ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом          Закритого акціонерного товариства «Київська книжкова фабрика»

До          Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «КІМО»

про          стягнення 5 035,20 грн.

Суддя Чеберяк П.П.

Представники

від позивача           Олійник М.А. (довіреність № б/н від 04.03.2008р.)

від відповідача не з’явився

У судовому засіданні 26 травня 2008 року, згідно з вимогами статті

85 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), за згодою представника позивача, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство «Київська книжкова фабрика»(далі - Позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «КІМО»(далі –Відповідач) 5 035,20 грн., з яких основна заборгованість складає 3 000,00 грн., пеня в сумі 922,50 грн., збитки від інфляції в сумі 928,00 грн., річні в сумі 184,70 грн.

Ухвалою від 14.04.2008 року порушено провадження та призначено розгляд справи на 26.05.2008 року.

В судовому засіданні 26.05.2008 року представник Позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог в зв’язку із сплатою відповідачем суми основного боргу, та просить стягнути з відповідача пеню в сумі 236,71 коп., збитки від інфляції в сумі 928,00 грн., річні в сумі 184,70 грн.

Представник Відповідача в судове засідання 26.05.2008 року не з’явився, відзиву на позов не надав. Про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України”).

Враховуючи те, що нез’явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

8 лютого 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 37/02-П, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов’язання виготовити книгу –учбовий посібник «Географія»9 клас, накладом 40 000 примірників.

Загальна сума договору складає 12 400,00 грн. (п. 4.1. Договору).

На виконання умов Договору, відповідно до видаткових накладних №№ КФ-0000155 від 10.03.2006р., КФ-0000122 від 27.02.2006р., КФ-0000135 від 28.02.2006р., КФ-0000148 від 06.03.2006р.,КФ-0000089 від 20.02.2006р., КФ-0000118 від 24.02.2006р. позивач поставив відповідачеві поліграфічну продукцію на загальну суму 12 400,00 грн.

Товар отримав уповноважений представник відповідача Хижняк Микола Миколайович, що підтверджується підписами на накладних та Довіреностями серії ЯЛА № 304330 від 17.02.2006 року, серії ЯЛА № 304331 від 27.02.2006 року.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата за товар здійснюється Замовником на розрахунковий рахунок Виконавця 100% суми договору – попередня оплата протягом 5 днів після підписання сторонами договору.

Таким чином строк оплати сплив 13 лютого 2006 року.

Відповідач з порушенням строків, обумовлених в договорі, оплатив поставлений йому товар частково в сумі 9 400,00 грн.

Станом на день подачі позову сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 3 000,00 грн.

В судовому засіданні 26.05.2008 року представник позивача надав клопотання про уточнення позовних вимог в зв’язку із сплатою відповідачем суми основного боргу. Представник позивача просить стягнути з відповідача пеню в сумі 236,71 коп., збитки від інфляції в сумі 928,00 грн., річні в сумі 184,70 грн.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов’язків.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов‘язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов’язання.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов’язання настають наслідки, передбачені договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено що порушення зобов’язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

З урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань»пеня обчислюється, виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в сумі 236,71 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 184,70 грн. та індексу інфляції в сумі 928,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а також те, що відповідач в установленому порядку обставин, повідомлених позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, то за таких обставин, позов визнається обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст. 193 (ч. 1), 230, 232 ГК України, ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва –

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «КІМО»(04655, м. Київ, пр. Московський, 21, ) на користь Закритого акціонерного товариства «Київська книжкова фабрика» (03151, м. Київ, вул. Ушинського, 40, ) 236 (двісті тридцять шість) грн. 71 коп. пені, 928 (дев’ятсот двадцять вісім) грн. 00 коп. збитків від інфляції, 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 70 коп. 3% річних, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

2. Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П.Чеберяк