ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.08                                                                                           Справа№ 3/58А

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Торській розглянула матеріали справи

За позовом: ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат”, м. Жидачів

До відповідача : Державної податкової інспекції у Жидачівському районі

Про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /2/483 від 15.01.2008 року

За участю представників:

Від позивача: Федишин В.Б. - представник

Від відповідача: Закорчемного І.Б., Зубік В.Й,. - представники

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат” звернулось з позовом до Державної податкової інспекції у Жидачівському районі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/2/483 від 15.01.2008 року про донарахування податку на прибуток в розмірі 2 910 230,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, уточненні позовних вимог, матеріалах справи та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач позов заперечив з підстав і мотивів, викладених у запереченні на позовну заяву, просив позов залишити без задоволення.

В судовому засіданні 07.05.2008 року оголошувалась перерва до 21.05.2008 року.

В судовому засіданні 21.05.2008р. оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Державною податковою інспекцією у Жидачівському районі проводилась планова виїзна перевірка ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2006 року по 31.03.2007 року. За результатами перевірки 09.08.2007 р. складено Акт № 794/23-1/00278801, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення:

- №/0/11655 від 23.08.2007 р., яким позивачу визначено податкове зобов'язання по податку на прибуток в сумі 2 910 230,00 грн. (основний платіж – 1 705 283,00 грн., штрафна (фінансова) санкція –1 204 947,00 грн.);

Рішенням ДПІ від 29.10.2007 р. №15025/10/25-03/16 про результат розгляду скарги залишено без змін податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жидачівському районі №/2/483 від 15.01.2008 р., а скаргу ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат” без задоволення.

Рішенням ДПА у Львівській області від 08.01.2008 року №11/10/25-005/3 за результатами розгляду скарги ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат”, скасовано податкове повідомлення –рішення №/0/11655 від 23.08.2007 р. в частині 22 499,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій та прийнято податкове повідомлення –рішення № /2/483 від 15.01.2008 року, яким ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат” донараховано податок на прибуток в сумі 2 887 730,00 грн. в тому числі 1 705 283, 00 грн. –основний платіж та 1 182 447,00 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

ВАТ „Жидачівський целюлозний паперовий комбінат” не погоджується із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою його оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов необґрунтований і не підлягає до задоволення .

При прийнятті постанови, суд виходив з наступного :

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/2/483 від 15.01.2008 року, прийнято відповідачем на підставі акту перевірки №794/23-1/00278801 від 09.08.2007 р., в якому зафіксовано порушення позивачем :

- п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.11.3 ст.11 –Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств " від 28.12.1994р. за № 334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), а саме –заниження валового доходу на суму перерахованих передплатниками коштів в оплату акцій, які не були повернені підприємством на кінець перевіряємо періоду в розмірі 6 621 132 грн.;

- п.п.5.3.9 п.5.3, п.п.5.2.1 п.5.2, п.5.1 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств " – завищення валових витрат на вартість послуг, наданих ЗАТ КБ „ПриватБанк” у розмірі 200 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що відповідно до договорів купівлі –продажу акцій. укладених при здійсненні підписки на акції ВАТ „ЖЦПК”, перерахування грошових коштів передплатниками проведено в оплату за акції. так як емісія акцій додаткового випуску не відбулася, і на момент перевірки отримані грошові кошти не повернені передплатникам, то дані суми в бухгалтерському обліку ВАТ „ЦПК” обліковуються як кредиторська заборгованість по рахунку 685 „Розрахунки з іншими кредиторами”.

Крім цього, позивач зазначає що, договорами купівлі –продажу передбачено такі умови повернення коштів покупцю: Торговець зобов’язується повернути покупцю суму грошових коштів, сплачених Емітенту за договором в рахунок підписки за цінні папери не пізніше як через 30 днів з дати настання умов, зокрема у випадку неможливості завершення Емітентом податкового випуску цінних паперів, а саме: неодноразові відмови ДКЦПФР у реєстрації додаткового випуску цінних паперів або інші, незалежні від емітента обставини, строк дії яких не може перевищувати одного року, починаючи з 07.03.2006 року.

Позивач також посилається на те, що в періоді коли податкова інспекція проводила перевірку не настав граничний строк, передбачений договорами для повернення грошових коштів покупцям цінних паперів, так як 30 день починаючи з 06.03.2007 року (дата спливу одного року, починаючи з 07.03.2006 року) припадає на 04.04.2007 р., а також зазначає що договорами купівлі –продажу цінних паперів передбачено вимоги щодо повернення грошових коштів покупця у визначених випадках, а тому не може йти мова про безповоротну фінансову допомогу.

Щодо виключення із складу валових витрат вартості інформаційно –консультаційних послуг, що надаються ЗАТ КБ „ПриватБанк”, то позивач зазначає, що вартість інформаційно - консультаційних послуг, які надані йому ЗАТ КБ „ПриватБанк” є витратами понесеними у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва та продажем продукції та на підставі п.5.1,п.п.5.2.1 п.5.2 ст. 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” правомірно віднесені до складу валових витрат.

Суд не погоджується з таким твердженням позивача та вважає, що висновки податкового органу викладені в акті перевірки є обгрунтованими з наступних підстав:

Згідно ст.1212 Цивільного кодексу України „Загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави”, - особа, яка набула майно, або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п.1.22 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 за №334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями) - безповоротна фінансова допомога - це сума коштів, передана платнику податку згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами, які не передбачають відповідної компенсації чи повернення таких коштів, або без укладання таких угод.

Відповідно до п.п-4.1.6 п.4.1 ст.6 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 28.12.1994 за №334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), валовий дохід включає: "Доходи з інших джерел у тому числі, але не виключно, у вигляді сум безповоротної фінансової допомоги отриманої платником податку ...."

У ході проведення перевірки встановлено, що станом на 31.03.2007 року, згідно даних головної книги по рахунку 685 „Розрахунки з іншими кредиторами” обліковується кредиторська заборгованість в сумі 7 387 412 грн. Щодо виникнення даної заборгованості підприємством представлено протокол зборів акціонерів від 17.11.2005 року про збільшення розміру статутного фонду шляхом додаткового випуску акцій, договір доручення на розміщення додаткового випуску цінних паперів від 18.11.2005 року № Е1-05, укладений із Депозитарною фондовою компанією „Славутич капітал” на реєстрацію права власності на цінні папери, яка здійснюється в системі реєстру ВАТ „ЦПК” (емітента) згідно з „Положенням про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів” затвердженого рішенням ДКЦПФР від 26.05.1998 року.

Як свідчать пояснення відповідача, на вимогу інспекції від 02.08.2007 року ВАТ „ЖЦПК” під час проведення перевірки не надало для огляду копії заяв, зареєстрованих ДКЦПФР, та інші документи, що подавалися платником для реєстрації додаткового випуску цінних паперів, а також відмови ДКЦПФР у реєстрації додаткового випуску цінних паперів.

Розпорядженням ДКЦПФР від 04.04.2006 року №13 2-13 відмовлено в реєстрації додаткового випуску акцій, у зв'язку з чим зміни до статутного фонду підприємства не вносилися і відповідно підстав, на які були набуті кошти у сумі 6 621 132,0 грн.. згодом відпала, а кошти станом на 31.03.2007 року не повернуто юридичним та фізичним особам, підприємством занижено скоригований валовий дохід за перший квартал 2007 року на суму 6 621 132,0 грн.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, перевіркою встановлено порушення ВАТ „ЖЦПК” п.п.5.3.9 п.5.3. плі.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року за №334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), а саме завищено валові витрати за 2006 рік та 1 квартал 2007 року на загальну суму 200 000 грн. - вартість інформаційно-консультаційних послуг ЗАТ комерційного банку „ПриватБанк” по актах прийому-передачі інформаційно консультаційних послуг, які не відповідають вимогам Закону України від 16 липня 1999 року № 996-ХІУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, а саме: у актах прийому-передачі інформаційно-консультаційних послуг відсутні відомості про господарську операцію та докази, що підтверджують її здійснення; в актах прийому-передачі не вказано зміст та обсяг господарської операції, не вказано номенклатуру цін у розрізі окремих видів послуг, не вказано вартість конкретної послуг. одиниці виміру господарської операції. У зв'язку з цим, відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв’язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не доведено їх використання у власній господарській діяльності.

З акту перевірки №794/23-1/00278801 від 09.08.2007 р., в ході перевірки податковою інспекцією було встановлено, що між ВАТ „ЖЦПК” укладено договори із ЗАТ комерційним банком" „ПриватБанк” від 03.01.2006 року № Г.22.4.1.0-84 та від 03.01.2007 року № Г.22.4.1.0-3 „Про надання інформаційно - консультаційних послуг”, згідно яких банком надавалися такі послуги: моніторинг виконання затвердженого бюджету фінансових потоків підприємства; надання інформації по фактичному виконанню бюджету капітальних ремонтів і модернізації виробництва; моніторинг термінів погашення кредитних ліній у відповідності з затвердженим графіком; надання інформації про проведені платежі; надання інформації про виставки, семінари, конференції по тематиці діяльності підприємства; - облік залишків грошових засобів по тендерах замовника; облік економії та подорожчання по кредитах; надання інформаційно-консультаційних послуг шляхом визначення рівня цін на придбання товарно-матеріальних цінностей для ведення господарської діяльності підприємства; не розповсюдження відомостей та інформації отриманих банком в ході надання послуг.

На виконання даних договорів до перевірки представлено акти прийому-передачі інформаційно консультаційних послуг, які включено до складу валових витрат платника, на загальну суму 240 000 грн. в т.ч. ПДВ 40 000 грн.

Судом встановлено, що у актах прийому-передачі інформаційно консультаційних послуг вказано, що акт складений про те, що інформаційно консультаційні послуги, обумовлені у вказаних договорах, надані в повному об'ємі і встановлені терміни. Проте, первинні документи, які б містили відомості про господарські операції - не представлені, а саме у вказаних актах прийому - передачі інформаційно консультаційних послуг не вказано зміст та обсяг господарської операції згідно конкретного акту, не вказано номенклатуру цін в розрізі окремих видів послуг, не вказана вартість конкретної послуги одиниці виміру господарської операції. У зв'язку з цим, відсутнє підтвердження фактичного надання послуг та їх зв'язок з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг), не доведено їх використання у власній господарській діяльності.

Виходячи з вимог Закону України „Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року №996-ХІУ, відображення господарських операцій в податковому обліку здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за № 168/704.

Відповідно до п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

В статті 2 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року №996-ХІУ зазначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм власності, а також на представництва іноземних суб'єктів господарської діяльності, які зобов'язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до вимог п.3.2 ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року №996-ХІУ, бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються наданих бухгалтерського обліку.

В Порядку складання декларації з податку на прибуток підприємства, затвердженого Наказом ДПА України від 29.03.2003 року №143, зазначено, що дані, наведені в декларації, повинні підтверджуватись первинними документами обліку та відповідати податковому обліку (звітності).

Статтею 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” від 16.07.1999 року №996-ХІУ (із внесеними змінами та доповненнями) встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства. від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Таким чином, для надання первинним документам юридичної сили і доказовості, вони повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства.

Понесені витрати на послуги повинні оформлятися відповідними документами, які б підтверджували фактичне виконання тої чи іншої послуги.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.97 №283/97-ВР (із внесеними змінами та доповненнями), не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Відповідно до п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” № 334/94-ВР від 28.12.1994 року в редакції Закону України №283/97-ВР від 22.05.1997 року (із внесеними змінами та доповненнями), до складу валових витрат включаються, зокрема, суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну). з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Відповідно до п.5.1 статті 5 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року №283/97-ВР (із внесеними змінами та доповненнями) валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), ясі придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Крім цього, згідно Закону України „Про банки і банківську діяльність” - банківські установи - відкривають та ведуть поточні рахунки клієнтів та переказ грошових коштів і зарахування грошових коштів на рахунки; операції з валютними цінностями, кредитні операції та інші. Також, відповідно ст.56 вказаного Закону, клієнтам надається перелік послуг, що надаються банком, ціни банківських послуг та право клієнта на інформацію.

Згідно п.п.5.5.1 п. 5.5 ст. 5 п.п.5.2.1 п. 5.2 ст. 5 ВАТ „ЖЦПК” в повному обсязі включено до складу валових витрат проценти по кредитних операціях та витрати по наданню банківських послуг відповідно до угоди, укладеної з даною банківською установою щодо обслуговування клієнта. Відповідно до ст.60, 61 Закону України „Про банки і банківську, діяльність” банківська установа має зобов'язання щодо збереження банківської таємниці, та не має додаткової вартості із віднесенням до валових витрат підприємства.

Отже, за порушення - ВАТ „ЖЦПК” п.п.4.1.6 п.4.1 ст.4 п.п.5.3.9 п.5.3. п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5, п. 1 1.3 ст.11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року за №334/94-ВР (із внесеними змінами та доповненнями)на підставі акту перевірки ДШ у Жидачівському районі правомірно винесено податкове повідомлення-рішення рішення форми "Р" №/2/483 від 15.01.2008 року за платежем податок на прибуток приватних підприємств у сумі 2 910 230 грн., у тому числі: за основним платежем у сумі -1 705 283 грн. та штрафні фінансові санкції у сумі 1 204 947 грн.

З огляду на викладене, з урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування найвищою судовою інстанцією України та обставин справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79, 86,158-163, 167, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.В задоволенні позову відмовити.

2.Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 26.05.2008 р.

Суддя                                                                                                     Березяк Н.Є.