ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

12.05.08                                                                                           Справа № 5/5

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Зварич О.В.,

Юрченко Я.О.,

при секретарі Горбач Ю.Б.,

за участю представників:

від позивача –не з’явився

від відповідача (скаржник) –не з’явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», с.Поляниця Яремчанської міської ради

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2008 року, суддя Цюх Г.З.

у справі № 5/5

за позовом Приватного підприємства «Бойко», м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», с.Поляниця Яремчанської міської ради

про стягнення пені та збитків від інфляції 13954,68 грн.

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2008 року по справі №5/5 позов задоволено повністю, стягнено з ТзОВ «Скорзонера» на користь ПП «Бойко»- 9016,86 грн. пені, 4937,82 грн. інфляційних втрат.

Суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що позивачем правомірно відповідно до п.5.2 Договору нараховано пеню, а також згідно із ч.2 ст.625 ЦК України нараховано інфляційні, оскільки відповідач виконання зобов’язань по оплаті товару, згідно договору від 07.11.2006 року №26/09-С прострочив на 183 дні

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТзОВ «Скорзонера»подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2008 року по справі №5/5, вказуючи на те, що позивачем прострочено поставку товару. Поряд з цим, скаржник вказував на те, що станом на даний час відповідачем здійснено повний розрахунок з позивачем за поставлену продукцію. Згідно з приписами ст.225 ГК України кошти, які сплатив позивач не є збитками, оскільки кошти не втрачені, не знищені і не пошкоджені. Крім того, апелянт звертав увагу суду на те, що строк нарахування штрафних санкцій позивачем прострочено.

Представник скаржника (відповідача) в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з’явився, проте до суду надійшла заява в якій позивач просить про розгляд справи за відсутності його представника.

Крім того, позивачем надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначаючи при цьому про те, що згідно ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, проте відповідач зобов’язання згідно договору від 07.11.2006 року №26/09-С належним чином не виконав, що і стало підставою для звернення до суду.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

07.11.2006 року між ПП "Бойко" та ТзОВ "Скорзонера" укладено договір купівлі-продажу № 26/09-С, відповідно до якого продавець - ПП "Бойко" зобов’язується передати у власність покупцю - ТзОВ "Скорзонера" товар, передбачений договором, а покупець - прийняти товар і оплатити його вартість у строки, передбачені Договором. Загальна сума Договору становить 211470 грн.

Порядок розрахунків по Договору визначений у розділі 3 останнього. Так, згідно п.3.1.1 Договору покупець зобов’язався здійснити попередню оплату в сумі 105735 грн. не пізніше 04.12.2006р., а платіж в сумі 105735 грн. - на протязі трьох днів з моменту поставки продукції в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що платіж в розмірі 105735 грн., що становив попередню оплату, оплачений покупцем вчасно, а наступний платіж в розмірі 105735 грн. повинен був бути здійснений покупцем до 04.02.2007 року, оскільки продавцем продукція поставлена в повному обсязі 01.02.2007р., що стверджується видатковою накладною №РН-0000005 від 01.02.07р.

Однак, згідно банківської виписки від 07.08.07 року покупець провів оплату в розмірі 105 36 грн. - 07.08.2007р.

У зв’язку із прострочення покупцем виконання зобов’язання по оплаті товару на 183 дні позивач звернувся до суд із даним позовом про стягнення з ТзОВ «Скорзонера»пені в розмірі 9016,86 грн. та збитки від інфляції 4937,82 грн.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно із ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, позивачем правомірно нараховано пеню на підставі п.5.2 Договору купівлі-продажу від 07.11.2006 року №26/09-С - в розмірі 9016,86 грн. та 4937,82 грн. інфляційних втрат на підставі ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до п.5.2 Договору у випадку прострочки оплати згідно п.3.1.2. Договору покупець повинен сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день затримки.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення 9016,86 грн. пені та 4 937,82 грн. інфляційних втрат є обґрунтованою.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.101,103,105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.02.2008 року по справі №5/5 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера», с.Поляниця Яремчанської міської ради без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Зварич О.В.

Юрченко Я.О.