ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.09.08 р.                     Справа № 13/95

Суддя господарського суду Донецької області І.Х. Темкіжев

при секретарі судового засідання Макаровій Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м. Київ

До відповідача 1: Державного підприємства „Донецька залізниця” м. Донецьк

відповідача 2: Відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” м. Запоріжжя

про стягнення 25’323грн. 07коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Бєлозьоров С.С. (за довірен. № 20 від 19.05.2008р.) – юрискон.;

від відповідача 1: Манерова Ю.В. (за довірен. № Н-01/172 від 19.05.08р.)– юрискон.

від відповідача 2: Ткаченко Л.Л. (за довірен. № 20-3 від 04.01.08р.)- керів.претен.бюро

Ярош О. М. (за довірен. № 20-553 від 20.12.07р.)- юрискон. претенз. бюро

Товариство з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м. Київ Донецької області звернувся до господарського суду з позовом до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 25’323грн. 07коп. у вагоні 65742454.

Ухвалою суду від 12.08.08р. за клопотанням позивача залучений до участі у справі другий відповідач - Відкрите акціонерне товариство Запорозький металургійний комбінат “Запоріжсталь”.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на розрахунок суми позову за нестачу вантажу, комерційний акт № БК 255457 від 12.03.2008р., залізничну накладну № 47860813, довідку № 16/358 від 16.05.08р. Через канцелярію суду 20.08.08р. направив уточнення до позовних вимог у яких просить стягнути з належного відповідача вартість нестачі вантажу у заявленому розмірі.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст.. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача 1 заперечував проти позовних вимог та просив з посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, що вказані ними у залізничних накладних. В обов’язок залізниці перевіряти вірність відомостей, що вказані вантажовідправником у накладній не входить.

Представники відповідача 2 заперечили проти позовних вимог. Надали відзив на позовну заяву та додаткові докази, у якому звертають увагу суду на те, що у графі 1 залізничної накладної № 47860813 зазначено, що „вантаж розміщено і закріплено у відповідності з МТУ № МО 10/130 від 26.08.05р. рис. 6 1 ярус – 9 пачок”. Доказом того, що вантаж був завантажений комбінатом та прийнятий до перевезення станцією відправлення Запоріжжя-Ліве у спірному вагоні без порушень вищезазначених МТУ є той факт, що вагон не був залишений до усунення недоліків у користуванні вантажовласника, як передбачено п. 11 Правил користування вагонами (контейнерами), про що свідчить підписана двома сторонами відомість здачі вагонів з під’їзної колії ВАТ „Запоріжсталь” на станцію Запоріжжя-Ліве № 86 від 07.03.08р. Вантаж був прийнятий до перевезення без заперечень. У даному випадку, прибуття вантажу з порушенням МТУ № МО-10/130 рис. 6 з відсутністю однієї пачки, є ознаками втрати вантажу, що також підтверджується актом загальної форми № 1078 від 08.03.08р. станції Волноваха, а саме: у вагоні є вільне місце, у якому могла вільно розміститися відсутня пачка.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд встановив наступне.

Відповідно до матеріалів справи, вантажовідправником – ВАТ „Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” м. Запоріжжя за залізничною накладною № 47860813 на адресу філіалу ТОВ „Леман-Україна” був відвантажений прокат чорних металів. Згідно з даними накладної вантаж розміщений та закріплений у відповідності до рис. 6 МТУ МО -10/130 від 26.08.05р.: у першому ярусі 9 пачок.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

За даними залізничної накладної № 47860813 на станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці вагон 65742454 був прийнятий з вагою нетто 63970кг.

На підставі акту № 1078 від 12.03.08р. загальної форми на станції призначення Волноваха було здійснене комісійне переважування зазначеного вагону на електронних вагах вантажоодержувача. Перевірка маси вантажу на станції призначення проведена згідно Правил видачі вантажів. За результатами перевірки виявилася недостача однієї пачки вантажу проти даних, зазначених у залізничній накладній 47860813 у вагоні 65742454 у кількості 7090кг, що визначено розрахунковим методом. Це засвідчено в комерційному акті № БК 255457 від 12.03.08р., який у відповідності до ст. 129 Статуту залізниць України є підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправників.

Зазначеним комерційним актом зафіксовано, що вантаж прибув в технічному справному вагоні. Крім цього, комерційним актом з посиланням на акт загальної форми № 1078 від 08.03.2008р. встановлений факт відсутності однієї пачки, що підтверджується сертифікатом якості № 605141. Зазначено, що у вагоні є вільне місце для укладання 9-ї пачки.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Нестача згідно комерційного акту складає – 7090кг. Відповідно до довідки вантажовідправника № 16/358 від 16.05.08р. вартість 1 тонни вугілля становить 3117,00грн. без ПДВ. Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, сума нестачі з урахуванням норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто складає 25’323грн. 07коп.

Згідно ст. 110 Статуту та ст. 25 Закону України „Про залізничний транспорт” перевізник несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Частиною 2 ст. 23 цього Закону передбачена відповідальність залізниць за незбереження (втрату, недостачу, псування, пошкодження) прийнятого ними до перевезення вантажу у розмірі фактично завданої шкоди, якщо останні не доведуть, що втрата, недостача, псування, пошкодження відбулось не з вини залізниці. Аналогічний припис міститься у ст. 113 Статуту.

Доводи відповідача 1, викладені у відзиві на позовну заяву судом до уваги не приймаються, оскільки посилаючись на комерційний акт та ст. 24 відповідач не врахував встановлений актами факт відсутності однієї пачки. Відповідно до ст..111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення. Відповідач не довів суду, що недостача вантажу відбулася не з вини залізниці.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в актах та накладній своїх зобов’язань за договором перевезення ДП „Донецька залізниця” не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу. Факт недостачі вантажу в сумі 25’323грн. 07коп. підтверджений матеріалами справи, у зв’язку з чим суд вважає, що вимоги позивача до відповідача 1 обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Позовні вимоги до вантажовідправника суд вважає безпідставними.

Витрати по сплаті держмита в сумі 253грн. 24коп. та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн. 00коп. у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на перевізника.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 110, 113, 114, 127, 129 Статуту залізниць України, ст. ст.23, 25, 26 Закону України „Про залізничний транспорт”, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м. Київ до державного підприємства “Донецька залізниця” м. Донецьк про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 25’323грн. 07коп. задовольнити повністю.

Стягнути з державного підприємства “Донецька залізниця” (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” (01601, м. Київ, вул.. Мечникова, 2; ) суму вартості нестачі вантажу в розмірі 25’323грн. 07коп., у відшкодування витрат по сплаті держмита у сумі 253грн. 24коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.00коп.

Товариству з обмеженою відповідальністю „Леман-Україна” м. Київ у задоволенні позову до Відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат „Запоріжсталь” м. Запоріжжя про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 25’323грн. 07коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення.

Вступну та резолютивну частину рішення оголошено 09.09.2008р.

Повний текст рішення складено і підписано 15.09.2008р.

Суддя

Надруковано 4 примір:

1-до справи

2-позивачу

3- В1

4-В2