ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р. Справа № 45/121-08

вх. № 3496/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Щегольський О.О., довіреність від 17.04.2008 року відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Мир Масел", с. Циркуни

до ТОВ "Южавтотранс", м. Харків

про стягнення 9678,49 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4939,58 грн. основного боргу, 1810,73 грн. річних, 987,92 грн. штрафу, 399,09 грн. пені та 1541,17 грн. інфляційних, мотивуючи тим, що відповідач не виконав свої зобов’язання по оплаті за поставлений позивачем товар за договором № 176 від 01 січня 2007 року. Також до стягнення заявлено державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В судове засідання 11 червня 2008 року позивач з’явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, надав суду додаткові докази.

Відповідач в засідання суду не з’явився, проте через канцелярію суду 10 червня 2008 року надав заперечення на позов, в яких позовні вимоги позивача визнає частково лише в сумі основного боргу в розмірі 4419,58 грн., та надав суду клопотання в якому просить розглядати справу без участі представника відповідача.

Розглянувши вищевикладене клопотання відповідача, вислухавши думку позивача, який не заперечує проти його задоволення, суд визнав клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника таким, що підлягає задоволенню.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарсько процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд встановив, що за домовленістю сторін позивач передав відповідачеві товар (машинне масло) на загальну суму 4939,58 грн., що підтверджено накладною на відпуск товарів № К0003595 від 20.01.2007 року, копія якої міститься в матеріалах справи. Відповідач товар прийняв від позивача, проте оплату його вартості не здійснив.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що оскільки накладна, які надана позивачем в обґрунтування позову, не має посилання на договір поставки (в накладній вказано умовою поставки договір купівлі-продажу, який позивачем не надано суду), позивачем не доведено суду факт того, що дана поставка товару відбувалась саме в межах договору поставки, наданого позивачем, отже поставка товару за накладною є позадоговірною.

07.02.2008 року за вих. № 07-02 позивач на адресу відповідача направив претензію щодо оплати поставленого товару, проте відповідач відповіді на претензію не надав та отриманий товар не оплатив, що й стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду. В даному випадку вищевказана претензія фактично є вимогою про оплату, в порядку ст. 530 ЦК України та встановлюють строки оплати вартості отриманого товару.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Відповідно ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у 7-денний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів її погашення, а також враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, відповідно ст. 525 ЦК України, позовні вимоги позивача щодо стягнення 4939,58 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договорами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивачем до стягнення заявлено 1541,17 грн. інфляційних. Позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 326,14 грн., а саме за період з 18.02.2008 року - виникнення у відповідача зобов’язань по оплаті, у зв’язку з направлення позивачем претензії - по 01.04.2008 року. В решті інфляційних суд відмовляє позивачу у зв’язку з безпідставним пред’явленням до стягнення.

Також позивачем пред’явлено до стягнення 1810,73 грн. річних, 987,92 грн. штрафу, 399,09 грн. пені, нарахованих за п. 5.7 договору. Відповідно ст. 547 ЦК правочин щодо забезпечення виконання вчиняється у письмовій формі, правочин щодо забезпечення виконання зобов’язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що поставка товару відбувалась між сторонами не за договором, а на підставі накладної на передачу товару, в позовних вимогах в частині стягнення 30% річних, пені та штрафу необхідно відмовити, як необґрунтовано пред’явлених до стягнення.

Суд не бере до уваги часткове невизнання позову відповідачем щодо основного боргу та його посилання на акт звіряння, оскільки відповідачем не надано суду доказів часткової оплати за накладною, яке є предметом даного судового провадження, сам акт звіряння містить в собі багату кількість накладних.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача

Керуючись ст. ст. 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника задовольнити.

В позові відмовити частково.

Стягнути з ТОВ "Южавтотранс", 61140, м. Харків, пр. Гагаріна, 50 кв. 58, (р/р 260094928 в ХОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589, ) на користь ТОВ "МИР МАСЕЛ", 62441, Харківська обл., Харківський р-н, с. Циркуни, відділення "Кутузівка", (р/р 8001 в АКІБ "Укрсиббанк" м. Харкова, МФО 351005, ) - 4939,58 грн. основного боргу, 326,14 грн. інфляційних, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 13 червня 2008 року.

Суддя Калініченко Н.В.