СУД
Ухвала

Іменем України

25
березня 2008 року

Справа
№ 2-29/14821-2007А

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді
,

суддів
,

,

секретар
судового засідання

за участю
представників сторін:

позивача:
не з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 на постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим (суддя
Башилашвілі О.І.) від 17.01.2008 року у справі № 2-29/14821-2007А

за
позовом  суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
(АДРЕСА_1)

до          Державної податкової інспекції у
місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
про скасування рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної
Республіки Крим № від 28.08.2006 року про застосування фінансових
санкцій в сумі 6645,00 грн.

Постановою господарського
суду Автономної Республіки Крим (суддя Башилашвілі О.І.) від 17.01.2008 року у
справі №2-29/14821-2007А у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду
мотивована тим, що спірне рішення податкового органу прийнято відповідно до
вимог законодавства, а факт порушення позивачем вимог Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” знайшов підтвердження під час розгляду справи.

Не погодившись з постановою
господарського суду першої інстанції, суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, позов
задовольнити.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що спірне рішення прийнято на підставі акту перевірки, в
якому працівники Державної податкової інспекції необґрунтовано прийшли до
висновків, щодо порушення позивачем вимог Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”. При цьому позивач посилається на те, що при проведенні перевірки не
враховано що в магазині, що належить суб'єкту підприємницької діяльності
ОСОБА_2., здійснюють торгову діяльність суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 і суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_3.

Крім того, позивач посилається на те, що при
проведенні перевірки був присутній продавець ОСОБА_4, який є працівником
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3, що підтверджується договором від
15.04.2006 року, який на вимогу працівників Державної податкової інспекції в
місті Ялта про видачу грошей, видав грошові кошти, які належали суб'єкту
підприємницької діяльності ОСОБА_3, у зв'язку з чим, позивач вважає, що при
проведенні перевірки суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1, була
врахована сума виручки суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 Позивач
вважає, що при проведенні перевірки ревізори не встановили працівником якого
суб'єкта підприємницької діяльності є ОСОБА_4

У судове засідання,
призначене на 25.03.2008 року, представники сторін не з'явились, про час та
місце слухання справи повідомлені належним чином.

Судова колегія вважає
можливим розглянути спір за відсутністю сторін, оскільки матеріалів справи
достатньо для розгляду спору по суті, а згідно частини 4 статті 196 Кодексу
адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або
інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату,
час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши постанову суду першої
інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія встановила наступне.

За
результатами перевірки контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу у магазині, розташованому по вулиці Леніна
у місті Алупка зупинка „Укрсоцбанк”, у якому здійснює підприємницьку діяльність
фізична особа-підприємець ОСОБА_1, було складено акт від 28.08.2006 року №
001473 (аркуші справи 9-11).

На
підставі акту перевірки відповідачем прийнято рішення про застосування до
позивача штрафних (фінансових) санкцій від 28.08.2006 року № на
загальну суму фінансових санкцій 6645,00 грн., за порушення пунктів 1, 13
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, з яких: 26,25 грн.
(п'ятикратний розмір вартості проданих товарів за проведення розрахункової
операції через реєстратор розрахункових операцій на неповну суму вартості
проданих товарів - 5,25 грн.х5)   і   6618,75 грн.   (п'ятикратний   розмір
суми,   на  яку
виявлено невідповідність суми наявних грошових коштів на місці
проведення розрахунків сум коштів, вказаній в денному звіті реєстратора розрахункових
операцій - 1323,75 грн. і 345,00 грн.-16,00 грн.-5,25 грн.х5).

Вивчивши матеріали
справи,  вислухавши представника
податкової інспекції, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова
колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої
інстанції у зв'язку з наступним.

Відповідно
до статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг", суб'єкти
підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції в готівковій та
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів і т.п.) при продажі товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування і послуг зобов'язані, зокрема: проводити розрахункові
операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані,
опломбовані в установленому порядку і переведені у фіскальний режим роботи
реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових
документів, підтверджуючих виконання розрахункових операцій, або у випадках,
передбачених справжнім Законом, із застосуванням зареєстрованих в установленому
порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої
форми на повну суму проведеної операції; забезпечувати відповідність сум
наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, вказаній в денному
звіті реєстратора розрахункових операцій, а у разі використання розрахункової
книжки загальній сумі продажу по квитанціях, виданих з початку робочого дня.

Згідно
пункту 1 статті 17 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг"
у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих
товарів (наданих послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, який підтверджує виконання розрахункової операції або
проведення її без використання розрахункової книжки, до суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товар (послуги), за
рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються
фінансові санкції в п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих
послуг), по яких виявлена невідповідність.

Згідно
статті 22 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг" у разі
невідповідності суми наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, вказаній в денному звіті, а у разі використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданих з початку робочого
дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансова санкція в
п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлена невідповідність.

Відповідно
до пункту 22 Порядку заняття торговою діяльністю і Правилами торгового
обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995 року №108, касир або інший працівник, який отримує гроші за
товар, під час розрахунку з покупцем, повинні чітко назвати суму, отриману від
покупця, і покласти отримані від нього гроші окремо на видному місці, оформити
розрахунковий документ встановленої форми на повну суму покупки, назвати
покупцеві суму здачі, що належить йому, і видати її разом з розрахунковим
документом.

Забороняється
зберігання в касі (грошовому ящику, сейфі) грошей готівкою, яка не належить
підприємству, а також особистих речей касира або інших працівників
підприємства.

Судова
колегія вважає, що доводи позивача відносно того, що при проведенні перевірки
працівниками відповідача була врахована сума виручки суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_3, оскільки при перевірки був присутній продавець ОСОБА_4
(співробітник Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3), судова колегія
вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно
пункту 1.8 статті 1 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”,
наймана особа - фізична особа, яка безпосередньо власною працею виконує трудову
функцію виключно за дорученням або наказом працедавця згідно з умовами
укладеного з ним трудового договору (контракту) відповідно до закону. При цьому
усі вигоди від виконання такої трудової функції (крім заробітної плати такої
найманої особи, інших виплат чи винагород на її користь, передбачених
законодавством), а також усі ризики, пов'язані з таким виконанням або
невиконанням, отримуються (несуться) працедавцем .

Відповідно
до пункту 2 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування,
обліку і звітності суб'єктів малого підприємництва”, у разі коли платник
єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з використанням найманої
праці або з участю в підприємницькій діяльності членів його сім'ї, ставка
податку збільшується на 50% за кожну особу.

Судова
колегія встановила, що у вино-горілчаному магазині по вул. Леніна в місті
Алупка, 08.08.2006 року була проведена розрахункова операція з продажу товарів
(сигарет «Кент супер лайт», запальнички, вина «Муськатель рожеве Качинська
долина», що належать позивачу на суму 21,25 грн., через реєстратор
розрахункових операцій (фіскальний номер №) проведений продаж вина
«Муськатель рожеве Качинськая долина»на суму 16,00 грн., сума грошових коштів,
відбита в денному звіті реєстратора розрахункових операцій склала 16,00 грн.,
на місці проведення розрахунків знаходилися грошові кошти в сумі 1345,00 грн.
(акт перевірки № 001473 від 08.08.2006 року). Дана сума знаходилася і була
власноручно перерахована в повному об'ємі в магазині продавцем ОСОБА_4, що
зафіксовано в покупюрному опису грошових коштів (аркуш справи 10).

Крім
того, відповідно до заяви вх.№18519/Д від 15.06.2006 року (аркуш справи 36)
продавець ОСОБА_4 не знаходиться в трудових відносинах з суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_3.

Відповідно
до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб,
прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності
суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

Сукупність
наявних в матеріалах справи доказів, та встановлені судовою колегією обставини,
свідчать про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірне
рішення фактично прийнято відповідачем відповідно до закону з урахуванням
виявлених порушень закону позивачем.

Враховуючи
викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, оскільки постанову суду першої
інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись статтею 195,
пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205,
статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду
Автономної Республіки Крим від 17.01.2008 року у справі № 2-29/14821-2007А залишити
без змін.

Ухвала набирає законної
сили з моменту оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено
протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді