ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2008 р.

11:35

Справа № 10/404/08

Позивач: ДПІ в Заводському районі м.Миколаєва (54029, м.Миколаїв, вул.Г.Петрової, 2-а)

Відповідач: закритого акціонерного товариства “Хлібозахист”, (54000, м.Миколаїв, вул. Мельнична, 20,)

Про: стягнення єдиного податку у сумі 1691 грн. 93 коп.,-

Суддя Горобченко Д.М.

при секретарі судового засідання Сербіні К.Л.,

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Давидченко І.М., дов. № 50/9/10-00 від 10.01.2008р.

Від відповідача: не з’явився.

В засіданні приймає участь:

Суть спору: позов поданий про стягнення з відповідача заборгованості з єдиного податку в розмірі 1691 грн. 93 коп.

Позивач позовні вимоги підтримує.

Відповідач відзив на позовну заяву та заперечень проти позову не надав, свого представника у судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає, що справа може бути розглянута по суті на підставі наявних у справі доказів, а відсутність повноважного представника відповідача, відповідно до ст. 128 КАС України, не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, - суд встановив:

Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Законом України "Про систему оподаткування". Підприємство зареєстровано та взято на облік, як платник податків 05.10.1994 р за № 00952858 в Державній податковій інспекції у Заводському районі м. Миколаєва.

Закрите акціонерне товариство „Хлібозахист" є платником податку з власників наземних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших

самохідних машин і механізмів " від 11.12.1991 року № 1963-XII із внесеними змінами та доповненнями, податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів сплачується юридичними особами - щоквартально рівними частинами до 15 числа місяця, що настає за звітним кварталом

Юридичні особи на основі бухгалтерського звіту (балансу) у строки, визначені законом для

річного звітного періоду, подають відповідному органу державної податкової служби за місцем

реєстрації транспортних засобів розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших

самохідних машин і механізмів на поточний рік за формою, затвердженою центральним податковим органом України.

Відповідно п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі Закон № 2181) із внесеними .мінами та доповненнями, платник податків самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку означає у податковій декларації

Відповідачем було подано податкові розрахунки суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за 2007 та 2008 роки, якими визначено суму податкового зобов`язання, яку необхідно сплатити в установлений законом строк.

В порушення вимог чинного податкового законодавства, Відповідачем не було сплачено в мелені законом строки суму податкового зобов'язання, а саме: за 4 квартал 2007 р. та за 1 квартал

2008 року , в результаті чого виникла заборгованість в сумі 1691,93 грн.(54,96 грн. сплачено за рахунок переплати, 1400 самостійно погашено).

Відповідно п. 5.1 ст. 5 Закону № 2181 „податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації".

В п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст.6 Закону № 2181 зазначено, що у разі коли платник податків не сплачує згоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому татнику податків податкові вимоги.

Таким чином Відповідачеві 16.01.2008 року була направлена перша податкова вимога, 31.03.2008 року друга податкова вимога , які повернулися відправнику з відміткою „в зв'язку із сплином строку зберігання".

На підставі акту обстеження юридичної адреси платника податків, довідок відділення зв'язку про відсутність адресата за юридичною адресою платнику податків неможливо вручення податкових вимог.

Згідно ст. 6 Закону України № 2181 -III податкові вимоги були розміщені на дошці податкових оголошень, про що складено акт.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про систему оподаткування" на Відповідача, як на платника податків, покладено обов'язки подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів); сплачувати належні суми податків і рів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

Відповідно до пп. 5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону №2181, "узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платників податків'".

Станом на день подання позову Відповідачем борг до бюджету не сплачено. Його заборгованість ІПІ у Заводському районі м. Миколаєва становить 1691,93 грн. (довідка розрахунків з бюджетами додається).

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 87, 162-163, 167, 254, 258 КАС України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з закритого акціонерного товариства “Хлібозахист”, (54000, м.Миколаїв, вул. Мельнична, 20; ІК 00952858, б/р відсутній) на користь Місцевого бюджету Заводського району м.Миколаєва на р/р № 0003, код платежу 16050200, ГУДК у Миколаївській області, МФО 826013, ОКПО 23626096 –борг у розмірі 1691 грн. 93 коп.

Постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

Д.М.Горобченко