ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.08 Справа № 20/196/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Якимівського орендного підприємства “Виробниче об’єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування”, Запорізька область, смт.Якимівка

до Якимівської селищної ради, Запорізька область, смт.Якимівка

про стягнення 568,44 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Капустіна О.В. (дов. №339 від 25.05.2007р.);

Від відповідача – не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 402,72 грн. основного боргу, суми 165,72 грн. інфляційних втрат, всього суми 568,44 грн.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/196/08, судове засідання призначено на 07.04.2008 року. У судовому засіданні 07.04.2008р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 21.04.2008р.

21.04.2008р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі ст. 11-16, 258, 509, 525, 526, 530, 546, 549-552, 611, 625 ЦК України, ст.193, 216-218, 230-231, 264-265 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач надав заперечення, в якому позовні вимоги не визнав з наступних підстав. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Позивач не звертався до суду на протязі 3-х років, тому вступає в дію позовна давність, де згідно ч.4 ст. 267 ЦК України закінчення терміну позовної давності, застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно ст. 184 Житлового кодексу України фінансування затрат на експлуатацію та ремонт житлового фонду місцевих рад здійснюється за рахунок коштів житлово-експлуатаційних організацій, позивач є балансоутримувачем будинку 42 по вул. Леніна в смт.Якимівка. Відповідно до ст. 25 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” балансоутримувач повинен визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Тому проведення капітального ремонту повинен фінансувати позивач. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

У січні 2005р. Якимівським орендним підприємством “Виробниче об’єднання житлово-комунального господарства та побутового обслуговування” (позивач) за замовленням Якимівської селищної ради Запорізької області (відповідач) були виконані роботи по заміні унітаза в квартирі №11 житлового будинку №42 по вул. Леніна в смт.Якимівка Запорізької області на загальну суму 402,72 коп., що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт №6, підписаного обома сторонами.

10.01.2005р. позивач виставив відповідачу рахунок №192 на суму 402,72 грн. щодо оплати виконаних робіт, отриманий відповідачем 11.01.2005р..

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач не сплатив грошові кошти у сумі 402,72 грн.

Згідно з ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають з підстав, передбачених законом, а також з дій громадян і організацій. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній та письмовій формі. При цьому письмовою формою вважається як підписання одного документу, так і обмін листами, телеграмами тощо, з яких вбачається, що сторони правочину досягли згоди по всіх істотних умовах, необхідних для договорів даного виду. Правочин (договір) є підставою виникнення зобов’язання. Зобов’язання відповідно до ст. 509 ЦК України –це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Із матеріалів справи слідує, що між позивачем та відповідачем вчинено правочин щодо виконання підрядних робіт, внаслідок досягнення ними згоди по всіх істотних умовах, необхідних для укладення угод підряду, а саме: щодо предмету та ціни робіт.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога щодо оплати заявлена позивачем у рахунку №192 від 10.01.2005р. на суму 402,72 грн. щодо оплати виконаних робіт. Оскільки як слідує із акту, роботи відповідачем прийняті, він був зобов’язаний їх оплатити.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про стягнення боргу у березні 2008р. (позовна заява датована 04.02.2008р.).

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 257 ЦК України встановлено строк позовної давності тривалістю в три роки. Наслідком спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є відмова у позові. Оскільки відповідачем заявлено про пропуск позовної давності, на момент пред’явлення позову строк позовної давності за вимогами про стягнення вартості виконаних робіт по заміні унітаза в квартирі №11 житлового будинку №42 по вул. Леніна в смт.Якимівка Запорізької області на загальну суму 402,72 коп., закінчився. Внаслідок пропуску строку позовної давності, який є самостійною підставою для відмови в позові, в задоволенні вимог про стягнення з відповідача суми 402,72 грн. відмовляється.

Згідно з ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). На цій підставі вимоги про стягнення 165 грн. 72коп. втрат від інфляції грошових коштів також задоволенню не підлягають.

Заперечення позивача щодо переривання строку позовної давності у зв’язку з визнанням відповідачем боргу суд вважає необгрунтованим. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку. Такими діями можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов'язаною особою по відношенню до кредитора. Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: повне або часткове визнання претензії, часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу і (або) неустойки, сплата процентів по основному боргу; прохання про відстрочку виконання. При цьому в тих випадках, коли передбачалось виконання зобов'язання частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник здійснив дії, які свідчать про визнання лише частини (періодичного платежу), такі дії не можуть бути підставою для перерви перебігу строку позовної давності по іншим частинам (платежам). В обґрунтування доводів позивач посилається на підписання сторонами по справі (зокрема відповідачем) акту звірки взаємних рахунків станом на 01.06.2007р. Однак, із зазначеного акту неможливо зробити висновки про визнання відповідачем себе зобов’язаною особою саме за виконані роботи по заміні унітаза в квартирі №11 житлового будинку №42 по вул. Леніна в смт.Якимівка Запорізької області на загальну суму 402,72 коп. Довідка щодо дебіторської заборгованості Якимівської селищної ради перед позивачем не підписана відповідачем, тому не може бути доказом переривання позовної давності, визнання боргу.

На підставі викладеного, у задоволенні позову відмовляється повністю.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 01..09.2008 р.