ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.06.08р.

Справа № 27/152-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Новопавлівський гранітний кар'єр», Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Кам'янське

до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, Дніпропетровська область, м. Нікополь

Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про відшкодування шкоди

Суддя Татарчук В.О.

Секретар Дякун А.І.

Представники:

від позивача: Козадаєва Н.Ю. дов. від 26.05.08р. №2074, Слєпенко Л.П. дов. від 04.06.08р. №2137

від відповідача-1: Мотов В.О. дов. від 10.01.08р. №5-10, Волошина В.В. дов. від 26.05.08р. №41-10

від відповідача-2: Гусарова К.О. дов. від 09.01.08р. №12-14/18

в судовому засіданні приймає участь прокурор: Овчар Т.В. посв. від 28.10.03р. №173

Суть спору:

Відкрите акціонерне товариство «Новопавлівський гранітний кар'єр»звернулося з позовом до Нікопольської об'єднаної державної податкової інспекції, головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області про стягнення з державного бюджету 1445417,24грн.

В ході судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог вказавши на необхідність стягнення з державного бюджету 1629495,93грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що:

-          в порушення норм Закону України «Про податок на додану вартість» податковим органом не відшкодовувались підприємству у встановлені строки узгоджені суми бюджетного відшкодування з ПДВ за квітень, травень, грудень 2005р., липень –грудень 2006р., 2007р. та січень 2008р. у розмірі 12289302,50грн.;

-          неправомірність дій відповідача-1 підтверджується постановою господарського суду Дніпропетровської області по справі №А38/437-07, а також довідками з питань перевірки правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування.

-          незаконні дії відповідачів щодо своєчасного та повного відшкодування ПДВ зумовили необхідність укладення позивачем кредитних договорів та сплати відсотків за такими договорами у зв’язку з чим, сума збитків склала 1629495,93грн.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що:

-          позивачем не надано належних доказів в обґрунтування наявності шкоди завданої підприємству, з огляду на те, що постанова господарського суду Дніпропетровської області по справі №А38/437-07 не набрала законної сили;

-          укладені позивачем кредитні угоди не пов’язані з невідшкодованим ПДВ, оскільки суми даних угод на момент їх укладення значно перевищують суми заявленого ВАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»відшкодування;

-          відсутній причинний зв’язок між заявленою позивачем шкодою та бездіяльністю податкової інспекції;

-          позивач здійснює підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку і саме такий прибуток повинен бути джерелом погашення зобов’язань в тому числі і за кредитними угодами;

-          з урахуванням п.5.5 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються будь-які витрати, пов’язані з виплатою або нарахуванням процентів за борговими зобов’язаннями;

-          підприємством не понесені фактичні витрати по сплаті ПДВ, оскільки причинами виникнення від’ємного значення ПДВ були експортні операції позивача.

Також, відповідач-1 звернувся з клопотанням про припинення провадження у справі на підставі п.1 ст.80 ГПК України з огляду на те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідач –2 заперечує проти позову та вказує на відшкодування ВАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»ПДВ по деклараціям за грудень 2005р., липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2006р., січень, грудень 2007р., січень 2008р. на суму 10260409,32грн.

Прокурор заперечує проти позову з тих же підстав, що і відповідач-1.

В судовому засіданні 24.06.2008р. за згодою сторін та прокурора були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін і прокурора, суд –

встановив:

ВАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»були подані до Нікопольської ОДПІ декларації з ПДВ за квітень, травень, грудень 2005р., липень –грудень 2006р., 2007р. та січень 2008р. в яких вказано на необхідність відшкодування податку у розмірі 12289302,50грн.

Також, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (Банк) і позивачем (Позичальник) укладені з кредитні договори про відкриття кредитної лінії на загальну суму 11200000грн., з яких:

-          від 22.11.05 №273/1-63/05 на суму 2200000грн.;

-          від 02.02.07р. №11-63/07 на суму 5000000грн.;

-          від 29.11.07р. №154-62/07 на суму 2000000грн.;

-          від 27.09.08р. №27-62/08 на суму 2000000грн.

Відповідно до вказаних договорів за користування кредитами ВАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр»станом на 20.06.08р. сплачені відсотки в розмірі 1629495,93грн.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимоги з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В ході вирішення спору позивачем не доведена наявність вини Нікопольської ОДПІ у завданні збитків ВАТ «Новопавлівський гранітний кар'єр».

Позивач вважає доказами наявності такої вини - постанову господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2008р. по справі №А38/437-07, а також довідки Нікопольської ОДПІ про результати перевірок правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування.

Встановлено, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2008р. по справі №А38/437-07 зобов’язано:

-          Нікопольську ОДПІ надати органу державного казначейства в Нікопольському районі висновок про відшкодування з бюджету податку на додану вартість в розмірі 1042497,48грн.;

-          Головне управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області відшкодувати позивачу за результатами висновків Нікопольської ОДПІ податок на додану вартість в розмірі 8125012,50грн.

Однак, позивачем не надано доказів набуття чинності вказаною постановою. В матеріалах справи міститься копія апеляційної скарги Нікопольської ОДПІ щодо оскарження вказаної постанови.

Довідки Нікопольської ОДПІ про результати перевірок правомірності нарахування сум бюджетного відшкодування взагалі не можуть бути доказами наявності вини відповідача-1 у завданні шкоди товариству.

Вказані довідки можуть бути лише доказами наявності чи відсутності у позивача сум бюджетного відшкодування і в будь-якому випадку не є доказами вини органу владних повноважень.

З огляду на положення ст.34 ГПК України, суд не приймає зазначені довідки як докази наявності вини податкового органу.

Навіть якщо врахувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2008р. по справі №А38/437-07 суд вважає недоведеними вимоги позивача.

Згідно з п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статтею 1174 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

З урахуванням положень чинного законодавства, висновок про відшкодування шкоди є правомірним при наявності таких умов відповідальності як:

- протиправна поведінка (дії або бездіяльність) особи;

- шкода;

- безпосередній причинний зв’язок між протиправною поведінкою та збитками.

Аналіз матеріалів справи дозволяє погодитись з твердженням Нікопольської ОДПІ про відсутність причинного зв’язку між заявленою позивачем шкодою і несвоєчасним відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ.

Кредитні договори укладалися позивачем в межах власної господарської діяльності, направленої на отримання прибутку.

Сплата підприємством відсотків за користування банківськими кредитами не може вважатися безпосереднім наслідком неповного та несвоєчасного відшкодування бюджетної заборгованості з ПДВ.

Суд враховує і посилання податкової інспекції на те, що причинами виникнення від’ємного значення з ПДВ стало здійснення позивачем експортних операцій, які у відповідності з п.6.2 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість» оподатковуються по нульовій ставці і підприємство не понесло фактичних витрат по сплаті ПДВ.

Викладені обставини свідчать про необхідність відмови в позові.

Також, суд залишає без задоволення клопотання відповідача-1 про припинення провадження у справі на підставі п.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

Згідно з ч.2 ст.21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Предметом даного спору є вимоги щодо стягнення шкоди завданої суб’єктом владних повноважень і по даній справі не розглядаються вимоги щодо вирішення публічно-правового спору.

Враховуючи викладене, вирішення вказаного спору віднесено до компетенції господарського суду.

Керуючись ст.ст.49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                 В.О.Татарчук

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності до ст.84 ГПК України –01.07.2008р.