Київського обласного управління державного комітету Ради Міністрів УРСР по професійно-технічній освіті”середньому професійно-технічному училищу №17, правонаступником якого є Київське вище професійне училище залізничного транспорту, було відведено земельну ділянку площею 2 га та дозволено реконструкцію існуючих споруд з будівництвом корпусу для створення нормальних учбових і побутових умов по вул. Фурманова, 1/5.

В вищенаведеному рішенні не йдеться про надання земельної ділянки в короткострокову або довгострокову оренду; строку “відведення” земельної ділянки також не визначено.

Третьою особою з самостійними вимогами не надано суду відповідного державного Акту на довгострокову оренду, за формою встановленою Радою Міністрів Української РСР, і не надано доказів, що ним у встановленому законом порядку оформлено право користування (або право власності) спірною земельною ділянкою.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог Київського вищого професійного училища залізничного транспорту до ПП „Міскра” про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об’єктивно з’ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного підприємства „Міскра” та скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2008 року у справі № 4/750-2/30 - відсутні.

Відповідно до викладеного, керуючись ст.101, п. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Міскра” залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2008 року у справі № 4/750-2/30 - без змін.

2.          Матеріали справи № 4/750-2/30 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді