ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 р.

Справа № 14/109

за позовом ТзОВ "Метал Холдинг Львів"

вул.Навроцького, 1а, м.Львів, 79034

до відповідача Долинське районне КП "Долинатепломережа"

вул. Грушевського,26 б, м.Долина,77500

Представники:

Від позивача: Василевський Р.Й., юрисконсульт, (довіреність № 47 від 02.01.08р.)

від відповідача: не з"явились

Представнику позивача роз"яснено права та обов"язки на підставі ст.ст.20,22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення заборгованості в сумі 28 123,64грн., а саме: 22 332,02грн. основного боргу, 3 132,59грн. пені, 2 233,20грн. штрафу, 425,83грн. - три проценти річних.

Позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити, свої обгрунтування виклав у позовній заяві.

Відповідач в засідання суду не з"явився, відзиву на позовну заяву не подав.

В попередньому судовому засіданні відповідач позов визнав, подав акт звірки заборгованості між сторонами за період з 01.01.08 по 16.07.08.

За наведених обставин та в силу ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами без участі відповідача, якого належно повідомлено про час, дату та місце проведення засідання суду.

Заслухавши представника позивача та розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №001/08 від 02.01.08 за накладною №РН-0000002 від 02.01.08, позивач поставив відповідачу товар - металопрокат на суму 22 332,02грн., по довіреності ЯОЗ №314968 від 02.01.08.

Відповідно до п.1.1 вищезазначеного договору, продавець (тобто позивач) зобов"язався продати та передати у власність покупця (відповідача) металопрокат, а покупець (відповідач) - прийняти продукцію та оплатити її вартість відповідно до умов договору.

Позивач в засіданні суду наголошує на п.4.3 договору, відповідно до якого покупець (відповідач) повинен здійснити повну оплату вартості кожної партії продукції протягом трьох банківських днів з дати поставки відповідної партії.

Відповідач продукцію прийняв, але не оплатив її вартість, тому станом на сьогоднішній день за відповідачем рахується борг в сумі 22 332,02грн.

17.07.08 позивач направив відповідачу претензію №19 з вимогою сплатити заборгованість.

Відповідач відповіді на претензію не надав, боргу не сплатив.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову і виходить з наступних підстав.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Статтею 526 частиною 1 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов’язання, а саме зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Таким чином на підставі норм чиннного цивільного та господарського кодексу позивачем вжито всіх заходів досудового врегулювання спору, які не дали результатів, а тому останній звернувся до суду за захистом порушеного права.

Внаслідок того, що відповідач не розрахувався за поставлений на час пред"явлення позову , за відповідачем рахується заборгованість в сумі 22 332,02 грн.

Відповідно до п.6.2 вищезгаданого договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань, покупець (відповідач) сплачує продавцю (позивачу) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від суми заборгованості, за кожен день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи, строк оплати металопрокату за накладною №РН-0000002 від 02.01.08 сплив 08.01.08, термін прострочення становить 112 дні (період з 09.01.08 по 29.04.08). Подвійна облікова ставка НБУ за зазначений період становить 20%. Отже, пеня становить 1 370,51грн. (22 332,02 х 20% : 365 х112 днів = 1 370,51грн.).

Позивач також нарахував відповідачу пеню за термін прострочення з 30.04.08 по 27.08.08 (120 днів). Подвійна облікова ставка НБУ за вказаний період становить 24%. Отже пеня становить

1 762,08грн. (22 332,02 х 24% : 365 х 120 днів = 1 762,08грн.).

Пунктом 6.3 договору передбачено, що окрім пені за несвоєчасну оплату вартості продукції покупець (відповідач) сплачує продавцю (позивачу) штраф у розмірі 10% від несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідно до п.6.3 договору, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 2 233,20грн.

(22 332,02 х 10% = 2 233,20грн.).

Згідно 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання , на вимогу кредитора забов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір процентів.

Позивач провів розрахунок 3% річних від простроченої суми (за період з 09.01.08 по 27.08.08, за 232 дні), що складає 425,83грн. (22 332,02 х 3% 6 365 х 232 дні = 425,83грн.).

Викладені вище обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема договором купівлі-продажу №001/08 від 02.01.08, видатковою накладною №РН-0000002 від 02.01.08, довіреністю ЯОЗ №314968 від 02.01.08 на ім"я Бачевського М.В., претензією №19 від 17.07.08, розрахунками соновного боргу, пені, штрафу, 3% річних, і є обгрунтованими, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з Долинського районного комунального підприємства "Долинатепломережа", Івано-Франківська обл., Долинський р-н., м.Долина, вул.М.Грушевського,26 Б (, р/р 94 в ВАТ "Ощадбанк", МФО 336536) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Метал Холдинг Львів", м.Львів, вул.Навроцького,1а ( , р/р в ЛОД "Райффайзен Банк Аваль", МФО 325570)

22 332,02грн. основного боргу, 3 132,59грн. пені, 2 233,20грн. штрафу, 425,83грн. - три проценти річних, 281,24грн. держмита та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Булка Володимир Ігорович

Рішення підписане 24.09.08.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Помічник судді Гандера М.В.