Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" вересня 2008 р. Справа № 11/128-НМ

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Маріщенко Л.О.

судді

за участю представників сторін

від позивача Басюк В.І. - дов. від 02.02.08 №99/1311

від відповідача Грінчук Н.А. - дов. від 29.12.07 №03/5370

розглянув справу за позовом Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор" (м.Житомир)

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області

про визнання прав власності

У відповідності до ч.4 ст.69 ГПК України справа розглядається у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

Позивачем пред'явлено позов до відповідача з вимогами: визнати право власності на підвальні приміщення під прохідною та гаражем, які знаходяться, відповідно за адресою: м. Житомир , вул. Чехова,1 та вул. Баранова, 93; зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області повернути підвальні приміщення ВАТ "Вібросепаратор" шляхом підписання між сторонами акту прийому-передачі.

Представник позивача в судовому засіданні надав уточнення до позовної заяви (а.с.69), згідно яких просить визнати за ним право власності на підвальне приміщення під гаражем, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 93 та зобов'язати відповідача передати ВАТ "Вібросепаратор" підвальне приміщення під гаражем, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 93, шляхом підписання між сторонами акту приймання-передачі.

Надання зазначених уточнень не суперечить положенням ст.22 ГПК України, тому вони приймаються господарським судом.

Позов розглядається в межах вищевказаних уточнень.

Представник відповідача в судовому засіданні проти уточнених позовних вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно позовної заяви, за договором купівлі-продажу державного майна від 27.08.1993 року № 3/7419 (а.с.7-8) із змінами, внесеними додатковою угодою від 28.06.1994 року, укладеного між Регіональним відділенням ФДМУ по Житомирській області та організацією орендарів орендного підприємства Житомирський завод "Вібросепаратор", позивач придбав майновий комплекс.

21.11.02р. відповідач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про визнання частково недійсним вищезазначеного договору, у зв'язку з тим, що продаж підвальних приміщень під прохідною та гаражем (сховище №1 по вул. Чехова,1 та сховище №2 по вул. Баранова,93) вважав неправомірним, так як вони являлися об'єктами цивільної оборони.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 24.09.04р. в задоволенні вказаного позову було відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.02.05р. апеляційну скаргу Регіонального відділення ФДМУ було задоволено, рішення господарського суду Житомирської області скасовано та прийнято нове рішення (а.с.11-14).

Зокрема, зазначеною постановою;

- визнано частково недійсним п.1.3 договору купівлі - продажу державного майна від 27.08.1993р. №3-7419 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 28.06.1994р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Житомирській області (м.Житомир) та організацією орендарів орендного підприємства Житомирський завод "Вібросепаратор" (м.Житомир) в частині вартості відчужуваного майнового комплексу в сумі 131499419 крб, що складає вартість об'єктів цивільної оборони - сховища №2 по вул.Чехова, 13 та сховища №1 по вул.Баранова, 93;

- зобов'язано Відкрите акціонерне товариство "Вібросепаратор" (м.Житомир) повернути у державну власність в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області сховище №2 по вул.Чехова, 13 та сховище №1 по вул.Баранова, 93 шляхом підписання між сторонами акта прийому-передачі.

- зобов'язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області повернути Відкритому акціонерному товариству "Вібросепаратор" (м.Житомир) 1315,00 грн., сплачених за сховище №2 по вул.Чехова, 13 та сховище №1 по вул.Баранова, 93.

Мотивація постанови Житомирського апеляційного суду грунтувалась на тому, що сховища є об'єктами цивільної оборони і не підлягають приватизації та продажу, тому не можуть бути у власності позивача.

Позивач зазначив, що виконав вимоги постанови від 24.02.05р., оскільки повернув вищезазначені об'єкти Регіональному відділенню Фонду державного майна України, що підтверджено актом приймання-передачі, копія якого є в матеріалах справи (а.с.9), однак кошти в розмірі 1315,00 грн. не отримав.

Вказав, що об'єкти нерухомості, а саме: сховище №2 по вул.Чехова, 13 та сховище №1 по вул.Баранова, 93 продовжують бути на балансі товариства та утримуються за рахунок позивача.

В березні 2008 року, на підставі Акту про стан захисних споруд цивільної оборони від 04.03.08р. (а.с.15-18), сховище по вул. Баранова, 93 у м. Житомирі зняте з обліку як об'єкт цивільної захисної споруди, оскільки за висновками комісії, у зв'язку з руйнуванням, його використання за призначенням неможливе.

За вказаних обставин і тому, що позивач вважає підвальне приміщення неподільним об'єктом нерухомості, він просить визнати право власності ВАТ "Вібросепаратор" на підвальне приміщення під гаражем, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 93.

Відповідач не заперечив викладені позивачем обставини та вважає за можливе визнання права власності останнього на спірне приміщення в судовому порядку, про що зазначено в письмовому відзиві Регіонального відділення ФДМУ на позовну заяву (а.с.39).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно статті 392 Цивільного Кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Метою використання вказаного позову є усунення невизначеності відносин власності щодо індивідуально-визначеного майна, власником якого є позивач або отримання документа, що засвідчує його право власності та був раніше втрачений. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені не до відповідача, а до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на відповідне майно.

Визнання права власності спрямовано на усунення перешкод у здійсненні власником свого права та виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Підставою такого позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого права на майно. Необхідною умовою захисту права власності шляхом його визнання служить підтвердження позивачем своїх прав на майно.

Згідно ст. 32 ГПК України, такими доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В судових засіданнях представниками сторін було надано Акт про стан захисної споруди від 04.03.2008р., відповідно до якого висновком комісії було захисну споруду списати та використовувати в господарських цілях.

Даний висновок підтверджується висновком про технічний стан захисної споруди від 16.08.2007р.

Таким чином, підстава згідно якої було визнано недійсним частина Договору між сторонами по справі відпала.

За ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене та те, що спірний об'єкт знаходиться на балансі позивача, відповідач позовні вимоги підтримав, господарський суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 49, 69, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати право власності Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор" (10001, м. Житомир, вул. Баранова, 93, код 13568038) на підвальне приміщення під гаражем, яке знаходиться за адресою: м. Житомир , вул. Баранова, 93.

3. Зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 20, код 13578893) передати Відкритому акціонерному товариству "Вібросепаратор" (10001, м. Житомир, вул. Баранова, 93, код 13568038) підвальне приміщення під гаражем, яке знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Баранова, 93, шляхом підписання між сторонами акту приймання-передачі.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (10008, м. Житомир, вул. 1-го Травня, 20, код 13578893)

на користь Відкритого акціонерного товариства "Вібросепаратор" (10001, м. Житомир, вул. Баранова, 93, код 13568038)

- 85,00 грн. держмита;

- 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Маріщенко Л.О.

дата підписання 01.10.08 р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам