ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"31" січня 2008 р.           Справа № 151/19-06/5

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро –торговий дім “Дніпровський”, м. Дніпропетровськ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон”, с. Красне, Згурівський р-н.

про

стягнення 258342,63 грн.

за участю представників:

позивача: Кононенко О. В. - дов. від 11.10.2007 р.

відповідача: Мікульський К. В. - дов. від 13.12.2005 р.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро –торговий дім “Дніпровський” (далі – позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (далі - відповідач) про стягнення 258342,63 грн.

В процесі розгляду справи позивач в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України подав до суду клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 05.06.2006р. № 01, відповідно до якого просив суд стягнути з відповідача 317989,42 грн. з яких: 84515 –борг, 231571,10 грн. –пеня, 1903,32 –3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань щодо здійснення розрахунку за виконані роботи.

Рішенням господарського суду Київської області від 12.10.2006р. у даній справі, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.02.2006р., позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 84515 грн. –основного боргу, 8006,93 грн. –пені, 1903,32 грн. –3% річних , 944,25 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2007р., за результатами розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон”, постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.02.2007 р. та рішення господарського суду Київської області від 12.10.2006 р. скасовано в частині стягнення судових витрат на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу та послуг адвоката і в зазначеній частині справу передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду першої інстанції та постанова апеляційної інстанції залишені без змін.

Під час нового розгляду позивачем на вимогу суду подано письмове пояснення щодо заявленого позову з врахуванням висновків та вказівок викладених в постанові Вищого господарського суду України від 19.06.2007р. у даній справі, які зводяться до того, що позивач не визнає вимоги відповідача щодо пропорційного розподілу судових витрат з мотивів їх безпідставності, оскільки у разі належного та добросовісного виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань щодо здійснення повного розрахунку за виконані роботи по збиранню сільськогосподарських культур необхідність споживання останнім адвокатських послуг була б відсутня.

Відповідач в наданих суду поясненнях з посиланням на вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України просить суд витрат на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу та послуги адвоката покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи в частині переданій на новий розгляд, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Позивачем заявлено до відповідача позов про стягнення 317989,42 грн. з яких: 84515 –борг, 231571,10 грн. –пеня, 1903,32 –3% річних (позовні вимоги в редакції клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 05.06.2006р. № 01). /Т.1, а.с. 114-115/.

Рішенням господарського суду Київської області від 12.10.2006р. у даній справі в частині залишеній без змін Постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2007р., стягнуто з відповідача на користь позивача 84515 грн. –основного боргу, 8006,93 грн. –пені, 1903,32 грн. –3% річних, 944,25 грн. державного мита.

Відповідач посилаючись на ст. 49 Господарського процесуального кодексу України просить суд покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу та послуги адвоката.

В підтвердження понесених судових витрат на послуги адвоката у розмірі 57800 грн. відповідач посилається на договір про надання правової допомоги від 03.04.2006р. № 54, платіжні доручення та видаткові касові ордери, за яким відповідач сплачував надані адвокатські послуги за вказаним договором, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2617/10 виданого на ім’я Мікульського К.В.

Судом встановлено, що між відповідачем та адвокатом Мікульським Костянтином Володимировичем, якій має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2617/10 видане Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією, укладено договір про надання правової допомоги від 03.04.2006р. № 54, відповідно до умов якого адвокат зобов’язався за завданням товариства надати останньому правову допомогу (послугу), яка споживається в процесі вчинення адвокатом дій щодо захисту інтересів товариства в суді, а товариство зобов’язалося оплатити зазначену послугу в порядку встановленому договором.

Товариство доручає адвокату вчинити від його імені дії щодо ведення в господарському суді Київської області, а в разі потреби –в судах апеляційної та касаційної інстанцій справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро-торговий дім “Дніпровський” до Товариством з обмеженою відповідальністю “Регіон” про стягнення заборгованості за договором від 04.07.2005р. № 04/07, штрафних санкцій та 3% річних (п. 2.1 договору).

Згідно п. 3.1 договору за надання правової допомоги товариство сплачує адвокату гонорар в розмірі 57800 грн.

Сума гонорару сплачується товариством адвокату у безготівковому порядку, або готівкою через касу товариства у строк 2 місяця з дня укладання договору.

На виконання умов договору адвокат надав відповідачу передбачені договором послуги з надання правової допомогу щодо ведення від імені товариства в господарському суді даної справи.

За надані послуги відповідач платіжними дорученнями від 03.04.2006р. № 27 на суму 15000 грн., від 10.04.2006р. № 341 на суму 10000 грн., від 05.07.2006р. № 465 на суму 800 грн. та видатковими касовими ордерами від 02.05.2006р. № 10868 на суму 2475 грн., від 06.05.2006р. № 10869 на суму 5000 грн., від 10.05.2006р. № 10870 на суму 5000 грн., від 12.05.2006р. № 1081 на суму 5000 грн., від 16.05.2006р. № 10872 на суму 6000 грн., від 18.05.2006р. № 10873 на суму 1525 грн., від 22.05.2006р. № 10874 на суму 4000 грн., від 25.05.2006р. № 10875 на суму 3000 грн. перерахував адвокату грошові кошти на загальну суму 57800 грн.

Статус особи, яка представляла інтереси позивача за вказаним договором при розгляді даної справи, відповідає вимогам ст. 2 Закону України “Про адвокатуру”.

Згідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 10 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998р. №02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»- витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову, може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

З огляду на зазначене судові витрати на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу та витрати на оплату послуг адвоката відповідно до вимог ч. 5 ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд з урахуванням обставин справи, зокрема, ціни позову обмежує розмір відшкодування судових витрат по оплаті послуг адвоката до 22356,42 грн. з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (07612, Київська обл., Згурівський р-н, с. Красне, вул. Леніна, 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро –торговий дім “Дніпровський” (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Пушкіна, 13, ) 35 (тридцять п’ять) грн. 04 коп. витрат на інформаційно –технічного забезпечення судового процесу.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Агро –торговий дім “Дніпровський” (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Пушкіна, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Регіон” (07612, Київська обл., Згурівський р-н, с. Красне, вул. Леніна, 19, ) 22356 (двадцять дві тисячі триста п’ятдесят шість) грн. 42 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

3. Видати накази.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Подоляк Ю.В.