ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І. –головуючий,

Мамонтової О.М.,

Удовиченка О.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного казначейства України на ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2007 по справі № 8/14-5/290

за позовом ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Полтавської обласної дирекції

до Державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції, Управління Державного казначейства України в Полтавській області, Державного казначейства України, Відділ державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції,

треті особи: Приватний орендний багатофункціональний

сільськогосподарський кооператив "Полузір'я",

Відкрите акціонерне товариство "Лтава",

Головне управління юстиції в Полтавській області,

про стягнення 288009,69 грн. на відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями ВДВС Решетилівського РУЮ Полтавської області,

за участю представників сторін:

ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Полтавської обласної дирекції –Щиголев Р.О. (дов. від 17.02.07),

Головне управління юстиції в Полтавській області - Сластьоненко П.В. (дов. від 08.01.08),

Відділ державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції –Кошкалда С.В. (наказ від 28.02.07),

встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.08.2007 (суддя Гетя Н.Г.) позов задоволено. Стягнуто з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету на корить ВАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Полтавської дирекції кошти в сумі 288 009,69 грн. для відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями Відділу державної виконавчої служби Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2007 (колегія суддів у складі: Корсакова Г.В., Мельник С.М., Ткаченко Б.О.) апеляційну скаргу Державного казначейства України на рішення господарського суду Полтавської області від 03.08.2007 повернуто без розгляду на підставі п. 2 ст. 97 ГПК України. Ухвала мотивована тим, що скаржником не надано доказів надсилання її копії прокуратурі Полтавської області, яка вступила у справу з метою захисту інтересів.

В касаційній скарзі Державне казначейство України просить скасувати ухвалу апеляційного господарського суду та направити справу до суду апеляційної інстанції для апеляційного перегляду справи. В обґрунтування посилається на порушення норм процесуального права, а саме ст. 91 ГПК України, якою передбачено право сторін на апеляційне оскарження,

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу апеляційного господарського суду, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги визначено ст. 94 ГПК України. Зокрема, ч. 3 цієї статті встановлено, що до скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Повертаючи апеляційну скаргу Київський міжобласний апеляційний господарський суд послався на недотримання Державним казначейством України зазначеної норми щодо надання доказу надсилання копії апеляційної скарги прокуратурі Полтавської області, яка вступила у справу з метою захисту інтересів.

З законністю такого повернення погодитися не можна, оскільки п. 2 ст. 97 ГПК України, з посиланням на який було повернуто апеляційну скаргу, підставою повернення встановив відсутність доказів надіслання копії апеляційної скарги іншій стороні (сторонам) у справі, а не прокурору.

Відповідно до ст.18 ГПК України прокурор є самостійним учасником судового процесу, несе обов’язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди, проте не є стороною у справі і ненадання доказів про надіслання копії апеляційної скарги прокурору, як учаснику процесу, не передбачено ст. 97 ГПК України як підстава для повернення апеляційної скарги без розгляду.

Оскільки прокурор, який вступив у справу відповідно до ст. 361 Закону України “Про прокуратуру” та ст. 29 ГПК України для представництва інтересів держави не є стороною у справі, в розумінні ст. 21 ГПК України, а ст. 95 вказаного Кодексу не містить прямої вказівки щодо необхідності надіслання копії апеляційної скарги прокурору, який вступив у справу, апеляційний господарський суд не мав достатніх підстав для повернення апеляційної скарги у зв’язку з недоданням доказів надсилання її копії прокурору.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що Київським міжобласним апеляційним господарським судом дана неправильна юридична оцінка обставинам справи, а ухвала прийнята з порушенням норм процесуального законодавства, у зв’язку з чим вона підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного казначейства України задовольнити.

Ухвалу Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 26.10.2007 у справі № 8/14-5/290 скасувати, справу передати до Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Головуючий - М.І. Хандурін

Судді            О.М. Мамонтова

О.С. Удовиченко