ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.09.08

№ 11/159

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М. розглянув справу № 11/159 від 24.05.2007 року про банкрутство приватного підприємства “Технікс”, 26500, Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 42,

та заяву кредитора – акціонерного товариства “Український інноваційний банк”, в особі Київської філії “Український інноваційний банк” (далі – АТ “Український інноваційний банк”), 03150, м. Київ, вул. Горького (Антоновича), буд. 43,

до боржника приватного підприємства “Технікс” (далі – ПП “Технікс”), 26500, Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 42,

про визнання грошових вимог в сумі 155 836, 88 грн., -

ПРЕДСТАВНИКИ:

від кредитора - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

В судовому засіданні приймав участь розпорядник майна, арбітражний керуючий Охінченко С.М.

Кредитор звернувся до господарського суду із заявою № 02-591 від 15.04.2008 року про визнання грошових вимог до боржника в сумі 154 606, 74 грн., в заяві № 02-783 від 03.06.2008 року АТ “Український інноваційний банк” просив визнати вимоги за грошовими зобов'язання боржника в сумі 155 836, 88 грн. заборгованості за кредитним договором № 125 від 19.02.2003 року, укладеним між АТ “Український інноваційний банк” та ПП “АПК”, в тому числі основний борг, проценти за користування кредитними коштами, витрати на вчинення виконавчого напису нотаріусом та неустойка. Оскільки в забезпечення повернення наданих коштів на виконання умов зазначеного кредитного договору між АТ “Український інноваційний банк” та боржником - ПП “Технікс”, як майновим поручителем, укладено 20.06.2003 року договір застави нерухомого майна, заставна вартість якого становить 589 366, 00 грн.

Ці грошові вимоги частково визнані боржником та частково включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів боржника, з обґрунтуванням підстав відхилення зазначених вимог, про що повідомлений кредитор.

Вказаною заявою № 02-783 від 03.06.2008 року АТ “Український інноваційний банк” заперечив правомірність відхилення частини вимог кредитора.

Розглянувши заяву кредитора, заслухавши пояснення розпорядника майна, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.06.2003 року АТ “Український інноваційний банк” в особі директора Київської філії АТ “Український інноваційний банк” та приватним підприємством “АПК” (далі – ПП “АПК”) було укладено кредитний договір № 125, відповідно даного договору позичальнику ПП “АПК” надано кредит з лімітом заборгованості 294 000, 00 грн. на термін з 19.06.2003 року до 18.06.2004 року.

В забезпечення повернення наданих коштів на виконання умов кредитного договору між АТ “Український інноваційний банк” в особі директора Київської філії АТ “Український інноваційний банк” та приватним підприємством “Технікс”, як майновим поручителем за кредитним договором 20.06.2003 року було укладено договір застави нерухомого майна, заставна вартість якого становить 589 366, 00 грн. договір посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою С.М. Місцезнаходження заставного майна: Кіровоградська область, Голованівський район, селище Голованівськ, вул. Матросова, 42а/1-5.

18.06.2004 року закінчився термін дії кредитного договору. У встановлений договором термін сума заборгованості за кредитним договором не була сплачена ні ПП “АПК” (позичальник за кредитним договором), ні боржником – ПП “Технікс”.

23.10.2006 року ДВС у Голованівському районі було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 09.11.2004 року за № 4651 про стягнення боргу з боржника на користь Київської філії АТ “Український інноваційний банк”.

19.09.2007 року за рішенням господарського суду Кіровоградської області у справі № 16/251 стягнуто з ПП "АПК" на користь АТ "Український інноваційний банк", в особі Київської філії акціонерного товариства "Український інноваційний банк" заборгованість за кредитним договором № 125 від 19.06.03 р. в сумі 67 842,44 грн., з яких 19 765,84 грн. - прострочені відсотки за кредит, 632,60 грн. - нараховані відсотки; 6 923,83 грн. - пеня за прострочення сплати відсотків та 40 520,17 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, а також витрати по сплаті державного мита в сумі 678,39 грн. та 54,04 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання даного рішення 05.10.2007 року видано наказ, який було пред'явлено до виконання.

Постановою ВДВС Голованівського районного управління юстиції від 24.03.2008 року наказ № 16/251 від 05.10.2007 року повернутий без виконання в зв'язку з відсутністю майна ПП "АПК" на яке б можливо б накласти арешт з метою погашення суми боргу 67842, 44 грн. на користь АТ "Український інноваційний банк".

В повідомленні № 57 від 14.05.2008 року, за підписом розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Охінченка С.М., зазначено, що заява АТ “Український інноваційний банк” розглянута розпорядником майна разом з керівником боржника та прийнято рішення визнати вимоги АТ “Український інноваційний банк” раніше визнані судом та підтверджені виконавчими документами ВДВС Голованівського районного управління юстиції в сумі 108 515, 33 грн., відповідно до вимог ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” 101350, 00 грн. підлягає включенню до 4 черги, 7165, 00 грн. до 6 черги задоволення.

Не погодившись з сумою вимог кредитора, визнаних боржником та черговістю задоволення таких вимог кредитор, в заяві № 02-783 від 03.06.2008 року зазначив, що вважає рішення про неповне визнання його вимог, а також включення частини визнаних вимог до четвертої та шостої черг погашення розпорядником майна ПП „ТЕНІКС" таким, що суперечить ряду норм чинного законодавства, а тому не повинно враховуватись при затвердженні господарським судом реєстру вимог кредиторів. Згідно зі ст.31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, вимоги кредиторів, забезпечені заставою, задовольняються в першу чергу. Розпорядником майна вимоги АТ „Укрінбанк" за грошовими зобов'язаннями включені до четвертої та шостої черг погашення.

У зв'язку з тим, що частина 6 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виділяє окрему категорію кредиторів — вимоги яких забезпечені заставою - і встановлює для них окремий порядок включення до реєстру вимог кредиторів, вимоги АТ "Український інноваційний банк" включено до четвертої та шостої черг погашення неправомірно.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

В забезпечення повернення наданих коштів та виконання умов Кредитного договору № 125 від 19.06.2003р. між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" в особі директора Київської філії АТ "Укрінбанк" та Приватним підприємством «ТЕХНІКС» як майновим поручителем за Кредитним договором 20 червня 2003 року було укладено Договір застави нерухомого майна, заставна вартість якого становить 589 366,00 гривень. Договір посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою С.М. Місцезнаходження заставленого майна - Кіровоградська область, Голованівський район, селище Голованівськ, вул. Матросова, 42а/1-5. Копію Договору застави було додано до Заяви з вимогами до боржника.

Підпункт 3.3.2. Кредитного договору № 125 від 19.06.2003р., копію якого було додано до Заяви з вимогами до боржника, містить інформацію про те, що "видача кредитних коштів проводиться після оцінки майна, підписання майновим поручителем ПП „ТЕХНІКС" нотаріально посвідченого договору застави на нежилі приміщення за адресою: Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 42-а..." Також підпункт 3.9.1. зазначеного Кредитного договору передбачає те, що "забезпеченням виконання зобов'язань Позичальника за цим договором є Договір застави на нежилі приміщення за адресою: Кіровоградська область, смт. Голованівськ, вул. Матросова, 42-а...".

Слід також зазначити, що Законом передбачено обов'язок розпорядника майна внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, незалежно від того, надійдуть заяви від таких боржників чи ні (згідно з даними обліку боржника).

Згідно ч. 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Проценти за кредитним договором за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами, а не різновидом неустойки, як вважає розпорядник майна, а тому їх включення в шосту чергу реєстру вимог кредиторів вважаємо неправомірним.

Враховуючи наведене, АТ "Укрінбанк" наполягає на включенні його грошових вимог - сума основного боргу та проценти - до першої черги погашення (як такі, що забезпечені заставою).          Кредитор вважає, що розпорядник майна неправомірно відмовив АТ "Український інноваційний банк" у включенні до реєстру вимог кредиторів суми процентів у розмірі 8 239,01 гривень, нарахованих після 24.05.2007 р. Натомість розпорядник майна попросив надати заяву з вимогами до боржника, які виникли на 24.05.2007 р. - дата порушення справи про банкрутство ПП „ТЕХНІКС", для уточнення реєстру вимог кредиторів.

Однак жодна норма закону не зобов'язує банк припинити нараховувати проценти з моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до абз. 24 ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства;

не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Проценти за кредитним договором за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами, а не різновидом неустойки, як вважає розпорядник майна, а тому їх нарахування після порушення провадження у справі про банкрутство та опублікування оголошення в газеті вважаємо правомірним.

Крім того, частина 1 статті 23 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачає припинення нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, а не з моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

В поясненні № 02-963 від 18.07.2008 року кредитор зазначив, що вимоги Київської філії АТ “Укрінбанк” за кредитним договором забезпечені заставою, відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

18.06.2004 року закінчився термін дії кредитного договору. У встановлений договором термін сума заборгованості за кредитним договором не була сплачена ні ПП “АПК”, ні ПП “ТЕХНІКС”.

Відповідно до п. 5 Договору застави - заставодержатель одержує право стягнення боргу за договором кредиту, зазначеним в п. 1 цього Договору, за рахунок предмета застави у випадку, якщо зобов'язання за цим договором кредиту, що забезпечений заставою відповідно до цього Договору, не буде виконано в строк передбачений вищевказаним договором кредиту.

Стаття 19 Закону України „Про заставу" передбачає право заставодержателя за рахунок заставленого майна задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно статті 7 Закону України „Про іпотеку" якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання.

Приватне підприємство „ТЕХНІКС" (майновий поручитель за кредитним договором) зобов'язалось перед Київською філією АТ „Укрінбанк" відповідати за виконання Приватним підприємством „АПК" (боржник за кредитним договором) грошових зобов'язань за кредитним договором в межах вартості переданого ПП „ТЕХНІКС" в заставу майна, а саме в межах суми 589 366,00 гривень (п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч триста шістдесят шість гривень 00 копійок) згідно умов Договору застави. Оскільки відповідальність ПП „ТЕХНІКС" за Кредитним договором обмежена сумою 589 366,00 гривень (п'ятсот вісімдесят дев'ять тисяч триста шістдесят шість гривень 00 копійок), банком було заявлено вимоги до ПП „ТЕХНІКС" в сумі, що не перевищує обсяг його відповідальності за кредитним договором.

Крім того, пунктом 9 статті 11 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено право кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, заявити вимоги до боржника в частині, не забезпеченій заставою, або на суму різниці між розміром вимоги та виручкою, яка може бути отримана при продажу предмета застави, якщо вартість предмета застави недостатня для повного задоволення його вимоги.

Таким чином, кредитор вважає, що вимоги, заявлені до Приватного підприємства „ТЕХНІКС" в процедурі банкрутства останнього, в розмірі 155 836,88 гривень (сто п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот тридцять шість гривень 88 копійок) відповідають межі відповідальності Приватного підприємства „ТЕХНІКС" як майнового поручителя за Кредитним договором та Договором застави за грошовими зобов'язаннями Приватного підприємства „АПК".

До пояснення кредитора додано розрахунок суми заборгованості ПП “АПК” перед Київською філією АТ “Укрінбанк” за кредитом та відсотками, згідно умов кредитного договору № 125 від 19.06.2003 року, відповідно до якого станом на 24.05.2007 року розмір заборгованості за статтями: прострочений кредит – 75 904, 14 грн., прострочені відсотки станом на 24.05.2007 року – 22 879, 40 грн., пеня по простроченому кредиту – 41 136, 98 грн., пеня по простроченим відсоткам по кредиту – 6 277, 35 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса – 1400, 00 грн.

Листом б/н від 18.08.2008 року боржник повідомив у відзиві на вимоги кредиторів по справі № 11/159, що після вивчення уточнених вимог, які надійшли від кредиторів ПП “Технікс” визнає зобов'язання перед кредиторами, в тому числі перед АТ „Укрінбанк" в сумі 147722, 87 грн., в тому числі 100 272, 54 грн. (перша черга) та 47414, 33 грн. (шоста черга).

При цьому у вказаному відзиві боржника відсутнє будь-яке обґрунтування невизнання решти вимог та відсутнє посилання на те, яке зобов'язання включено до першої, а яке до шостої черг задоволення.

Враховуючи доводи кредитора, боржника та розпорядника майна, господарський суд прийшов до висновку про правомірність часткового відхилення боржником вимог кредитора – АТ “Укрінбанк” та наявність правових підстав для визнання вимог такого кредитора в таких сумах: прострочений кредит – 75 904, 14 грн., прострочені відсотки станом на 24.05.2007 року – 22 879, 40 грн., пеня по простроченому кредиту – 41 136, 98 грн., пеня по простроченим відсоткам по кредиту – 6 277, 35 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса – 1400, 00 грн.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Відповідно до ч. 6 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Статтею 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори – кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Не дивлячись на той факт, що АТ „Укрінбанк" є кредитором, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, до реєстру вимог кредиторів в процедурі розпорядження майном боржника включаються кредиторські вимоги, які виникли виключно до дати порушення провадження у справі про банкрутство. Кредиторські ж вимоги, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство є поточними і за визначенням Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мають інший правовий режим, тобто мають бути заявлені в іншому порядку, в інші строки та в інших судових процедурах в межах справи про банкрутство ніж вимоги, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог (що виникла до порушення провадження у справі про банкрутство) повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд.

Рішення боржника про невизнання вимог може бути оскаржене до господарського суду, що порушив провадження у справі про банкрутство. (ч. 3 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

При цьому, у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями ...., черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені). (ч. 2 ст. 15 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”).

Тобто, черговість задоволення кожної вимоги кредитора визначається господарським судом, у відповідності до ст. 31 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, при затверджені реєстру вимог кредиторів і відображається в ухвалі за результатами попереднього засідання.

Таким чином, вимоги АТ „Укрінбанк" до ПП “Технікс” в процедурі розпорядження майном, визнаються в таких сумах: прострочений кредит – 75 904, 14 грн., прострочені відсотки станом на 24.05.2007 року – 22 879, 40 грн., пеня по простроченому кредиту – 41 136, 98 грн., пеня по простроченим відсоткам по кредиту – 6 277, 35 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса – 1400, 00 грн., решта вимог в сумі 8239, 01 грн. відхиляються повністю.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 14, 15 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 4-1, 34-36, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1. Визнати грошові вимоги кредитора акціонерного товариства “Український інноваційний банк”, в особі Київської філії “Український інноваційний банк” до приватного підприємства “Технікс” в таких сумах: прострочений кредит – 75 904, 14 грн., прострочені відсотки станом на 24.05.2007 року – 22 879, 40 грн., пеня по простроченому кредиту – 41 136, 98 грн., пеня по простроченим відсоткам по кредиту – 6 277, 35 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису нотаріуса – 1400, 00 грн. та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

2. Грошові вимоги акціонерного товариства “Український інноваційний банк”, в особі Київської філії “Український інноваційний банк” до приватного підприємства “Технікс” в сумі 8239, 01 грн. відхилити.

3. Примірники ухвали направити АТ “Український інноваційний банк”, боржнику та розпоряднику майна, арбітражному керуючому Охінченку С.М.

Суддя                                                                       Н.М. Коваленко