ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"22" квітня 2008 р.           Справа № 5/068-08

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Небо”, м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецпромбудсервіс”, м. Богуслав

про

стягнення 42440,15 грн.

за участю представників:

позивача:

Поліщук Я. В. –дов. від 19.03.2008р. № 190308/1

відповідача:

Даниленко І. І. –дов. від 22.01.2008р. № 6

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Небо” (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецпромбудсервіс” (далі –Відповідач) про стягнення 42440,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов’язань щодо поставки товару, який був оплачений позивачем.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач присутній в судовому засіданні 22.04.2008 р. подав відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги про стягнення 42440,15 грн. визнає в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Відповідач в квітні 2007р. виставив позивачу рахунок-фактуру № 12 від 16.04.2007р. (далі –рахунок) на суму 40000 грн. для здійснення останнім попередньої оплати за ватін голкопрошивний в кількості 20000 м. (далі –товар).

На підставі виставленого відповідачем рахунку позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача попередню оплату в сумі 40000,10 грн.

Зазначене підтверджується рахунком-фактурою № 12 від 16.04.2007р. та банківською випискою позивача за період з 18.04.2007р. п0 04.06.2007р. завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини.

Статтею 220 зазначеного кодексу встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми. Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов’язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідкив.

Згідно з ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

У частині 2 ст. 642 Цивільного кодексу України зазначено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку що сторони у справі в порядку статті 181 Господарського кодексу України уклали договір поставки у спрощений спосіб шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов’язання поставити позивачу товар, а позивач зобов’язався прийняти та оплатити товар.

Також судом встановлено, що між сторонами у справі 05.06.2007 року було укладено договір купівлі - продажу № 1/6 (далі –договір) відповідно до умов якого продавець - відповідач зобов’язався поставити покупцю - позивачу ватін голкопрошивний напівшерстяний з поверхневою міцністю не менше 280 гкв.м., а позивач зобов’язався прийняти та оплатити товар у відповідності до п. 3 договору (п. 1.1 договору).

Загальна сума по договору склала 112000 грн. ( п. 2.4 договору).

Згідно п. 3.1 договору, позивач зобов’язався проводити оплату наступним чином: 2000 грн. в день 4 рази на тиждень, таким чином строк оплати –14 тижнів, починаючи з 05.05.2006р.

У відповідності до п. 3.2 договору відповідач зобов’язався виконати відвантаження продукції щотижнево до повного виконання умов договору.

Судом встановлено, що позивач свої зобов’язання виконав належним чином у відповідності до умов Договору, оплативши вартість продукції на суму 112000 грн., що підтверджується банківськими виписками за період з 06.06.2007р. по 06.09.2007р., завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Отже, позивачем на виконання умов договору поставки, якій було укладено у спрощений спосіб та на виконання договору купівлі - продажу від 05.06.2007 року № 1/6 перераховано на розрахунковий рахунок відповідача попередню оплату за ватін голкопрошивний напівшерстяний на загальну суму 152000,10 грн.

Разом з тим відповідач свої зобов’язання щодо поставки продукції здійснив частково поставивши позивачу ватін голкопрошивний на загальну суму 109559,95 грн. що підтверджується прибутковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань недопоставив позивачу товар на суму 42440,15 грн. (152000,10 грн. –109559,95 грн. = 42440,15 грн.).

З матеріалів справ вбачається, що позивачем 05.10.2007 р. на адресу відповідача була надіслана претензія № 03/10-01 від 03.10.2007 р. з вимогою здійснити допоставку оплаченої позивачем продукцію до 05.10.2007р., а в разі її недопоставлення повернути сплачену за товар суму в розмірі 42440,15 грн. В підтвердження надіслання претензії позивач надав до суду чек “Укрпошти” № 5999 від 05.10.2007р. та опис вкладення у цінний лист.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач в порушення своїх зобов’язань оплачений позивачем товар на суму 42440,15 не поставив попередню оплату за нього не повернув.

Відповідно до п. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 670 Цивільного кодексу України встановлено якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною 2 ст. 693 зазначеного кодексу встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач свої зобов’язання щодо поставки товару на суму 42440,15 грн. не здійснив, попередню оплату в зазначеній сумі не повернув, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 42440,15 грн. - попередньої оплати є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецпромбудсервіс” (09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Озерна, 10/2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Небо” (03022, м. Київ, вул. Васильківська, 37, ) 42440 (сорок дві тисячі чотириста сорок) грн. 15 коп. - попередньої оплати, 424 (чотириста двадцять чотири) грн. 40 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Подоляк Ю.В.