ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

07
квітня 2008 р.

№
15/231-05

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Дроботової
Т.Б. - головуючого

Волковицької
Н.О.

Рогач
Л.І.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

на
постанову

від
21.01.2008 Харківського апеляційного господарського суду

у
справі

№
15/231-05 господарського  суду
Харківської області

за
позовом

Товариства
з обмеженою відповідальністю "Пересічанське"

до

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

визнання
договору недійсним та стягнення 23 675,92 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана
касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з наступних підстав.

За
приписами пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не додано документів, які підтверджують
сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Згідно
з підпунктами ”б”, “в” пункту 2 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93 із позовних заяв немайнового
характеру державне мито сплачується у розмірі          5 неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Відповідно
до підпункту ”а” пункту 2 статті 3 зазначеного Декрету із заяв майнового
характеру, що подаються до господарських судів державне мито сплачується у
розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше              6 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян і не більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Декретом
Кабінету Міністрів України “Про державне мито” затверджено порядок та розміри
сплати державного мита, згідно вимог якого державне мито сплачується у розмірі
50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви.

Позовні
заяви, що носять одночасно майновий і немайновий характер оплачуються державним
митом як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за
ставками, встановленими для розгляду позовних заяв з немайнових спорів (пункт
36 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита,
затвердженої Наказ Головної державної податкової інспекції України від 22
квітня 1993 року N 15).

Враховуючи,
що позов містить вимоги як майнового, так і немайнового характеру, державне
мито з касаційної скарги належить обчислювати та сплачувати до державного
бюджету з врахуванням вимог вказаних норм Декрету Кабінету Міністрів України
“Про державне мито” від 21.01.1993 року №7-93, а саме:

-
за немайновим спором, щодо визнання договору недійсним -              42,50 грн;

-
за вимогами майнового характеру щодо стягнення суми -           118,38 грн.

Додане
до касаційної скарги платіжне доручення № 1094818П                 від 25.02.2008 р. про сплату
державного мита у сумі 118,38 грн. не може бути належним доказом сплати
державного мита у встановленому законодавством розмірі, що є підставою
повернення касаційної скарги без розгляду у відповідності з пунктом 4 частини 1
статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Крім
того, відповідно до статті 110 Господарського процесуального кодексу України
касаційна скарга може бути подана протягом місяця з дня набрання рішенням
місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду
законної сили.

Згідно
із частиною 3 статті 105 Господарського процесуального кодексу України  постанова апеляційного господарського суду
набирає законної сили з дня її прийняття.

Як
вбачається з матеріалів справи, касаційна скарга на постанову          від 21.01.2008 Харківського
апеляційного господарського суду подана           СПД ФО ОСОБА_1  25.02.2008, що вбачається з відбитку штампу
апеляційного суду за № 119, тобто з пропуском встановленого процесуального
строку.

Клопотання
про відновлення пропущеного строку скаржником                   не заявлено, у зв`язку з чим
касаційна скарга не приймається до розгляду              і повертається на підставі пункту
5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу
України.

Разом
з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення
обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті,
сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести
касаційне подання в загальному порядку.

На
підставі викладеного та керуючись статтями 86, 111, пунктами 4, 5 частини
1статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В  :

Касаційну
скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 на постанову
від 21.01.2008 Харківського апеляційного господарського суду у справі №
15/231-05 господарського суду Харківської області повернути скаржнику.

Головуючий
Т. Дроботова

Судді
Н. Волковицька

Л.
Рогач