ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/77

20.05.08

За позовом Дочірнього підприємства “Управління спеціальних машин № 2” Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація”

До Товариства з обмеженою відповідальністю “Корпорація –Т”

про стягнення 5 549,67 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Рачинський В.А. –предст. ( дов. № 1 від 18.04.2006р.);

Від відповідача: не зв”явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за Договором № 40 від 04.04.2007 року, а саме: 5 549,67 грн. основного боргу та відшкодування понесених витрат по сплаті державного мита –102,00 грн., послуг інформаційно –технічного забезпечення судового процесу –118,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2008 року було порушено провадження в справі та прийнято позовну заяву до розгляду і призначено розгляд справи на 16.04.2008 року.

16.04.2008р. розгляд справи було відкладено на 20.05.2008р.

17.04.2008р. через загальний відділ канцелярії Господарського суду м. Києва до сектору № 47 по справі № 47/77 надійшла заява про зменшення позовних вимог: а саме: стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 549,67 грн. та судових витрат.

В судових засіданнях 16.04.2008р. та 20.05.2008р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд позов з уточненням позовних вимог задовольнити.

Відповідач вимог суду, викладених в ухвалі суду від 01.04.2008р. не виконав, відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 16.04.2008р. та 20.05.2008р. представник відповідача не з’явився. Через канцелярію Господарського суду м. Києва ніяких заяв та клопотань не подавав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Дочірнім підприємством “Управління соціальних машин № 2” Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” в якості виконавця з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Корпорація-Т”, в якості замовника, з –другої, було укладено Договір № 40 від 04.04.2007 року, згідно якого замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов’язання по виконанню своїми механізмами, автомобільною і будівельною технікою будівельно-монтажних, навантажувально-розвантажувальних та інших робіт і послуг на будівельному майданчику, а замовник (відповідач), в свою чергу згідно Договору, зобов’язався своєчасно і в повному об’ємі прийняти та оплатити послуги виконавця відповідно до умов даного Договору.

Пунктом 2.1 Договору № 40 від 04.04.2007р. визначено, що перелік вартості однієї машино-години з урахуванням виду механізмів та будівельної техніки знаходяться в Додатках № 1 та № 2, які є невід’ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 3.1 вищенаведеного Договору оплата за виконані Виконавцем роботи здійснюються замовником щомісячно, до 15 числа поточного місяця за попередній, на підставі довідок про вартість виконаних робіт або актів приймання передачі виконаних робіт, які оформлені Виконавцем та підписані Замовником або одним з його структурних підрозділів.

Відповідно до п. 5.2 вищевказаного Договору, Замовник зобов’язується забезпечити повне, своєчасне та безперебійне фінансування робіт, що виконуються Виконавцем за даним Договором.

Пунктом 7.1 вищевказаного Договору передбачено, що за несплату Замовником платежів за виконані роботи у строки, що передбачені даним Договором, Замовник зобов’язується сплатити Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого в оплаті платежу за кожен день прострочення, а також одноразово штраф в розмірі 5 % від простроченого в оплаті платежу.

Також, між сторонами було погоджено та підписано Додаток № 1 та Додаток № 2, в яких сторони погодили договірну ціну за 1 машино-годину роботи будівельних машин.

Так, згідно Актів приймання виконаних послуг № 10471 від 18 вересня 2007 року на суму 3 025,68 грн., № 10671 від 28 вересня 2007 року на суму 2 161,13 грн., № 10717 від 11 жовтня 2007 року на суму 1 200,00 грн., належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали досліджені в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як виконавця (позивача) так і замовника (відповідача) без зауважень та заперечень, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, - останнім, були надані послуги та виконані своїми механізмами роботи на будівельному майданчику, які замовником (відповідачем) була прийняті без будь-яких зауважень, на загальну суму 6 386,81 грн.

Згідно з позовною заявою, відповідачем на користь позивача були перераховані грошові кошти у сумі 837,14 грн. Таким чином, сума основної заборгованості, згідно з розрахунком позивача, становить 5 549,67 грн.

11.12.2007р. Позивач направив Відповідачу претензію № 588/1, в якій вимагав від відповідача погашення заборгованості у розмірі 5 549,67 грн. за роботу будівельної та автомобільної техніки, яка відповідачем була отримана, про що свідчить поштове відправлення.

Згідно з позовною заявою, відповідач відповіді на отриману ним претензію не надав та суму основної заборгованості не сплатив.

Відповідно до платіжного доручення № 249 від 09.04.2008р. відповідачем на користь позивача були перераховані грошові кошти у сумі 5 000,00 грн.

На день розгляду справи в суді (20.05.2008 року) згідно позовної заяви та розрахунків позивача, відповідач не сплатив Дочірньому підприємству “Управління спеціальних машин № 2” Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” (позивачу) за надані послуги та виконані роботи відповідно до умов Договору № 40 від 04.04.2007 року –549,67 грн. Сума заборгованості відповідача перед позивачем за розрахунками останнього на даний час складає –549,67 грн.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України від 16 січня 2003 року № 436-IV встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Стаття 193 Господарського кодексу України 16.01.03 № 436-IV встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Господарський кодекс України від 16 січня 2003 року № 436-IV у статті 173 визнає господарським зобов'язання, таке що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено де під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Стаття 527 згаданого кодексу визначає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно стаття 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст.610, 612 порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 623 ч.1 встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 905 ЦК України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач –Дочірнє підприємство “Управління спеціальних машин № 2” Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” умови Договору № 40 від 04.04.2007 року виконав належним чином, надавши послуги на загальну суму –6 386,81 грн., що підтверджується Актами приймання виконаних послуг № 10471 від 18 вересня 2007 року на суму 3 025,68 грн., № 10671 від 28 вересня 2007 року на суму 2 161,13 грн., № 10717 від 11 жовтня 2007 року на суму 1 200,00 грн., а відповідач –Товариство з обмеженою відповідальністю “Корпорація-Т” –свої обов’язки за зазначеним Договором, вчасно в повному об’ємі не виконав, а лише частково, сплатив грошові кошти за надані позивачем послуги на суму 5 837,14 грн.(відповідно до пояснень представника позивача). На даний час у відповідача перед позивачем існує непогашена прострочена заборгованість у сумі 549,67 грн. (6 386,81 грн.(вартість виконаних робіт та наданих послуг) – 5 837,14 грн.(сплачені кошти)), а тому суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за надані послуги та виконані роботи в розмірі – 549,67 грн. законною та обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з відповідача підлягає стягненню 102,00 грн. - витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Корпорація-Т” (, юридична адреса: 03039, м. Київ, вул. Грінченка, буд. 2/1, фактична адреса: 04074, м. Київ, вул. Вишгородська, 23, р/р № 260066085 в ВАТ АКБ “Укргазбанк” у м. Києві, МФО 320478), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Дочірнього підприємства “Управління спеціальних машин № 2” Відкритого акціонерного товариства “Будмеханізація” (, місцезнаходження: 01013, м. Київ, провулок Деревообробний, 3, р/р 1381 в Міжрайонному відділенні Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, МФО: 322012) суму основного боргу –549 (п’ятдесят сорок дев’ять) грн. 67 коп., а також 102 (сто дві гривні) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                      С.Р.Станік