КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2008                                                                                           № 33/66

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Позивача – Бауман Ю.Т. (довір. б/н від 18.02.2008р.);

Від відповідача – Костерний Д.О. (довір. №504-НЮ від 15.02.2008);

Від третьої особи – Іваненко О.В. (довір. №30 від 23.05.2008);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

на рішення Господарського суду м.Києва від 04.03.2008

у справі № 33/66

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Савватс"

до                                                   Державного територіально-галузевого об"єднання "Південно-Західна залізниця"

третя особа відповідача           Товариство з обмеженою відповідальністю "Леман Україна"

про                                                  стягнення 40481,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2008р. у справі №33/66 позов задоволено повністю. Стягнуто з Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „СавВатс” суму основного боргу 39 585 грн. 91 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 395 грн. 85 коп. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому, що між позивачем та відповідачем укладений договір №2004973 про організацію перевезень вантажів та проведення розрахунків за перевезення. 03.09.2007р. позивач отримав на свою адресу вагон №66864802 з вантажем прокату чорних металів, за накладною №49878641 від 27.08.2007р.

Місцевий господарський суд вказує на те, що з наявного в матеріалах комерційного акту БК 844373 від 02.09.2007р. вбачається, що недостача вантажу становить 10950 кг, в’язки вантажу послаблені, маркірування переривчасте. На думку суду, переривчасте маркірування є порушенням захисного маркірування вантажу зверху, що свідчить про виїмку прокату чорних металів при транспортуванні, тому нестача прокату чорних металів виникла з вини перевізника.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Державне територіально-галузеве об’єднання „Південно-Західна залізниця” звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2008р. по справі № 33/66 та прийняти нове рішення , яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю „СавВатс”.

В апеляційній скарзі відповідач вказує про те, що судом першої інстанції встановлено та підтверджено те, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа саме відправника вантажу. Однак господарським судом міста Києва, в порушення вимог Статуту залізниць України, в підтвердження вартості вантажу прийнято документ, видаткова накладна № ЛУ-0006261 від 27.08.07р., яка видана третьою особою по справі – ТОВ „Леман-Україна”. ТОВ „Леман-Україна” не є стороною договору перевезення вантажу залізницею, а тому покладення вказаного документу в основу рішення є порушенням принципу належності і допустимості доказів.

Крім того, апелянт зазначає, що пунктами Статуту залізниць України визначені причини, згідно яких залізниця може бути звільнена від відповідальності у разі наявності ряду обставин. Позивачем також не дотримано приписів Статуту залізниць України, що є обов’язковим у разі звернення до залізниці з позовом про стягнення вартості вантажу, відповідно якого встановлена нестача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

18.01.2007р. між позивачем та Державним територіально-галузевим об’єднанням „Південно-Західна залізниця” укладено договір №2004973 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуги. Відповідно до умов договору відповідач надає позивачу послуги, які пов’язані з перевезенням та проведенням розрахунків за ці послуги.

23 січня 2008р. до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю „СавВатс” , в якій позивач просив місцевий господарський суд стягнути на його користь 40 481,35 грн. за недостачу товару, виявленого згідно комерційного акту БК 844373.

В обгрунтування своїх позовних вимог ТОВ „СавВатс” вказувало про те, що 03.09.2007р. позивач отримав на свою адресу вагон №66864802 з вантажем прокату чорних металів, за накладною №49878641 від 27.08.2007р. 02.09.2007р. на станції Дарниця 32007 був складений комерційний акт БК 844373, згідно якого загальна нестачу вантажу була встановлена в розмірі 10850кг. Вартість нестачі вантажу складає 40 481,35 грн.

Позивач зазначав, що за договором перевезення вантажу залізниця зобов’язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його одержувачу, і несе відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття перевезення і до моменту видачі одержувачу, поки не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю „СавВатс” задоволено повністю.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

18.01.2008р. між позивачем та відповідачем укладено договір №2004973 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та наданні залізницею послуги, відповідно до умов якого відповідач надає позивачу послуги, які пов’язані з перевезенням та проведенням розрахунків за ці послуги.

13.06.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” та Товариством з обмеженою відповідальністю „СавВатс” укладено договір постачання № 07/06-126-49/1 відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” зобов’язане поставити, а Товариство з обмеженою відповідальністю „СавВатс” прийняти металопродукцію на умовах, передбачених в даному договорі.

03.09.2007р. позивач отримав на свою адресу вагон № 66864802 з вантажем прокату чорних металів, за накладною 49878641 від 27.08.2007р.

02.09.2007р. на станції Дарниця 32007 складено комерційний акт БК 844373, де зазначено, що при перевірці виявилося : вантаж прокату чорних металів, оглянутий вантаж зв’язаний у в’язки 6 мм дротом в трьох місцях у 2 нитки, в’язкі цілі не порушені, доступу до вантажу немає. Завантаження в’язок навалом, щільна, в два штабелі. В зв’язку з щільністю завантаження кількість в’язок прорахувати неможливо. Зверху на вантажі наявне маркірування червоною фарбою, переривчасте.

Відповідно до ст.306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому кодексі визнається господарська діяльність, пов’язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб’єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Пунктом 2 Статуту залізниць України визначено, що Статут визначає обов’язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до п.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно залізничної накладної №49878641 вантажовідправником являється Закрите акціонерне товариство „Макіївський металургійний завод”. Маса вантажу визначена вантажовідправником на 100 тн вагах; вантаж завантажено до напіввагона №66864802 навалом, засобами вантажовідправника, із чого можна зробити висновок, що всі дії щодо навантаження вантажу та визначення загальної маси вантажу проводилась вантажовідправником.

З огляду на зазначене, приймаючи до перевезення вантаж перевірка маси вантажу, який готується до відправки є правом залізниці, а не її обов’язком. Крім того, як вбачається зі змісту комерційного акта №БК 844373/33/5 від 02.09.07р. станції Дарниця, при перевірці виявилось, зокрема, що з’єднання цілі не порушені, доступу до вантажу немає, що дає змогу зробити висновок про те, що вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, без ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, що і засвідчено комерційним актом.

Відповідно до ч.3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Відповідно до п.111 Статуту залізниця звільняється від відповідальності коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. Зазначене положення Статуту узгоджується з обставинами, що засвідчені комерційним актом.

В пункті 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу , затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2001р. №542 зазначено, що з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування. В графі „Заяви і відмітки відправника” залізничної накладної №49878641 не зазначено щодо застосування вантажовідправником нанесення на поверхню вантажу у напіввагоні №66864802 захисного маркування, а тому наявність у комерційному акті відомостей, що на вантажу наявне переривчасте маркірування червоною фарбою, не свідчить про незбереження вантажу при перевезенні вантажу залізницею, оскільки вантаж завантажено засобами вантажовідправника. Преривчасте маркування червоною фарбою, про що зазначено в комерційному акті, не свідчить і про виїмку вантажу, як зазначає господарський суд міста Києва в рішенні, а є лише підтвердженням наявності на вантажі захисного маркування.

Відповідно пункту 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документу відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Господарським судом м. Києва в порушення вказаних вимог Статуту залізниць України для визначення вартості вантажу прийнята видаткова накладна № ЛУ-0006261 від 27.08.2007р., яка видана не відправником вантажу, а третьою особою ТОВ „Леман-Україна”. Виходячи з наявності вказаного документу судом була визначена вартість нестачі вантажу, яка і була стягнута на користь позивача, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що позивачем не доведена відповідальність залізниці за незбереження вантажу, як перевізника, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2008р. по даній справі не відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого об’єднання „Південно-Західна залізниця” задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2008р. у справі № 33/66 скасувати.

В позові відмовити.

3. Матеріали справи № 33/66 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

02.06.08 (відправлено)