ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.08                                                                                 Справа № 17/19

Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", м. Київ в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії „Оранта”, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Галімпекс –фабрика ялинкових прикрас”, м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 3154 грн. 10 коп.

Суддя Фонова О.С.

Представники:

від позивача –Милокост Н.П., довіреність № 08-03-14/027-08 від 28.01.2008,

від відповідача –не прибув;

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення у регресному порядку збитків у сумі 3154 грн. 10 коп. спричинених внаслідок виплати страхового відшкодування від дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, з позовними вимогами не згоден. Він зазначив, що позивачем було порушено пункт 33.1.3. Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” № 1961-IV від 01.07.2004, так як відповідач не був проінформований про страховий випадок, що настав. До того ж, водій Татаринцев О.М. не мав права виступати в якості представника відповідача, так як не мав довіреності. Акт огляду транспортного засобу не підписано представником відповідача.

Крім того, в наданих документах, а саме: довідці Лисичанського міського відділу внутрішніх справ № 4Т/10712 від 01.06.2007 про скоєння 14.03.2007 ДТП (далі –Довідка) та протоколі (Акті) огляду транспортного засобу від 16.03.2008 (далі - Акт) є невідповідності, в Довідці не зазначено пошкодження капоту, а в Акті вказано пошкодження капоту. Отже, відповідач не виключає можливості, що дане пошкодження могло виникнути не в наслідок ДТП, а за період з 14.03.2007 по 16.03.2007 автомобіль ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК, отримав додаткові пошкодження.

Також в Акті невірно вказано назву відповідача та його адресу. Довіреною особою вказано Татаринцева Олександра Миколайовича, тоді як відповідачем не надано довіреності на підписання Акту.

Крім того, відповідач просив розглянути справу без його участі.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

12.04.2007 між Відкритим акціонерним товариством Національною страховою компанією „Оранта” в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії „Оранта” (позивач у справі), ВАТ „Ощадбанк” в особі Лисичанської філії (вигодонабувач) та Черепяним А.Г. (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу від 10.05.2006 № 8/37 (далі –Договір).

Працівник Товариства з обмеженою відповідальністю „Галімпекс –фабрика ялинкових прикрас” - відповідача у справі, Татаринцев О.М., керуючи транспортним засобом марки ГІЛІ 02 на шасі ГАЗ-52, державний реєстраційний знак ВВ 2001 АН, який належить відповідачу, 14.03.2007 скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК під керуванням Черепяного А.Г., що належав йому на праві власності.

Згідно постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 16.04.2007 Татаринцев О.М. був визнаний винним у дорожньо-транспортній пригоді та притягнутий до адміністративної відповідальності.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК , були спричинені механічні пошкодження.

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода визнана позивачем страховою, про що 14.06.2007 позивачем складено страховий акт № 46/с.

Згідно звіту дослідження спеціаліста Войтенко І.Г. від 20.03.2007 № 59-20/03/07, матеріальна шкода від пошкодження автомобіля ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК склала 3600 грн. 60 коп.

На виконання Договору позивачем сплачено на ремонт автомобіля Черепяного А.Г. 3154 грн. 10 коп.

Позивач звернувся з позовом про стягнення у регресному порядку збитків у сумі 3154 грн. 10 коп., спричинених внаслідок виплати страхового відшкодування від дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач відзивом від 01.08.008 № 160 з позовними вимогами не згоден з підстав, зазначених вище.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи представників сторін та надані ними докази на їх підтвердження, суд дійшов висновку про наступне.

Матеріалами справи доведено, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої спричинено пошкодження автомобіля марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК, що належить Черепяному А.Г., є Татаринцев О.М., згідно постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 16.04.2007.

Дана особа на момент скоєння ДТП була працівником відповідача та виконувала свої трудові обов’язки (керувала транспортним засобом відповідача).

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов’язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об’єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено той факт, що пошкодження автомобіля марки ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК спричинено внаслідок зіткнення з автомобілем марки ГІЛІ 02 на шасі ГАЗ-52”, державний реєстраційний знак ВВ 2001 АН, який належить відповідачу.

За таких підстав, саме відповідач має нести відповідальність за пошкодження автомобіля Черепяного А.Г.

Відповідно до Звіту дослідження спеціаліста Войтенко І.Г. (посвідчення аварійного комісара № 769 від 03.06.2005) від 20.03.2007 № 59-20/03/07, матеріальна шкода, завдана власникові автомобіля ВАЗ 21104, державний реєстраційний знак ВВ 6998 АК в результаті його пошкодження при ДТП склала 3600 грн.

На виконання Договору з урахуванням безумовної франшизи позивачем сплачено страхове відшкодування Черепяному А.Г. у сумі 3154 грн. 10 коп. за платіжним дорученням від 14.06.2007 № 2076.

Згідно ст.27 Закону України “Про страхування” та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, право вимоги компенсації за страхове відшкодування у сумі 3154 грн. 10 коп. належить позивачу.

Доводи відповідача на підтвердження неправомірності позовних вимог є необґрунтованими та безпідставними, та не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Стосовно порушення позивачем пункту 33.1.3. Закону України „Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” № 1961-IV від 01.07.2004, (далі –Закон № 1961-IV) у зв’язку з неповідомленням його про страховий випадок, що настав, то пунктом 33.1.3. Закону № 1961-IV передбачений обов’язок учасників дорожньо-транспортної пригоди проінформувати один одного про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Учасниками ДТП були Черпяний А.Г. та Татаринцев О.М., водій відповідача. Отже, Законом № 1961-IV не передбачено обов’язок інформувати власників транспортних засобів, тому на відповідача не розповсюджується дія зазначеної правової норми.

Посилання на те, що водій Татаринцев О.М. не мав права виступати в якості представника відповідача у підписанні Акту, так як не мав довіреності, а також, що Акт огляду транспортного засобу не підписано представником відповідача, також не беруться до уваги судом, оскільки формою акту взагалі не передбачено присутність та підписання його власником транспортного засобу, який безпосередньо не приймай участі у дорожньо-транспортній пригоді. Акт підписується Страхувальником, учасником ДТП, а також особою, що проводила огляд.

Відносно невідповідності Довідки від 14.03.2007 та Акту від 16.03.2007 у частині зазначення пошкодження капоту, а також того, що за період з 14.03.2007 по 16.03.2007 автомобіль міг зазнати додаткових ушкоджень, зазначимо наступне.

Статтею 34.1 Закону № 1961-IV встановлено, що страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов’язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Акт, який складено 16.03.2007, тобто на третій день після отримання зави про страхову виплату від 14.03.2007, містив опис всіх пошкоджень транспортного засобу та складений аварійним комісаром, підписаний в тому числі і водієм Татаринцевим О.М., який був присутній при огляді автомобіля. Припущення, що автомобіль міг зазнати додаткових ушкоджень не ґрунтується на фактичних даних. Крім того, статтею 33.2 Закону № 1961-IV передбачено обов’язок учасників дорожньо-транспортної пригоди зберегти транспортний засіб чи пошкоджене майно в такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, доки їх не огляне призначений страховиком аварійний комісар або експерт.

За таких підстав, позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в порядку регресу у сумі 3154 грн. 10 коп., є обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі з віднесенням судових витрат на відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Галімпекс –фабрика ялинкових прикрас”, м. Лисичанськ Луганської області, вул. О.Дундича, буд. 24а, ідентифікаційний код 00310506 на користь Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії „Оранта” в особі Луганської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства Національної страхової компанії „Оранта”, м. Луганськ вул. М. Расковой, буд. 3д, 1, ідентифікаційний код 26230163 збитки (суму виплати страхового відшкодування у зв’язку зі страховим випадком) у розмірі 3154 грн. 10 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. 00 коп., видати наказ.

У судовому засіданні оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення: 26.08.2008.

Суддя                                                                                           О.С. Фонова