ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2008 р.

№ 1/3

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

на постанову

від 18.02.02 Львівського апеляційного господарського суду

у справі

№ 1/3 господарського суду Чернівецької області

за позовом

ВАТ "Прикарпаттяобленерго"

до

Івано-Франківської міської ради

про

визнання частини договору недійсним

за участю представників сторін:

Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" –Мануляк Ю.В., довір. у справі

позивача: Легінь Р.О., довір. у справі

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 14.11.2001 (Суддя Скрипничук І.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.02 (колегія суддів у складі: Юркевича М.В., Бонк Т.Б., Городечної М.І.), позовні вимоги задоволено: визнано недійсним договір від 01.04.99р., укладений між Івано-Франківською міською радою та ВАТ "Прикарпаттяобленерго" про передачу до комунальної власності територіальної громади м.Івано-Франківська котельні з тепловими мережами.

Судові акти мотивовані тим, що передана ВАТ "Прикарпаттяобленерго" по спірному договору котельня не відноситься до державної власності , а є виключно колективною власністю акціонерного товариства.

Не сторона у справі - Державне міське підприємство "Івано-Франківськтеплокомуненерго" просить скасувати прийняті у справі судові акти, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що прийняті у справі судові акти безпосередньо стосуються прав і обов'язків Підприємства, оскільки воно користується на праві повного господарського відання майном, яке було передано згідно спірного договору у комунальну власність.

Вважає, що судом не було залучено до розгляду справи Івано-Франківську обласну адміністрацію, оскільки п.12 договору встановлено, що усі суперечки , що виникають між сторонами договору вирішуються за взаємною згодою, а у разі неможливості її досягнення - за участю Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Порушення судом норм матеріального права полягає в неправильному застосуванні ст. 48 ЦК України ( в редакції 1963р.), п. г ч.2 ст.5 Закону України "Про приватизацію державного майна". В даному випадку суд фактично змінив форму власності майна з державної на колективну.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову було визнання недійсним договору від 01.04.1999 сторонами якого є Івано-Франківська міська рада та ВАТ "Прикарпаттяобленерго". Судами встановлено, що цей договір було укладено поза межами повноважень голови правління ВАТ. А також договір не відповідає постанові КМУ № 2074 від 25.12.1998 "Про поетапну передачу в комунальну власність територіальних громад великих міст об’єктів тепловодопостачання споживачів житлово-комунальної сфери" та Закону України "Про передачу об’єктів права державної і комунальної власності" № 147/98-ВР від 03.03.1998.

Слід зауважити, що Верховний Суд України погодився з вказаними висновками, що викладені в постанову ВГСУ від 05.06.2002 № 1/3 (в матеріалах справи).

За таких обставин судами не порушені вимоги ст. 48 ЦК України.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Матеріалами скарги скаржник не довів наявність такого факту. Посилання скаржника на те, що він користується котельнею на праві повного господарського відання не свідчить про належність йому цього майна.

Відповідно до ст. 386 ЦК України саме власник майна, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Скаржник не позбавлений права в окремому судовому провадженні довести своє право власності на спірне майно.

Доводи скаржника про те, що спірне рішення зачіпає права Івано-Франківської обласної державної адміністрації, яка не залучена до розгляду справи, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки касаційну скаргу, виходячи з норми ст. 107 ГПК України, має подати саме особа, яка вважає, що її права та законні інтереси порушено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не зачіпає права та інтереси ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", а тому підстави для скасування прийнятих у справі судових актів відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернівецької області від 14.11.2001 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.02.02 у справі №1/3 –без змін.

Головуючий В. Овечкін

Судді: Є.Чернов

В.Цвігун