ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2008 р. Справа № 45/96-08

вх. № 3169/5-45

Суддя господарського суду Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Люшня Н.А

за участю представників сторін:

позивача - Ступницький К.Л., директор відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ НВП "Агрозахист", м. Харків

до ДП Дослідне господарство "Комсомолець", с. Комсомольське

про стягнення 1786,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 1006,14 грн. основного боргу, 663,86 грн. інфляційних витрат та 116,88 грн. річних мотивуючи тим, що 23.10.2004 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на виконання робіт з дезінфекції № 23-10 відповідно до умов якого позивач свої зобов’язання виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобов’язання по договору не виконав та виконані позивачем роботи оплатив лише частково, чим порушив умови договору. Також до стягнення заявлено державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В судове засідання 26 травня 2008 р. позивач з’явився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання 26 травня 2008 року не з’явився, відзив на позов та докази в обґрунтування своїх заперечень не надав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов’язок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також з огляду на те, що ухвалою суду від 24 квітня 2008 р. сторони були попередженні про розгляд справи за наявними матеріалами у разі їх нез’явлення в засідання суду, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив, що на підставі договору № 23-10 від 23 жовтня 2004 р. укладеного між позивачем та відповідачем, позивачем були виконані роботи по дезінфекції, про що свідчить приймально-здавальний акт на виконання робіт від 23 жовтня 2004 року, наданий позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2.2 договору оплата за виконані роботи мала здійснитися у п’ятиденний термін після підписання акту виконаних робіт, проте, в порушення умов договору № 23-10, відповідачем була проведена часткова оплата в розмірі 1000,00 грн., про що свідчить реєстр кредитових платіжних документів банку від 03.06.2005 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

У зв’язку з існуючою заборгованістю позивач направив відповідачу претензію за № 26 від 10.07.2006 р. з проханням оплатити заборгованість за договором в сумі 1006,14 грн. в 30-денний термін, однак відповідач в встановлений термін не розрахувався, що й стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або Інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 193 ГУ України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно до п. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в розмірі 1006,14 грн. обґрунтованими, підтвердженими наданими суду доказами та підлягаючими задоволенню в повному обсязі.

Також позивачем до стягнення заявлено 663,86 грн. інфляційних та 116,88 грн. річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 493,05 грн. інфляційних та 88,71 грн. річних обґрунтовані та підлягають задоволенню. В решті інфляційних та річних суд вважає за необхідне відмовити позивачу у зв’язку із необґрунтованим пред’явленням.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 102,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити частково.

Стягнути з ДП дослідне господарство "Комсомолець", 64644, Харківська обл., Лозівський район, с. Комсомольське (в тому числі з р/р 04430 в УАК ПІБ м. Лозова, МФО 351522, ) на користь ТОВ НВП "Агрозахист", 61082, м. Харків. вул. Рибалка, 15, кв. 10 14 в АКБ "Меркурій", м. Харків, МФО 351663, ) - 1006,14 грн. основного боргу, 493,05 грн. інфляційних, 88,71 грн. річних, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 27 травня 2008 року.

Суддя Калініченко Н.В.