ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.01.08р.

Справа № 3/32-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, м. Дніпропетровськ

до Дочірнього підприємства "Градкомсервіс" Акціонерного товариства закритого типу "Дніпропетровська будівельна компанія "Градобудівельник", м. Дніпропетровськ

про стягнення 48 649 грн. 61 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

позивача - Лутошкін І.О., юрисконсульт, дов. №506 від 10.11.2005р.

відповідача - не з'явився (про час та місце слухання справи повідомлений належно).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 43 061,73 грн. - боргу за спожиту електроенергію, 3 020,14 грн. - пені, 2 098,73 грн. - 3% річних, 469,01 грн. - збитків від інфляції, а всього - 48 649,61 грн.

23.01.2008р. Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить стягнути з Відповідача 43 061, 73 грн. –боргу за спожиту електроенергію, 3 375,71 грн. –пені, 2 098,73 грн. - 3% річних, 469,01 грн. - збитків від інфляції, а всього –49 005,18 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.1998р. Позивачем - ДАЕК "Дніпрообленерго", правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж, (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір про постачання електроенергії № 1513 (далі Договір), за яким Позивач зобов’язався постачати електроенергію Відповідачеві, а останній своєчасно оплачувати спожиту електроенергію (п.1.1, 2.1 Договору).

Договір укладено на строк з 1998р. до 1999р. і автоматично продовжується на тих же умовах, якщо сторони за місяць до його закінчення не повідомлять одна одну про його зміну чи розірвання. Сторонами не надано суду документів про розірвання Договору.

24.09.2006р. сторонами укладено додаткову угоду №30-47 до Договору (далі Додаткова угода).

Згідно з п.1 Додаткової угоди, розрахунковий період для обліку та розрахунків спожитої електроенергії за показами розрахункових засобів обліку встановлюється з 17 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Відповідно до п.2 Додаткової угоди, обсяги використання електроенергії, які підлягають оплаті визначаються за показами засобів розрахункового обліку електроенергії про її фактичне споживання.

За п.2.2 Додаткової угоди, підтвердження фактично використаного обсягу електроенергії за звітній розрахунковий період, що належить до сплати Споживачем здійснюється за формою Акту про використану електроенергію, який Споживач надає Постачальнику протягом доби після завершення розрахункового періоду.

Відповідно до ч.2 п.3.1 Додаткової угоди, вартість фактично спожитої у розрахунковому періоді електроенергії розраховується як добуток обсягу електроенергії, визначеного у відповідності з умовами наведеними у п.2.3 Договору, на роздрібний тариф, що є чинним протягом розрахункового періоду.

Згідно з п. 4 Додаткової угоди, Споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електроенергії заявленого на розрахунковий період за формою попередньої оплати. Остаточний розрахунок здійснюється Споживачем на підставі самостійно отриманого у Постачальника рахунка протягом доби після подання акту про використану електроенергію, протягом 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку.

Однак, всупереч п.4 Договору оплата за спожиту електроенергію здійснювалася Відповідачем несвоєчасно і не в повному обсязі, що призвело до утворення боргу в період з 01.01.2005р. до 01.11.2007р. на суму 43 061,73 грн., що підтверджується Договором, Додатковою угодою, звітами Відповідача про спожиту електроенергію, рахунками Позивача, розрахунком стягуваної суми.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Пунктом 3.3 Договору сторони обумовили, що за прострочку більше 5 днів оплати визначених Договором щомісячних платежів Споживач сплачує пеню у розмірі, визначеному чинним законодавством.

За ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем на прострочений борг Відповідача нараховано пеню у розмірі 3 375,71 грн., починаючи з 26.05.2007р., тоді як борг виник з 2005р.

Беручи до уваги те, що розрахунок пені Позивачем проведено без урахування положень ст. 232 ГК України, частиною 6 якої передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, вимоги Позивача у частині стягнення пені підлягають задоволенню частково з грудня 2006р. (у межах шести місяців), що у грошовому виразі становить 491,84 грн.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. За розрахунками Позивача збитки від інфляції становлять 469,01 грн., 3% річних –2 098,72 грн.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається.

Відповідач не надав суду контррозрахунку стягуваної суми чи доказів відсутності боргу.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 49, 75, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Грандкомсервіс" Акціонерного товариства закритого типу "Дніпропетровська будівельна компанія "Градобудівельник", 49000, м. Дніпропетровськ, пр. Мира, 49, кв. 2-а () на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" в особі "Дніпропетровських міських електричних мереж", 49070, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 40 () 43 061 грн. 73 коп. - боргу за спожиту електроенергію, 491 грн. 84 коп. - пені, 2 098 грн. 73 коп. - 3% річних, 469 грн. 01 коп. - збитків від інфляції, 461 грн. 21 коп. - витрат по сплаті державного мита, 111 грн. 06 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане 21.04.2008р.