ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Київ - 32, вул. Комінтерну, 16
ПОСТАНОВА

Іменем України

"22"
квітня 2008 р.
Справа №
А7/099-08

Господарський суд
Київської області у складі судді Антонової В. М., розглянувши справу

за позовом Державної інспекції з контролю за
цінами в Київській області, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м. Васильків, Київська область

про стягнення 214,86 грн.

за участю представників
сторін:

від позивача: Денисова О. В. (№ 1-279 від
07.02.2008 р.)

від відповідача: не з'явились

секретар судового
засідання: Карпунов
І. О.

Суть спору:

Державною
інспекцією з контролю за цінами в Київській області (далі -позивач) заявлено
позов до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення економічних санкцій в
розмірі 214,86 грн.

Позовні
вимоги ґрунтуються на порушенні відповідачем п.п 1.2 п.1 Розпорядження
Київської обласної державної адміністрації від 25.04.05р. № 210 “Про внесення
змін до розпорядження до розпорядження голови Київської обласної державної
адміністрації від 22.12.04р. № 937 “Про заходи щодо стабілізації ситуації на
продовольчому ринку області”.

Ухвалою
господарського суду Київської області від 25.02.08 р. відкрито провадження у
адміністративній справі № А7/099-08, розгляд справи призначений на 18.03.2008
р. У вказаний час представник відповідача в судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим розгляд справи було відкладено
на 22.04.2008 р. В зазначене судове засідання відповідач повторно не з'явився.

Згідно
ч. 2 ст. 128 КАС України неприбуття в судове засідання без поважних причин
представника сторони, або не повідомлення ним про причини неприбуття не є
перешкодою для розгляду справи.

Беручи
до уваги, що господарський суд Київської області повідомляв відповідача про
розгляд справи належним чином відповідно до ст. 3.5.11 Інструкції з діловодства
в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду
України від 10.12.2002р. за №75, і це підтверджується журналом вихідної
кореспонденції загального відділу господарського суду Київської області та
відповідною відміткою на першому примірнику ухвали про відкриття провадження у
справі, що міститься в матеріалах справи та повістках про виклик в судове
засідання, тому господарський суду Київської області розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд,

в с т а н о в и в:

Державною
інспекцією з контролю за цінами в Київській області була проведена перевірка
додержання порядку формування, встановлення та застосування цін на продовольчі
товари згідно вимог розпорядження КОДА від 25.04.05р. №210 фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_1 за період з 16.10.07р. по 22.10.07р. Під час перевірки
працівниками інспекції встановлено факт порушення відповідачем п.п 1.2 п.1
Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 25.04.05р. № 210
“Про внесення змін до розпорядження до розпорядження голови Київської обласної
державної адміністрації від 22.12.04р. № 937 “Про заходи щодо стабілізації
ситуації на продовольчому ринку області”, а саме: відповідач при формуванні
роздрібних цін на хліб та хлібобулочні вироби, ковбаси варені, молоко, олію
крупи, макаронні вироби  застосував
торгівельну надбавку в розмірі від 19,4 % до 40,4%, тоді як граничний розмір
торгівельної надбавки на хліб дорівнює 15%, у зв'язку з чим необґрунтовано
отримав виручки на суму 71,62 грн., що відповідно до статті 14 Закону України
“Про ціни і ціноутворення” тягне за собою накладення економічних санкцій.

За
результатами перевірки позивачем складено акт від02.11.2007 р. № 632, на
підставі якого 05.11.2007 р. Державною інспекцією з контролю за цінами в
Київській області прийнято рішення № 304 про застосування економічних санкцій
за порушення державної дисципліни цін, яким вирішено вилучити у відповідача в
доход державного бюджету необґрунтовано одержану суму виручки 71,62 грн. та
штраф в сумі 143,24 грн. (27.12.07р. вручене відповідачу). Згадане рішення
відповідачем в добровільному порядку виконане не було.

Згідно
зі статтею 8 Закону України “Про ціни і ціноутворення” від 3 грудня 1990 року №
507-XII державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення:
державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або
граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Відповідно
п.п 1.2 п.1 Розпорядження Київської обласної державної адміністрації від
25.04.05р. № 210 “Про внесення змін до розпорядження до розпорядження голови
Київської обласної державної адміністрації від 22.12.04р. № 937 “Про заходи
щодо стабілізації ситуації на продовольчому ринку області” граничні торговельні
надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості), незалежно від кількості
посередників і перепродажу:

-          на борошно, хліб та хлібобулочні
вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, ковбаси варені, молоко, сир, масло
вершкове, олію, яловичину та свинину -не вище 15 відсотків;

-          на м'ясо птиці -не вище 10 відсотків.

Транспортні витрати включаються
додатково в ціну реалізації за фактичними і економічно обґрунтованими
розрахунками.

Таким
чином, відповідачем не виконано вимоги вищезазначеного Розпорядження, що є
порушенням державної дисципліни цін.

Приписами
статті 14 Закону України “Про ціни і ціноутворення” передбачено, що вся
необґрунтовано одержана підприємством, організацією сума виручки в результаті
порушення державної дисципліни цін та діючого порядку визначення вартості
будівництва, що здійснюється із залученням коштів Державного бюджету України,
бюджету Автономної Республіки Крим, місцевих бюджетів, а також коштів державних
підприємств, установ та організацій підлягає вилученню в доход відповідного
бюджету залежно від підпорядкованості підприємства, організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих Рад стягується штраф у двократному розмірі
необґрунтовано одержаної суми виручки. Вказані суми списуються з рахунків
підприємств і організацій в банківських установах за рішенням  суду.

Згадана
норма закону конкретизується пунктами 3.4, 3.5, 3.6, 3.8 Інструкції про порядок
застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за
цінами, затвердженої спільним наказом Мінекономіки та Мінфіну України від
03.12.2001 року №298/519 та зареєстрованої Мінюстом України 18.12.2001 року за
№1047/6238: суми фінансових санкцій за рішенням про їх застосування стягуються
із суб'єкта господарювання і зараховуються за належністю в порядку, визначеному
законодавством та цією Інструкцією.

Нормативні
акти, зокрема вказана інструкція, містять низку правових приписів, що
забезпечують дотримання особливого порядку прийняття рішень державним органом,
відповідність змісту і форми рішень вимогам законодавства, особливий порядок
контролю за їх виконанням, тобто надходженням коштів до бюджету (пункти 3.9,
3.10 Інструкції №298/519).

Відповідно
до вимог частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

З
огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про правомірність
позовних вимог та можливість їх задоволення з огляду на вимоги статті 14 Закону
України “Про ціни і ціноутворення”.

Судові
витрати розподіляються відповідно до ч. 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Враховуючи
наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 -163,
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в доход
державного бюджету України суму необґрунтовано отриманої виручки 71 (сімдесят
одну) грн. 62 коп. та економічні санкції на суму 143 (сто сорок три) грн. 24 16
коп.

3.
Копію постанови надіслати учасникам судового процесу.

Постанова
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня її
проголошення, якщо заява про апеляційне оскарження постанови не буде подана.
Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про
апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання
заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне
оскарження, але апеляційна скарга не була подана, в двадцятиденний строк після
надання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили після
закінчення цього строку.

Суддя
Антонова В.М.