ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 р.

№ 20-2/390

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма-Сервіс зв’язок”, м. Севастополь (далі –ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок”)

на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.01.2008

зі справи № 20-2/390

за позовом відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Київ, в особі Севастопольської філії відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, м. Севастополь (далі –ВАТ “Укртелеком”)

до ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок”

про стягнення 91 080 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача – Ребчук І.С., Гудзеватої Н.М.,

відповідача –Лебедєва Д.С., Цимбалюка А.Л.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про стягнення 91 080 грн. заборгованості з оплати за організацію 759 з’єднувальних ліній обладнання телекомунікаційних мереж сторін у справі.

Рішенням господарського суду міста Севастополя від 26.11.2007 (суддя Шевчук Н.Г.) у позові відмовлено. У прийнятті зазначеного рішення суд з посиланням на статті 11, 14, 509 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статтю 58 Закону України “Про телекомунікації” виходив з необгрунтованості позовних вимог.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.01.2008 (колегія суддів у складі: Волков К.В. - головуючий, судді Щепанська О.А. і Черткова І.В.): задоволено апеляційну скаргу ВАТ “Укртелеком”; згадане рішення місцевого господарського суду скасовано; позов задоволено; з ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” стягнуто на користь ВАТ “Укртелеком” 91 080 грн. заборгованості та суму судових витрат у справі. У прийнятті відповідної постанови суд з посиланням на приписи статей 525, 526 ЦК України, статей 5, 57 Закону України “Про телекомунікації”, пунктів 2.2, 3.5.5 Правил взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж загального користування, затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 08.12.2005 № 155 (далі –Правила), виходив з того, що позовні вимоги засновані на приписах законодавства та є обґрунтованими.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” просить скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог. Скаргу мотивовано порушенням апеляційним господарським судом норм матеріального і процесуального права, в тому числі статті 5 ЦК України, приписів Правил, статті 105 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Укртелеком” заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість та про відповідність оскаржуваної постанови обставинам справи і вимогам чинного законодавства, та просить зазначену постанову залишити без змін, а скаргу – без задоволення.

Перевіривши повноту встановлення обставин справи і правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Судом першої інстанції у справі встановлено, що:

- за твердженням ВАТ “Укртелеком”, ним були організовані з’єднувальні лінії, які використані для взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” і телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” (далі –з’єднувальні лінії);

- на підтвердження організації з’єднувальних ліній ВАТ “Укртелеком” посилається на укладений сторонами у справі договір від 24.05.2006 № 322-27, відповідно до якого, на його думку, й було здійснено зазначене приєднання. Оскільки взаємоз’єднання телекомунікаційних мереж сторін було здійснено з метою надання ВАТ “Укртелеком” послуг ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок”, пов’язаних з доступом абонентів останнього до телекомунікаційної мережі загального користування Укртелекому, то ВАТ “Укртелеком” вважає, що ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” повинне оплатити вартість організації з’єднувальних ліній;

- ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок”, у свою чергу, вважає, що у нього відсутні зобов’язання з оплати за організацію з’єднувальних ліній, а сама організація цих ліній здійснена не ВАТ “Укртелеком”, а ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок”;

- кількість з’єднувальних ліній, оплату за організацію яких ВАТ “Укртелеком” просить стягнути, визначена ним шляхом “арифметичного підрахунку” різниці між кількістю з’єднувальних ліній, які використано для підключення АТС 45, 46, 47 оператора ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” до мережі ВАТ “Укртелеком” станом на 29.09.2004, і кількістю з’єднувальних ліній, оплата за організацію яких була здійснена ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” ;

- на підтвердження наявності 1 560 з’єднувальних ліній станом на 29.09.2004 ВАТ “Укртелеком” подано акт інвентаризації підключень АТС 45, 46, 47 оператора ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” до мережі ВАТ “Укртелеком”, який затверджено сторонами. Така ж кількість з’єднувальних ліній, використаних для взаємопідключення АТС 45, 46, 47, підтверджується й актом інвентаризації станом на 01.02.2005, копія якого подана суду ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” і не заперечується останнім;

- ВАТ “Укртелеком” також стверджує, що ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” здійснило оплату організації 531 та 270 з’єднувальних ліній, які використані для підключення АТС 45, 46, 47 оператора ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” до мережі ВАТ “Укртелеком”, а тому залишилися неоплаченою організація 759 з’єднувальних ліній;

- подані ВАТ “Укртелеком” документи не є доказами того, що ці з’єднувальні лінії організовані саме ВАТ “Укртелеком” і доказами виникнення у ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” обов’язку з оплати відповідних ліній;

- акти виконаних робіт (наданих послуг) від 31.01.2001, 21.03.2002, 30.11.2002 складено сторонами про те, що ВАТ “Укртелеком” у відповідні місяці надало ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” послуги, а саме: надано у користування з’єднувальні лінії (вхідні і вихідні), які використовуються ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” для приєднання своїх мереж до мереж електрозв’язку загального користування, а також визначено вартість цих послуг відповідно до кількості використаних з’єднувальних ліній;

- акти приймання робіт, які були б виконані ВАТ “Укртелеком” з організації з’єднувальних ліній, чи інші докази виконання ним таких робіт –відсутні; немає також і доказів існування між сторонами договірних чи інших зобов’язань з приводу оплати ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” організації з’єднувальних ліній, зокрема тих, що зазначені ВАТ “Укртелеком”;

- Українським державним підприємством електрозв’язку “Укртелеком”, яке згідно з наказом Державного комітету зв’язку та інформації від 27.12.1999 № 155 було перетворено у ВАТ “Укртелеком”, і ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” 18.09.1999 було укладено договір № 987 про взаємодію між ВАТ “Укртелеком” і Севастопольською дирекцією УДПЕЗ “Укртелеком”, предметом якого є відносини сторін, пов’язані за спільною експлуатацією мереж загального користування. ВАТ “Укртелеком” і ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” також укладено договори від 25.12.2002 № 2751 і від 24.05.2006 № 322-27 про взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі АТС 45, 46, 47 оператора ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” і телекомунікаційної мережі ВАТ “Укртелеком” та надання платних послуг з доступу абонентів ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” до мережі телефонного зв’язку Укртелекому у м. Севастополі. Однак ці договори не передбачають зобов’язань ВАТ “Укртелеком” з виконання робіт з організації з’єднувальних ліній та зобов’язань ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” з оплати таких робіт.

Судом апеляційної інстанції додатково встановлено, що:

- відповідно до умов укладеного сторонами в даній справі договору від 24.05.2006 № 322-27 “Про взаємоз’єднання телекомунікаційної мережі товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма-Сервіс зв’язок” з телекомунікаційною мережею відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в місті Севастополі” ВАТ “Укртелеком” забезпечує взаємоз’єднання обладнання телекомунікаційної мережі ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” з телекомунікаційною мережею загального користування;

- згідно з додатком 2 до зазначеного договору та актом приєднання телекомунікаційної мережі (додаток № 3 до цього ж договору) ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” було надано у користування 1 560 з’єднувальних ліній, організованих на місцевому рівні;

- вартість послуги, наданої ВАТ “Укртелеком” ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” з організації однієї з’єднувальної лінії, склала 100 грн., а з ПДВ –120 грн.;

- ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” оплатило організацію 801 з’єднувальної лінії, а від оплати організації 759 з’єднувальних ліній ухиляється, в зв’язку з чим утворилася заборгованість у сумі 91 080 грн.;

- ВАТ “Укртелеком” надсилав ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” претензію від 06.07.2007 № 26-378, однак сума оплати не надійшла;

- згідно з додатком № 2 до згаданого договору від 24.05.2006 № 322-27 вартість робіт, виконаних ВАТ “Укртелеком” з організації з’єднувальних ліній між АТС 45, 46, 47 та АМТС, ОПТС-1, ОПТС-2, ВСС у м. Севастополі, склала 156 000 грн.;

- ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” була оплачена вартість робіт з організації 801 з’єднувальної лінії, при цьому факт виконання робіт підтверджується актами від 31.01.2001, 21.03.2002, 30.11.2002 та актом інвентаризації підключення АТС 45, 46, 47 оператора ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” до мережі ВАТ “Укртелеком” “та по суті відповідачем не оспорюється”;

- сторони у справі є суб’єктами ринку телекомунікацій і мають відповідні ліцензії.

Причиною спору зі справи стало питання про наявність або відсутність у ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” обов’язку здійснити оплату організації зазначених у позовній заяві з’єднувальних ліній.

Апеляційний господарський суд, приймаючи постанову в даній справі, керувався приписом підпункту 3.5.5 пункту 3.5 Правил, за яким плата замовником взаємоз’єднання постачальнику взаємоз’єднання за взаємоз’єднання здійснюється одноразово. Цей припис став однією з підстав для висновку суду про те, що законодавством передбачений обов’язок замовника взаємоз’єднання –відповідача у справі сплатити вартість робіт з організації з’єднувальних ліній.

Проте названий господарський суд не взяв до уваги, що підпунктом 3.5.5 у зазначеній редакції пункт 3.5 Правил доповнено лише згідно з рішенням Національної комісії з питань регулювання зв’язку України від 26.07.2007 № 857, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.08.2007 і набрало чинності 26.08.2007, причому зворотна дія в часі йому не надавалася. Отже, перш ніж застосовувати до спірних правовідносин сторін у справі наведене положення Правил, суд мав установити (але не встановив), за який період часу здійснюється стягнення заборгованості (або на який момент часу вона, на думку позивача, виникла), оскільки від цього залежить правильність застосування норм матеріального права у вирішенні даного спору.

Не з’ясувавши відповідної обставини, суд апеляційної інстанції припустився неправильного застосування вимог частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 названого Кодексу стосовно всебічного, повного і об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Касаційна ж інстанція згідно з частиною другою статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Вищий господарський суд України, беручи до уваги, що зазначена неповнота у з’ясуванні обставин справи допущена саме апеляційною інстанцією, вважає за потрібне передати справу на новий розгляд апеляційного господарського суду. У такому розгляді необхідно встановити зазначену в цій постанові обставину, а також:

- перевірити належними засобами доводи скаржника стосовно:

здійснення будівництва з’єднувальних ліній не ВАТ “Укртелеком”, а третьою особою –ТОВ “Севтелеком”;

додержання сторонами передбаченого договором від 25.12.2002 № 2751 та іншими документами такого порядку взаємодії сторін в організації з’єднувальних ліній, за якого, по-перше, ТОВ “Оптіма-Сервіс зв’язок” здійснюється оплата вартості організації з’єднувальних ліній, а по-друге - ВАТ “Укртелеком” організовується взаємоз’єднання за допомогою зазначених ліній;

- з урахуванням установленого правильно застосувати норми матеріального і процесуального права та вирішити спір відповідно до закону.

Керуючись статтями 1117 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Оптіма-Сервіс зв’язок” задовольнити частково.

2. Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 31.01.2008 зі справи № 20-2/390 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Севастопольського апеляційного господарського суду.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов