ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.04.2008

Справа
№2-29/3262-2008

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Севастополь.

До
відповідача - Заозерненської селищної ради, м. Євпаторія.

Про
визнання дійсним договору та визнання права власності.

Суддя
О.І.Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від
позивача - ОСОБА_2 - представник, довіреність від 28.01.2008р.

Від
відповідача - не з'явився.

Суть
спору: Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду АР
Крим з позовом до Заозерненської селищної ради про: визнання дійсним договору
купівлі-продажу об'єктів нерухомості, укладеного між СПД ОСОБА_1. та
Заозерненською селищною радою, та визнання права власності на об'єкти
нерухомості в цілому - домоволодіння, що розташоване  АДРЕСА_1 і складається з: Літ. «А» -
літній  будиночок, загальною  площею 146,6 кв.м.; Літ. «Б» - літній  будиночок, загальною  площею 146,6 кв.м.; Літ. «В» - літній  будиночок, загальною площею 146,6 кв.м.; Літ.
«Г» - літній будиночок, загальною  площею
196,1 кв.м.; Літ. «Д» - літній будиночок; Літ. «Е» - літній будиночок.

Заявою
від 11.04.2008р. позивач змінив предмет позову та просить суд: визнати  дійсним договір купівлі-продажу об'єкта  комунальної
власності, укладеного 7 квітня 2008р. між СПД ОСОБА_1 (ід. НОМЕР_1) і
Заозерненською селищною радою; визнати
за СПД ОСОБА_1 (ід. НОМЕР_1) право
власності на об'єкт нерухомості
в  цілому - домоволодіння, що розташоване  АДРЕСА_1 і
складається  з: Літ. «А» -
літній  будиночок, загальною площею 146,6
кв.м.; Літ. «Б» - літній  будиночок,  загальною
площею  146,6 кв.м.; Літ. «В» -
літній  будиночок,  загальною
площею  146,6 кв.м.; Літ. «Г» -
літній будиночок, загальною  площею 196,1
кв.м.; Літ. «Д» - літній будиночок; загальною
площею 442,4 кв.м.; Літ. «Е» - літній будиночок,  загальною
площею 890, 4 кв.м.

Позовні вимога засновані на
положеннях ст. 220, ст. 392 ЦК України.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, направив відзив на позов, в якому просить позов задовольнити та
розглянути справу без участі свого представника.

Розгляд
справи відкладався в порядку ст. 77 ГПК України.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2005 року  між
СПД ОСОБА_1 і КП «Відпочинок»
був  укладений  договір
оренди  цілісного  майнового
комплексу бази  відпочинку,
розташованої  АДРЕСА_1.

Відповідно  до
умов  договору вартість  переданого
майна становить 81 075,60 грн.

Згідно з п.п.1.2.4 Договору стан  майна
на  момент  передачі в
оренду не задовільний,  всі  три
будиночки  вимагають  капітального
ремонту, заміни частини конструкцій, віконних і дверних блоків, а так
само обробки внутрішніх приміщень і фасадів.

П.п.1.2.5. Договору визначено
недоліки  майна: неможливість
експлуатації за цільовим призначенням без виконання капітального ремонту.

Також договором   визначений
порядок  викупу  орендованого  об'єкта
і  право  на
цей  викуп  за
орендарем.

Договір  був
укладений  строком  на
49  років і діє  з
29.04.2005 року.

Як встановлено судом, позивач   вчасно і
у  повному  обсязі
здійснював  орендні  платежі, з
дозволу  орендодавця
здійснював  поточний, капітальний  та
інші  види  ремонтів та
здійснював  невід'ємні   поліпшення
об'єктів.

В свою чергу, 05 квітня 2007  року між
позивачем   та   Заозерненською  селищною
радою  був  укладений
договір оренди земельної  ділянки.

Відповідно
до умов договору  позивач прийняв  у тимчасове
платне  користування земельну  ділянку
площею 1,5764 га, кад. №:01:011:0084, що розташована  АДРЕСА_1.

Земельна  ділянка
була  передана СПД ОСОБА_1  для будівництва  та
обслуговування будівель  і  споруд
бази  відпочинку.

09 вересня 2006 року Виконавчим
комітетом   Заозерненської  селищної ради
було  прийнято   рішення «Про перелік об'єктів  майна, що перебувають у комунальній  власності Заозерненської селищної ради, які
підлягають  приватизації».

Одним  з
об'єктів, що підлягають
приватизації, визначена  база  відпочинку, розташована АДРЕСА_1.

30 березня 2007 року
Заозерненською  селищною радою було  прийнято
рішення №5-16/3 «Про програму приватизації об'єктів комунальної  власності Заозерненської селищної ради
на  2007 рік». Відповідно  до
рішення, спосіб  приватизації  об'єкта - бази  відпочинку, розташованої, АДРЕСА_1,
визначений шляхом викупу орендарем.
Органу  приватизації  було
доручено  здійснити  продаж
об'єктів, що підлягають  приватизації  шляхом
викупу.

22 травня 2007  року Виконавчим комітетом  Заозерненської селищної ради  було
прийнято   рішення «Про
затвердження  рішення  конкурсної
комісії органа приватизації про результати  конкурсу
суб'єктів оціночної  діяльності
для  визначення вартості об'єкта у  зв'язку з його приватизацією шляхом викупу».

У
результаті  проведення  конкурсу
був  визначений  суб'єкт
оціночної  діяльності, який  буде  проводити   експертну
оцінку  об'єкта  приватизації
шляхом  викупу - підприємство
«Далекс-експерт».

27.06.2007 року Заозерненською  селищною радою було  прийнято
рішення №5-2/3, згідно з яким
в  рішення ради від 30.03.2007 р.
№5-16/3 «Про програму приватизації об'єктів комунальної  власності Заозерненської селищної ради
на  2007 рік», були внесені зміни  -
слова  «база відпочинку»  були
замінені  на  слово «домоволодіння».

Згідно  висновку
експерта підприємства
«Далекс-эксперт», вартість поліпшень ідентифікованих як  невіддільні, склала 144 617 грн.

20 листопада 2007 року Виконавчим
комітетом  Заозерненської   селищної ради  було
прийнято   рішення №140 «Про
затвердження висновків суб'єкта оціночної діяльності по визначенню вартості
домоволодіння -   літніх будиночків літ.
А, Б, В АДРЕСА_1». Відповідно  до  вказаного
рішення Заозерненської   селищною
радою  був  затверджений висновок  експерта
про оцінку  об'єкта  шляхом
викупу в  обсязі ринкової  вартості 244 700 грн. у  т.ч.:

а).
частка  територіальної  громади смт.Заозерне - 100 100 грн. без ПДВ
або 120 120 грн. з  урахуванням  ПДВ, що становить 40,9% ринкової  вартості об'єкта  з
урахуванням  поліпшень;

б).
частка  орендаря - 144 600 грн. без  ПДВ або 173 520 грн. з  урахуванням ПДВ, що становить 59,1%
ринкової  вартості об'єкта  з
урахуванням  поліпшень.

П.2 вказаного рішення  також
встановлено,  що  ринкова
вартість домоволодіння, розташованого
АДРЕСА_1, що належить територіальній
громаді  смт.Заозерне,   при
його  приватизації шляхом  викупу
з  урахуванням  ПДВ становить 120 120 (сто двадцять тисяч сто
двадцять) гривень 00 коп.

Як
вказує позивач в уточненнях
позовної заяви, сторони здійснили дії, які свідчать про виникнення  між
сторонами двосторонніх обов'язків - позивач шляхом здійснення поліпшень
орендованого майна, подання заяв про приватизацію, а відповідач - шляхом
прийняття  рішень про приватизацію
об'єкту  позивачем.

Суд погоджується  з
твердженням  позивача  про
те,  що  своїми
діями  сторони  досягли згоди
про  виникнення  взаємних обов'язків.

Так,
відповідно до ст..11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій
осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки.

Судом
встановлено,  що  Заозерненською селищною радою  та виконавчими органами  селищної ради
булі  здійснені всі необхідні дії,
що передбачені  Розділом  III (ПРОДАЖ ОБ'ЄКТА МАЛОЇ ПРИВАТИЗАЦІЇ ШЛЯХОМ
ВИКУПУ) Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)», Законом України «Про місцеве самоврядування  в
Україні».

При цьому,  з метою виконання   рішень
селищної  ради між 7 квітня 2008
року, між  СПД ОСОБА_1  та
Заозерненською  селищною
радою  був  укладений
договір  купівлі-продажу  об'єкта приватизації - домоволодіння,
розташованого АДРЕСА_1.

Договір   купівлі-продажу  був
укладений  у  простій
письмовій  формі. Відповідно
до  умов договору, Заозерненська  селищна
рада прийняла  на  себе
зобов'язання  разом  з
покупцем    здійснити  дії,
спрямовані  на  нотаріальне посвідчення  даної
угоди.

Позивач  звертався
до   Заозерненської  селищної
ради  з  листами
про  необхідність  явки
представника  ради   в
нотаріальну  контору  для
нотаріального  посвідчення  угоди,
але  відповідач  не
надав будь-якої відповіді  на    листи позивача та не направив
представника  до нотаріальної контори.

Вказані
дії відповідача   суд розцінює як     відмову
від  нотаріального  посвідчення правочину.

Крім  того,            позивач  також просить
суд  визнати  право
власності  на  об'єкти
нерухомості, які  не  були
передані йому  в  оренду
на підставі  договору  оренди нерухомого комунального майна.

Так,
на  підставі  договору
оренди  нерухомого  майна від 20 квітня 2005 року,  укладеного
між  СПД ОСОБА_1   і   КП
«Відпочинок»,  позивач   фактично
орендував  об'єкти - літ. «А»,
літ. «Б», літ. «В»,  що розташовані   АДРЕСА_1.

Крім
того,  на підставі договору  купівлі-продажу від 07.04.2008 р. був  здійснений
продаж  домоволодіння  саме  у
складі   наступних  літер - літ. «А», літ. «Б», літ. «В»
(літні  будиночки).

При цьому,  на
земельній  ділянці, що  була
передана       в  оренду
на  підставі  договору
оренди  від  05 квітня 2007  року укладеного  між
СПД ОСОБА_1  і Заозерненською  селищною
радою площею 1,5764 га,  і
розташований  АДРЕСА_1, позивач     здійснив
будівництво  додаткових  об'єктів
нерухомості - літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е».

Позивач  просить суд
також визнати  право  власності
на літні будиночки літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е»,   посилаючись
на Закон  України «Про планування
і забудову територій», Цивільний кодекс України.

Розглянувши матеріали справи,   вислухавши пояснення  представника
позивача, суд  вважає, що
позов  підлягає задоволенню  у
зв'язку  з  наступним.

Відповідно
до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу
земельної ділянки, цілісного
майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого
майна укладається в письмовій формі та
підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Згідно зі  ст.655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується  передати майно (товар) у власність другій
стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно
(товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

В свою чергу,
у відповідності зі ст. 657 ЦК України
право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших
випадків, встановлених законом, належить власникові товару.

Право власності Продавця на спірне
майно підтверджується  свідоцтвом про
право власності та     витягом   з
реєстру  прав  власності.

Ст. 220 ЦК України - у разі
недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий
договір є нікчемним.

Частина
2 вказаної норми - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання
договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд
може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне
посвідчення договору не вимагається.

Як
вбачається  з  матеріалів
справи, позивач  здійснив  часткову
оплату  за  договором
купівлі-продажу  нерухомого майна
- сплатив  на рахунок Заозерненської
селищної ради  45 000 грн.

Відповідно
до правовідносин сторін, договір
купівлі-продажу укладені сторонами в письмової формі та  об'єкт
нерухомості фактично переданий позивачеві   відповідачем, але останній  ухиляється від нотаріального оформлення
цього  договору,  а отже, суд
вважає за  необхідне
задовольнити  вимоги  позивача про
визнання договору  дійсним  й тим самим відновити порушене право
покупця  на придбання об'єкта  у власність.

Таким
чином, позивач є     власником
об'єкта по договору в цілому - оплатив
його вартість,  володіє   ним
відповідно  до  закону.

Суд
також  вважає,  що
будівництво об'єктів нерухомості (літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е»)  здійснено
позивачем  на  законних підставах і позов підлягає задоволенню
також і в цій частині.

Так,
згідно зі  ст. 24 Закону України «Про
планування і забудову територій» у разі прийняття сільською, селищною чи
міською радою рішення про надання земельної ділянки із земель державної чи
комунальної власності для розміщення об'єкта містобудування в порядку, визначеному
земельним законодавством, зазначене рішення одночасно є дозволом на будівництво
цього об'єкта.

Таким
чином,  законом передбачено, що     для
законного  здійснення  будівництва
об'єктів необхідна наявність
права  на  використання
земельної  ділянки  та наявність
дозволу  на  виконання
будівельних  робіт  або
рішення  відповідного органа про
надання земельної ділянки для розміщення об'єкта містобудування.

Крім  того, у
відповідності  із  ч.3 ст.376 ЦК України, право  власності на
створене майно може  бути  за
рішенням суду визнано  за  особою, яка
здійснила  самовільне  будівництво на  земельній
ділянці, що  не  була
відведена  для  цієї
мети за умови   надання  даної
земельної ділянки  у  встановленому порядку особі  під
вже  збудоване нерухоме  майно.

Рішенням
Заозерненської селищної ради від 26.01.2007 р. «Про передачу  у
короткострокову  оренду строком на
1 (один) рік земельної  ділянки СПД -
фізична особа ОСОБА_1. для  будівництва і
обслуговування бази  відпочинку
АДРЕСА_1»  земельна  ділянка
була    передана  в
оренду  позивачу  саме
для  розміщення  об'єкта
містобудування  - «…для  будівництва й обслуговування бази  відпочинку…».

Договір  оренди
земельної ділянки   також  містить
умови   про  те,
що  земельна  ділянка
була  передана СПД ОСОБА_1
саме   для будівництва  і обслуговування будівель  і
споруд  бази  відпочинку.

Враховуючи  викладене, суд вважає, що здійснивши
будівництво об'єктів  за власні кошті
(літ. «Г», літ. «Д», літ. «Е»), а  також
придбавши об'єкти за договором купівлі-продажу (літ. «А», літ. «Б», літ. «В»)
позивач набув право власності на об'єкти нерухомості в  цілому.

Відповідно до  Тимчасового положення про порядок реєстрації
прав власності на нерухомість, затвердженим наказом Міністерства юстиції
України від 07 лютого 2002 р. N 7/5, передбачена обов'язкова реєстрація прав
власності на нерухоме майно фізичних і юридичних осіб шляхом внесення
відповідного запису до реєстру прав власності на нерухоме майно (п.п.1.4., 1.5.
Положення).

Дана
реєстрація здійснюється на підставі правовстановлюючих документів, до яких,
згідно Додатка № 1 до зазначеного Положення, віднесені рішення судів про
визнання права власності.

На
підставі викладеного, куруючись ст.ст. 82-84 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати дійсним договір
купівлі-продажу об'єкта комунальної власності, укладений 7 квітня 2008р. між
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
та Заозерненською селищною радою (АР Крим, м. Євпаторія, с. Заозерне, вул. Алеї
Дружби,50, код в ЄДРПО України 04525886).

3.          Визнати за фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) право власності на
об'єкт нерухомості в цілому - домоволодіння, що розташоване АДРЕСА_1 і
складається з:

Літ.
«А» - літній  будиночок,  загальною
площею 146,6 кв.м.;

Літ.
«Б» - літній  будиночок,  загальною
площею  146,6 кв.м.;

Літ.
«В» - літній  будиночок,  загальною
площею  146,6 кв.м.;

Літ.
«Г» - літній будиночок,   загальною  площею 196,1 кв.м.;

Літ.
«Д» - літній будиночок;   загальною  площею 442,4 кв.м.;

Літ.
«Е» - літній будиночок,  загальною  площею 890, 4
кв.м.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.