ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2008 р.                                                                       Справа №8/445

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Оболонь", м.Полтава

до Закритого акціонерного товариства "Молодіжна мода" м.Полтава

про стягнення 3840,00 грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: Ленець Ю.Р.

від відповідача: Закладна Н.В., дов.№ 1 від 21.01.08 р.

Суть справи : Стягується 3840,00 грн. вартості поліпшень орендованого майна згідно договору оренди від 01.02.2001 р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив :

01.02.2001 року між сторонами було укладено договір оренди, згідно з яким позивач орендував у відповідача нежитлове приміщення. Відповідно до п.4.1 договору він укладався на строк до 10.02.2006 р.

Додатковою угодою, що була укладена між сторонами 15.09.2004 року, строк оренди було продовжено до 1 лютого 2013 року.

Як вбачається із матеріалів справи у 2004 році позивачем було здійснено поліпшення орендованого майна у вигляді улаштування окремого вводу електропостачання до орендованого приміщення згідно технічних умов ВАТ "Полтаваобленерго" від 27.02.2007 р.

Сторони домовились про дострокове припинення договору оренди, що підтверджується їх листами № 63 від 17 жовтня 2006 року та № 19 від 13 листопада 2006 року.

Згідно акту передачі з оренди нежитлового приміщення від 20.11.2006 р. відповідач здав, а позивач прийняв орендоване приміщення.

Як зазначено п.6.1 договору, зміна орендної плати оформляється додатковими угодами, що виражають взаємне волевиявлення сторін стосовно обов"язкових умов договору.

Зважаючи на те, що відповідач ініціював дострокове припинення договору оренди у зв"язку із відсутністю згоди позивача на підвищення розміру орендної плати, позивач прийняв пропозицію відповідача, про що 13 листопада 2006 року направив відповідачу листа № 19 від 13.11.2006 р. відповідного змісту.

Згідно зі ст.640 ЦК України між сторонами в даному випадку укладено угоду про дострокове припинення договору оренди з 06.11.2006 року.

Під час оренди вищевказаного приміщення 27 лютого 2004 року позивач отримав технічні умови щодо виконання поліпшення джерела постачання електричної енергії для орендованих приміщень.

Прокладка нового кабелю та встановлення щитка вводу з приладом обліку було виконано згідно з проектною документацією. Прокладка кабелю (в землі) та встановлення окремого вводу електричної енергії в орендованих приміщеннях є їх невіддільним поліпшенням. Вартість поліпшень за даними обліку позивача складає 3840,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.767 ЦК України наймодавець зобов"язаний передати наймачеві річ у комплекті і у стані, що відповідають умовам договору найму та її призначенню.

Відповідно до ч.3 ст.767 ЦК України наймач зобов"язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі у його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Як встановлено у судовому засіданні, на момент укладення вищевказаного договору оренди від 01.02.2001 р., його умови були сторонами погоджені і їх задовольняли.

Відповідач, заперечуючи проти позову, пояснив, що згідно договору оренди, позивач орендував нежитлове приміщення, яке належить відповідачу, з 1 лютого 2001 року.

Дія договору була припинена достроково за згодою сторін 20 листопада 2006 року.

За період оренди позивач, задовольняючі потреби свого виробництва (торгівля продовольчими товарами), без дозволу і погодження з керівництвом відповідача встановив в орендованому приміщенні додаткове торгово-технологічне обладнання, тобто холодильники, морозильники, охолоджуючі прилавки, піч СВЧ, кондиціонери.

Таке переобладнання привело до порушення і збою в системі енергозабезпечення і відповідних приладів, яка за проектом приміщення була обладнана під магазин по продажу промислових товарів.

Крім того, неодноразово були встановлені порушення правил використання електричної енергії з боку підприємства - позивача (Акт № 004424 від 4 лютого 2004 р. ВАТ "Полтаваобленерго").

Використання електроенергії за період з 2003 року збільшилось в 3 рази, що значно перевищує проектні показники і ліміти.

В зв"язку з цим позивачеві було запропоновано самостійно задовольнити потреби по електроенергії, вирішивши питання за допомогою договірних відносин з ОАО "Полтаваобленерго" (Листи № 152 від 11 грудня 2003 р.; № 44 від 19 лютого 2004 р.; № 47 від 25 лютого 2004 р.).

До моменту припинення договору позивачем не ставилось питання про відшкодування витрат на облаштування своїх енергетичних проблем.

Також, підприємство відповідача є самостійним абонентом ВАТ "Полтаваобленерго" згідно довгострокового договору.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, ст.291 ГК України у разі припинення договору найму наймач зобов"язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до Закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов"язань, крім випадків, передбачених законом.

Позивач, посилаючись на п.3.4 договору оренди, вважає, що згода орендодавця (відповідача) на здійснення поліпшень не передбачена, тому наполягає на стягненні з нього суми 3840,00 грн. вартості прокладки нового кабелю та встановлення щитка вводу з приладом обліку.

Аналіз змісту пункту 3.4 договору оренди від 01.02.2001 р. щодо права орендаря (позивача) отримати від орендодавця (відповідача) вартість витрат по проведенню будівельних робіт та інших поліпшень орендованого приміщення у випадку дострокового розірвання договору оренди показав, що "орендар" має право по закінченні строку оренди залишити за собою виконані ним за свій рахунок поліпшення орендованого майна, якщо вони можуть бути відділені від будівлі без завдання їй шкоди.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (Роз"яснення ВАСУ від 10.12.96 р. № 02-5/422 "Про судове рішення").

Як зазначається в частині першій ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Надані позивачем матеріали (технічні умови, накладна № 15-11 від 20.11.2006 р., рахунок фактура № 13 від 20.11.2006 р.) не є належними доказами у справі, оскільки не доводять наявності згоди відповідача на проведення необхідних позивачеві поліпшень системи постачання електричної енергії для орендованих приміщень. Вказана обставина свідчить про самовільне проведення позивачем вищевказаних поліпшень, що є односторонньою зміною умов договору.

Згідно п.3.3 договору оренди від 01.02.2001 р. орендар (позивач) зобов"язаний користуватися майном у відповідності з договором і призначенням майна, слідкувати за збереженням інженерних ліній і у випадку виходу їх з ладу терміново інформувати орендодавця тощо.

Сторонами не складалась додаткова угода, у якій були б передбачені умови здійснення поліпшень джерел електропостачання в орендованих приміщеннях і повернення орендодавцем витрат орендаря за проведення таких робіт (грошовими коштами, зарахуванням витрат в рахунок орендної плати майбутнього періоду).

За вищевказаних обставин на підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для виникнення цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді сплати на користь позивача 3840,00 грн. вартості поліпшень джерел електропостачання в орендованих приміщеннях.

Керуючись ст.ст.43, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                Плеханова Л.Б.