ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2008 р. Справа № 12/7613

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Гасюк О.А. - представника за довіреністю №01/42-44Д від 29.02.2008р.,

від відповідача: Стасюка Р.В. - представника за довіреністю №3576 від 29.12.2007р. (був присутній в судовому засіданні 28.08.2008р.),

Приколотіна В.Л.- представника за довіреністю №14 від 08.01.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

на рішення господарського суду Хмельницької області

від "23" січня 2008 р. у справі № 12/7613 (суддя Шпак В.О.)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м.Київ

до Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго", м. Хмельницький

про стягнення 13557641 грн. 83 коп.

з перервою в судовому засіданні з 28.08.2008р. по 11.09.2008р. відповідно до норм ст.77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.01.2008р. у справі №12/7613 задоволено частково позов Державного підприємства "Енергоринок" до ВАТ "Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго". Стягнуто з відповідача на користь позивача 1457185,66 грн. різниці від встановленого індексу інфляції, 417195,80 грн. 3% річних, 850000,00 грн. пені, 24658,00 грн. державного мита, 114,11 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В частині стягнення 447154,91 грн. відмовлено.

Провадження у справі в частині стягнення 4805933,91 грн. припинено відповідно до п.1.1 ст.80 ГПК України.

Затверджено укладену між сторонами мирову угоду від 02.11.2007р. наступного змісту:

"Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 19.12.2006р. порушено провадження у справі №12/7613 за позовом ДП "Енергоринок" до ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" про стягнення з Відповідача на користь Позивача основного боргу за електроенергію за договором від 18.02.2003р. №1411/01 (далі-Договір) за період: з листопада 2003р. по грудень 2003р. (включно), за листопад 2004р., та за період з листопада 2005р. по грудень 2005р. (включно), в сумі 10727756,00 грн., 3% річних - 417195,80 грн., інфляційних нарахувань - 1457185,66 грн., пені - 955504,37 грн., а всього на суму 13557641,83 грн.

2. Станом на 01.11.2007р. Відповідачем частково погашено основний борг шляхом здійснення платежів на суму 5253088,82 грн.

3. Відповідач визнає вимоги Позивача про стягнення основного боргу за електроенергію куповану за Договором в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року (включно), в листопаді 2004 року в сумі 4 232 094,59 грн. та в грудні 2005 року в сумі 1 242 572,59грн.,що станом на 01.10.2007 складають 5 474 667,18 грн. (надалі -"заборгованість").

Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України, вказані в першому реченні цього пункту Мирової угоди зобов'язання Відповідача за Договором зі сплати заборгованості в сумі 5 474 667,18 грн. припиняються заміною їх новими зобов'язаннями, які виникають з цієї Мирової угоди. При цьому, укладення Мирової угоди не припиняє додаткові зобов'язання, пов'язанні з цією заборгованістю.

4.          Погашення заборгованості здійснюється Відповідачем шляхом щомісячного перерахування рівними частками грошових коштів:

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року, в листопаді 2004 року в сумі 4232094,59 грн., на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Позивача №1 у ГОУ ВАТ "Державний ощадний банк України" із обов'язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів цієї Мирової угоди, реквізитів Договору №4249/02 про реструктуризацію заборгованості від 03.09.2007р. (який укладений між ДП "Енергоринок" та ВАТ "ЕК "Хмельницькобленерго" та обов'язковою умовою дійсності якого в частині реструктуризації заборгованості за листопад - грудень 2003 року та листопад 2004 року є затвердження судом цієї Мирової угоди), періоду виникнення заборгованості погашення якої здійснюється платіж, в т.ч. ПДВ.

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в грудні 2005 року в сумі 1 242 572,59 грн., на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Позивача №1 у ГОУ ВАТ "Державний ощадний банк України" із обов'язковим зазначенням у призначенні платежу реквізитів цієї Мирової угоди, періоду виникнення заборгованості, в погашення якої здійснюється платіж, в т.ч. ПДВ.

5.          Строк погашення заборгованості Відповідача перед Позивачем встановлюється:

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року, в листопаді 2004 року в сумі 4 232 094,59 грн., - 5місяців, починаючи з 01 січня 2017 року до 31 травня 2017 року;

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в грудні 2005року в сумі 1 242 572,59 грн., - до 31 грудня 2007 року.

6.          Перший платіж із погашення заборгованості, що підлягає реструктуризації за цією Мировою угодою, повинен бути здійснений:

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в грудні 2005року в сумі 1 242 572,59 грн., не пізніше 31 грудня 2007 року;

- в частині сплати основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року, в листопаді 2004 року в сумі 4 232 094,59грн., не пізніше 31 травня 2017 року.

7.          Кожний черговий платіж має бути здійснений Відповідачем не пізніше останнього числа місяця, в якому він (платіж) підлягає перерахуванню згідно з наведеними графіками:

7.1. Графік платежів в рахунок погашення основного боргу за електроенергію куповану за Договором в період в грудні 2005 року в сумі 1 242 572,59 грн.:

7.2. Графік платежів в рахунок погашення основного боргу за електроенергію, куповану за Договором в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року (включно), в листопаді 2004 року в сумі 4 232 094,59 грн.:

8.          Відповідач має право дострокового здійснення платежу в погашення наступних щомісячних платежів, але лише за умови повної сплати щомісячних платежів, термін сплати яких вже настав (з обов'язковим наданням Відповідачем Позивачу, у кожному такому випадку, письмового повідомлення не менше ніж за два дні до здійснення дострокового платежу).

8.1.          Сума, що підлягає сплаті в рахунок наступних щомісячних платежів зменшується на розмір достроково сплаченої суми шляхом:

а)          спочатку повного погашення за рахунок цієї суми наступного щомісячного

платежу;

б)          послідовного погашення за рахунок залишку цієї суми кожного наступного

щомісячного платежу.

При цьому, таке дострокове погашення заборгованості не змінює дати здійснення наступних щомісячних платежів.

8.2.          За умови дострокового часткового погашення заборгованості в порядку

виконання ст.7 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005 № 2711-IV (у випадку зміни розрахункової дати, визначеної цим Законом) або Постанов Кабінету Міністрів України про затвердження порядку перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам для погашення заборгованості минулих років з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання і водовідведення, затверджених для населення, розмір одного чи декількох щомісячних платежів зменшується на розмір достроково сплаченої суми заборгованості шляхом:

а)          спочатку повного погашення за рахунок цієї суми останнього щомісячного

платежу;

б)          послідовного погашення за рахунок залишку цієї суми кожного попереднього останньому щомісячного платежу.

8.3.          У випадку, якщо у Відповідача існує прострочення оплати щомісячних платежів за попередні періоди, він не має права здійснювати платіж з метою дострокового погашення наступних щомісячних платежів, при цьому, такі платежі зараховуються на погашення простроченої оплати щомісячних платежів з найдавнішим терміном її виникнення.

9.          Погашення заборгованості може бути здійснено за рахунок віднесення в

погашення заборгованості сум, що сплачені Відповідачем понад стовідсоткову вартість

поточної електроенергії.

10.          Протягом дії цієї Мирової Угоди Відповідач зобов'язується здійснювати повну оплату щомісячних платежів відповідно до умов цієї Мирової Угоди.

11.          У випадку прострочення на строк понад десять календарних днів від дати, до якої мав бути здійснений щомісячний платіж, Позивач має право нарахувати пеню, а

Відповідач, в разі нарахування Позивачем пені зобов'язаний сплатити її на користь

Позивача.

Пеня нараховується Позивачем на суму простроченого зобов'язання за весь період прострочення у вигляді відсотків від суми такого щомісячного платежу, яка підлягає сплаті та не сплачена Відповідачем, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діятиме на дату, коли повинен був бути здійснений щомісячний платіж. Нарахування пені припиняється через 12 місяців з моменту виникнення зобов'язання.

12.          Сплата пені здійснюється з поточних рахунків Відповідача на поточний

рахунок Позивача з обов'язковим зазначенням в призначенні платежу реквізитів цієї

Мирової Угоди.

13.У випадку невиконання Відповідачем умов цієї мирової угоди, в т.ч. невчасного здійснення чергового платежу, ДП "Енергоринок" має право на власний розсуд або звернутись до господарського суду Хмельницької області з позовом про спонукання Відповідача виконувати умови цієї мирової угоди, або направити ухвалу господарського суду Хмельницької області про затвердження цієї мирової угоди на примусове виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Якщо Відповідач тричі (тричі поспіль або нарізно протягом строку розстрочення заборгованості) допускає порушення та/або неналежне виконання умов, визначених цією Мировою угодою - дія цієї Мирової угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості, може бути припинена Позивачем в односторонньому порядку з першого числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулося третє порушення. Для припинення дії Мирової угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості достатньо письмового повідомлення Позивача Відповідачу про таке припинення.

У випадку припинення дії цієї Мирової угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості, останній зобов'язаний протягом десяти календарних днів з моменту отримання письмового повідомлення Позивача про припинення дії Мирової угоди в частині надання Відповідачу розстрочки погашення заборгованості сплатити не сплачену частину всієї заборгованості, яка розстрочена цією Мировою угодою і нараховані Позивачем штрафні та інші санкції.

Після спливу вказаного десятиденного строку Позивач має право на стягнення з Відповідача в судовому порядку всіє заборгованості, яка розстрочена цією Мировою угодою, штрафних та інших санкцій.

14.          Враховуючи вищевикладене, ДП "Енергоринок" та ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" дійшли згоди про врегулювання судового спору щодо заборгованості шляхом укладення цієї Мирової угоди в частині позовних вимог про стягнення основного боргу за електроенергію, куповану за Договором від 18.02.2003р. №1411/01/01 в період з листопада 2003 року по грудень 2003 року (включно), в листопаді 2004 року в сумі 4232094,59 грн. та в грудні 2005 року в сумі 1242572,59 грн. Інші позовні вимоги Позивача вирішуються господарським судом Хмельницької області по суті.

15.          Ця Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження господарським судом Хмельницької області та діє до повного виконання Боржником своїх зобов'язань за цією Мировою угодою.

16.          Сторони цієї мирової угоди домовилися, що судові витрати у справі №12/7613 по сплаті державного мита у розмірі 25 500 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. покладаються на ВАТ "Хмельницькобленерго", яке в дестиденний термін з моменту затвердження даної мирової угоди судом зобов’язане перерахувати ці суми на поточний рахунок ДП «Енергоринок».

ВАТ ЕК "Хмельницькобленерго" (Надалі ВАТ) не погоджуючись з рішенням місцевого суду звернулося з апеляційною скаргою і вважає його таким, що прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме:

- в п.4 ст.17 Закону України №1330-ІV від 25.11.2003р. "Про електроенергетику" закріплено, що збитки енергопостачальників від надання пільг з оплати за спожиту електричну енергію окремим категоріям побутових споживачів відшкодовуються за рахунок джерел, визначених законодавчими актами, які передбачають відповідні пільги;

- скаржник вважає, що здійснений розрахунок штрафних санкцій за несвоєчасну оплату заборгованості не відповідає договірним умовам. У відповідності до договору від 18.02.2003р. №1411/01 та додаткової угоди від 18.02.2003р. вказано, що у разі несвоєчасної оплати за отриману електричну енергію населення (до відміни відповідних нормативних актів, які забороняють нараховувати неустойку (пеню) на борг населення та на борг споживачів, які на підставі законодавства та двосторонніх актів мають аварійну броню електропостачання (в розмірі половини обсягу аварійної броні), підприємствам, що надають послуги з водопостачання та водовідведення (до відміни відповідних нормативних актів, які забороняють відключення цих категорій споживачів, а тому суми заборгованості споживачів, які мають аварійну броню, позивач мав би виключити із загальної суми заборгованості;

- не нараховуються інфляційні, річні та пеня з урахуванням вимоги п.4 Постанови КМУ Про затвердження Порядку розрахунків за електричну та теплову енергію, природний газ, житлово-комунальні послуги, послуги водопостачання та водовідведення" від 07.06.2000р. №934.

Просить змінити рішення господарського суду Хмельницької області в частині стягнення 1457185,66 грн. різниці між встановленим індексом інфляції, 417195,80 грн. 3% річних, 850000,00 грн. пені і прийняти нове рішення, яким відмовити ДП "Енергоринок". В іншій частині рішення залишити без змін.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу від 01.09.2008р. №0201/5397 вимоги апеляційної скарги заперечив з підстав зазначених у ньому. Просить оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши в повному обсязі законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

18.02.2003р. між сторонами укладено договір №1411/01 (далі Договір), за яким позивач зобов'язався продавати, а відповідач купувати електричну енергію та здійснювати її оплату відповідно до умов договору (п.1.1).

Відповідно до п.3.10 Договору, позивач після закінчення розрахункового місяця оформлює акти прийому-передачі електроенергії із споживачем до 14 числа місяця, наступного за розрахунковим, акти підписуються двома сторонами.

Вартість купленої електроенергії у розрахунковому місяці визначається за середньозваженою ціною (п.2.5).

Оплату за куплену електроенергію відповідач здійснює відповідно до ІВКОУ грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ЕК.

Перерахування коштів відповідачем за куплену у позивача електричну енергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця і зараховується сторонами, як оплата за електричну енергію (п.5.1-5.2 договору).

Остаточний розрахунок за куплену електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п.5.4 договору).

За порушення строків оплати за отриману електричну енергію, позивач вправі нарахувати відповідачу неустойку в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

Строк дії договору з 01.03.2003р. по 01.03.2004р.

Сторони уклали додаткову угоду №1412/01 до договору від 18.02.2003р., яка вступила в дію з 01.03.2003р. і діяла до 01.03.2004р. (а.с.66-67, т.1).

Пункт 6.3.2 договору доповнено підпунктом 6.3.2.1 в такій редакції:

«Неустойка не нараховується на заборгованість ЕК перед ДПЕ, яка виникла внаслідок несплати за спожиту електроенергію населенням (до відміни відповідних нормативних актів, які забороняють нараховувати неустойку населенню); споживачам, які на підставі законодавства та двосторонніх актів мають аварійну броню електропостачання (в розмірі половини обсягу аварійної броні), підприємствами, що надають послуги з водопостачання та водовідведення (до відміни відповідних нормативних актів, які забороняють відключення цих категорій споживачів). Неустойка не нараховується за умови надання ЕК до ДПЕ до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим довідку щодо обсягу споживання та розміру заборгованості за розрахунковий місяць по вказаним споживачам».

Судом першої інстанції встановлено, що згідно актів купівлі-продажу за листопад 2003р. по грудень 2003р., листопад 2004р. та в період з листопада 2005р. по грудень 2005р. було продано електроенергії 182522258 кВтг на суму 15224505,22 грн., 203741940 кВтг на 16882358,31 грн., 183995586 кВтг на 17726066,11 грн., 188086743 кВтг на 21811541,03 грн., 202175304 кВтг на 22610718,08 грн. (а.с.21-25, т.1).

На продану електроенергію були виписані рахунки (а.с.26-28, т.1).

Сторони звірили свої взаєморозрахунки про що підписали акт від 18.10.2006р. (а.с.29, т.1).

Борг склав за листопад 2003р. - 433379,40 грн., грудень 2003р. - 631294,91 грн., листопад 2004р. - 3614575,10 грн., листопад 2005р. - 4677518,99 грн., грудень 2005р. - 1370987,51 грн. Всього 10727756,00 грн. (довідка а.с.32, т.1).

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч.4 ст.631 ЦК України).

В силу ст.526 ЦК України (ст.161 ЦК УРСР (1963р.) зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом ст.525 ЦК України (ст.162 ЦК УРСР).

На час подачі позову 18.12.2006р. борг погашений не був. Позивач звернувся про примусове стягнення суми боргу - 10727756,00 грн.

В період з розгляду спору з 18.12.2006р. по 01.01.2008р. відповідач погасив борг в сумі 5253088,82 грн., що підтверджено довідкою позивача (а.с.116, т.1).

Відповідно до п.1-1 ст.80 ГПК України провадження в частині стягнення боргу в сумі 5253088,82 грн. слід припинити.

Залишок боргу 5474667,18 грн. Докази сплати не подані відповідачем.

Відповідно до ст.214 (625) ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно до розрахунку позивач за періоди, коли утворився борг нарахував інфляційних - 1457185,66 грн., 3% річних - 417195,80 грн., пені - 955504,37 грн. (а.с.33, т.1).

Судом першої інстанції не було враховано, що дана редакція ст.214 ЦК УРСР підлягає застосуванню в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 214 ЦК УРСР" №1136-ХІV від 08.10.1999р., зокрема ч.2 розділу ІІ Прикінцевих положень якого було визначено, що цей Закон не поширюється на правовідносини, що виникають з прострочення виконання грошового зобов'язання, пов'язаного з оплатою комунальних послуг населенню, тобто станом на 01.01.2004р., а саме датою набрання чинності згідно ч.ч.1, 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у відповідача не існувало обов'язку перед позивачем щодо сплати боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в тій частині, заборгованість в якій виникла у нього в зв'язку з несплатою спожитої електроенергії населенням та підприємствами, що надають комунальні послуги населенню, щодо яких він є постачальником електричної енергії за врегульованими тарифами, а тому з відповідача за період до 01.01.2004р. не підлягають до стягнення суми інфляційних нарахувань за листопад і грудень 2003 року (143881,99+197595,3)=341477,30 грн. та 3% річних (35833,95+50641,96)=86475,91 грн.

В цій частині рішення слід скасувати.

Залишилась до стягнення сума інфляційних нарахувань 1115708,30 грн. (1457185,66-341477,30) та 3% річних – 330719,89 грн. (417195,80-86475,91).

Щодо доводів апелянта про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені, то апеляційний суд дійшов до слідуючого висновку.

Відповідно до п.6.3.2 договору передбачено відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату електричної енергії у вигляді пені у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Встановлено судом, що сума пені за час прострочення становить 955504,37грн. Проте судова колегія з таким висновком не погоджується.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідач згідно з вимогами ч.4 ст.267 ЦК України не заявляв про сплив позовної давності.

Суд першої інстанції при встановленні обставин справи та при обчисленні пені не взяв до уваги борги з електропостачання населення, які не відшкодовано державою у вигляді субсидій і пільг, у спірний період.

Законом України «Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги» передбачено, що у зв’язку з невиконанням державою зобов’язань по виплаті заробітної плати, пенсій, стипендій, інших грошових виплат населенню тимчасово забороняється нараховувати по розрахунках з 1 жовтня 1996р. та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та при будинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове).

Із загального боргу відповідача слід відрахувати суму не відшкодованих субсидій та пільг (згідно актів звірення розрахунків з Головним фінансовим управлінням) і суму боргу населення за звітний період згідно форми 1-16-енерго, яка надається щомісяця відповідачем до НКРЕ України без врахування субсидій і пільг.

Борг за листопад 2003р. 433379,49-52629,46-36000=344750,03 грн.

-          за грудень 2003р. 631294,91-37580,84-241000=352714,07 грн.

-          за листопад 2004р. 3614575,10-67708,56-2879000=667866,54 грн.

-          за листопад 2005р. 4677518,99-96602,73-4322000=258916,26 грн.

-          за грудень 2005р. 1370987,51-28732,95-1172000=170254,56 грн.

Підлягає нарахуванню пеня на борг:

за листопад 2003р. - 344750,03 х (7х2)/365/100х183=24198,61 грн.;

за грудень 2003р. - 352714,07 х (7х2)/365/100х183=24757,62 грн.;

за листопад 2004р. - 667866,54 х (9х2) )/365/100х183=60272,66 грн.;

за листопад 2005р. - 258916,26 х (9,5х2) )/365/100х183=24664,43 грн.;

за грудень 2005р. - 170254,56 х (9,5х2) )/365/100х183=16218,49 грн.

Розмір пені, що підлягає до стягнення становить 150111,81 грн.

Приймаючи до уваги акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги по електроенергії між відповідачем та Головним фінансовим та борг за цей же період споживачів, для яких встановлена екологічна броня електропостачання за листопад 2003р. – 355366,09 грн., за грудень 2003р. – 389975,40 грн., за листопад 2004р. – 622064,07 грн., за листопад 2005р. – 258195,11грн., за грудень 2005р. – 117192,18 грн., а всього 1743392,85 грн. на які нарахована пеня, та враховуючи, що відповідач в добровільному порядку погасив частково борг в сумі 5253088,82 грн., виконує умови Мирової угоди, та враховуючи те, що відповідач щомісяця надавав довідку ф.1-16 енерго згідно розпорядження КМУ від 24.07.2000р. №297-р про заборгованість за звітний період до КНРЕ України, судова колегія прийшла до висновку, що суму пені, яка підлягає до стягнення, слід зменшити до 10000 грн. на підставі п.3 ст.83 ГПК України та п.1 ст.233 ГК України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції не взяв до уваги усіх перелічених вище обставин, не витребував та не дослідив доказів, що підтверджують ці обставини та прийшов до висновку про зменшення пені на 100000 грн. Рішення в цій частині слід змінити.

В решті рішення про затвердження Мирової угоди слід залишити без змін, оскільки відповідно до ст.78 ГПК України мирова угода може стосуватись лише прав і обов’язків сторін щодо предмета позову.

Представник відповідача повідомив, що мирову угоду не оскаржують і вона виконується.

Борг у сумі 1242572,59 грн. погашений у термін до 31.12.2007р.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення господарського суду Хмельницької області від 23.01.2008р. слід змінити в частині інфляційних втрат, 3% річних, пені та судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Хмельницької області від "23" січня 2008 р. у справі № 12/7613 змінити в частині стягнення різниці від встановленого індексу інфляції, 3% річних, пені та судових витрат, викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Позов в частині стягнення різниці від встановленого індексу інфляції, 3% річних, пені задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" ( м.Хмельницький, вул.Храновського,11а, код 22767 грн. 30 коп. різниці від встановленого індексу інфляції, 330719 грн. 89 коп. 3% річних, 10000 грн. 00 коп. пені, 11589 грн. 26 коп. витрат по сплаті державного мита, 53 грн. 63 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу».

3. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних нарахувань - 341477 грн. 30 коп., 3% річних - 86475 грн. 91 коп., пені - 845504 грн. 37 коп. відмовити.

4. В решті рішення залишити без змін.

5. Стягнути з Державного підприємства "Енергоринок" ( м.Київ, вул.Комінтерну,27, код 21515381 ) на користь Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія "Хмельницькобленерго" (м.Хмельницький, вул.Храновського,11а, код 22767506 ) за подачу апеляційної скарги 5757 грн. 50 коп.

6. Видачу наказів доручити господарському суду Хмельницької області.

7. Справу №12/7613 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий - суддя:

судді::

Віддрук. 4 прим.:

1 - до справи,

2,3 - сторонам,

4 - в наряд.