ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
А Н О В А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа
№ 3/9-08-264
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
судді: Л.В. Поліщук
Суддів: Л.І. Бандури, В.Б. Туренко.
розпорядження Голови Одеського апеляційного господарського суду №59 від
14.05.2008р. проведено заміну у складі колегії: замінено суддю                  Л.І. Бойко на суддю В.Б.
секретарі судового засідання -О.О.
участю представників сторін:
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора м. Одеси в
інтересах держави в особі Одеської міської ради
на рішення господарського суду Одеської
у справі № 3/9-08-264
за позовом ПП „Альфін”
до СПД -фізичної особи ОСОБА_1
третя особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Одеська міська рада
про визнання права власності,
„Альфін” звернулося до господарського суду з позовом та уточненням до нього про
визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.2007р.,
укладеного між ПП „Альфін” і СПД -фізичною особою ОСОБА_1, та просило визнати
право власності за ПП „Альфін” на нерухоме майно, що розташоване на земельній
ділянці загальною площею 4543кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, і складається з:
- літ. «А»- нежитлова
будівля площею 262,6 кв. м.;
-          літ. «Б»- огорожа площею 7,5 кв. м.;
-          літ. «В»- туалет, площею 22,5 кв. м.;
-          літ. «Г»- житловий будинок площею
-          літ. «Д»- житловий будинок площею
-          літ. «Е»- житловий будинок площею
-          літ. «Є»- житловий будинок площею
-          літ. «Ж»- житловий будинок площею
-          літ. «З»- житловий будинок площею
-          № 1 -4 -огорожа;
-          «И»- склад у відповідності з
технічним паспортом КП „ОМБТІ та РОН” від 22.05.2007р.
Рішенням
господарського суду Одеської області від 14.02.2008р. (суддя Т.Г. Д'яченко)
позов задоволено з посиланням на положення ст.220 ЦК України, згідно якої якщо
сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору
не вимагається. З огляду на наявність у матеріалах справи доказів, що
підтверджують право позивача на об'єкт нерухомості, та фактичні докази
виконання умов договору, надані позивачем, суд дійшов висновку про достатність
підстав для задоволення позову.

Заступник
прокурора м. Одеси, не погоджуючись з вказаним рішенням, звернувся із
апеляційним поданням в інтересах держави в особі Одеської міської ради, в якому
просив рішення скасувати, в позові відмовити, оскільки при розгляді даної
справи судом фактично вирішено питання про права та обов'язки Одеської міської
ради без залучення її до участі у справі. Апеляційне подання мотивоване тим, що
власником земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, є Одеська
міська рада. СПД ОСОБА_1. ніколи не була власником спірного майна. Єдиним
документом, на який позивач може послатися в якості підтвердження права
власності на спірне самовільне
збудоване майно, це рішення господарського суду Одеської області                    від 12.06.2007р. у справі №
30/127-07-3587 за позовом СПД ОСОБА_1. до ТОВ „Проектна будівельні організація
„Вертикаль” про визнання права власності на самовільно збудоване майно за
адресою: АДРЕСА_1 яке скасоване постановою Вищого господарського суду України
від 11.10.2007р., а справа передана на новий розгляд і ухвалою господарського
суду Одеської області від 18.02.2008р. позов СПД ОСОБА_1. залишений без
розгляду. Отже, у СПД ОСОБА_1. відсутні будь - які правові передумови щодо
виникнення права власності на самовільне збудоване нею майно за адресою:
АДРЕСА_1. Більш того, Одеська міська рада, як власник земельної ділянки, на
якій СПД ОСОБА_1. були самовільно збудовані об'єкти нерухомості, в межах своїх
повноважень визначила напрямок використання цієї земельної ділянки, а саме:
рішенням Одеської міської ради від 29.09.2006р №353 ця земельна ділянка,
визначена такою, що має бути продана на земельних торгах.

Згідно
ст. 91 ГПК України право на звернення з апеляційною скаргою або апеляційним
поданням мають відповідно сторони зі справи і прокурор.

Стаття
129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність
та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім
випадків, встановлених законом.

Пленум
Верховного Суду України в пункті 2 постанови від 01.11.1996р. №9 „Про
застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" роз'яснив, що
оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8, має найвищу юридичну
силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки
зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати
Конституцію як акт прямої дії.

Статтею
107 ГПК України закріплено право осіб, яких не було залучено до участі у
справі, на касаційне оскарження рішень і постанов суду, що стосується їх прав і
обов'язків. Обмеження права на апеляційне оскарження для цих осіб суперечить статті
129 Конституції України (з такими висновками погодився Верховний Суд України в
постанові №06/307 від 26.09.2006р. у справі №22/401-05-10793).

Ухвалою
від 20.03.2008р. апеляційна інстанція прийняла апеляційне подання заступника
прокурора м. Одеси до розгляду, залучивши Одеську міську раду на підставі
ст.ст. 26, 27, 99 ГПК України до участі у справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Заслухавши
представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність
застосування судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна
інстанція встановила наступне.

СПД
-фізична особа ОСОБА_1(Продавець) та ПП „Альфін” (Покупець) 05.07.2007р. уклали
договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого Продавець зобов'язується
передати належне йому на праві власності нерухоме майно у власність Покупцеві,
а Покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити його вартість на умовах,
викладених у даному договорі. Нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і
складається з: А - нежитлова будівля. Б - сторожка, В - убиральня, Г, Д, Е, Є,
Ж, 3 - житлові будівлі, №1-4 - огорожа, И - склад згідно технічного паспорту,
виготовленого КП „ОМБТІ та РОН” 22.05.2007р. Документами, що підтверджують
право власності на нерухоме майно є 1) Договір купівлі-продажу №р4829
від 03.12.2004р. та 2) Рішення господарського суду Одеської області від
12.06.2007р. у справі
№30/127-07-3587. Продавець зобов'язаний передати нерухоме майно Покупцю
у повному обсязі протягом 25 днів з моменту оплати його вартості. Продавець
самостійно здійснює державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за
Покупцем протягом 20 днів після підписання акту прийому-передачі нерухомого
майна. Ціна нерухомого майна, що знаходиться за адресою:                 АДРЕСА_1 становить
600000,00грн. Оплата вартості нерухомого майна має бути здійснена Покупцем
протягом 1 року з моменту підписання даного договору. Оплата може бути
здійснена шляхом готівкового або безготівкового (в тому числі у формі
векселів) розрахунку.(а.с.8-9)

Згідно
акту прийому-передачі від 06.07.2007р. Продавець передав, а Покупець прийняв
нерухоме майно, визначене у договорі купівлі-продажу           від 05.07.2007р. 13.02.2008р.
Додатковою угодою № 1 сторони домовились, що Покупець в якості розрахунку по
договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.07.2007р. передає Продавцю
вексель серії АА № 0469546 на суму 600000,0грн. Згідно акту прийому-передачі
від 13.02.2008р. передано вексель серії АА № 0469546 на суму 600000,0грн.
(а.с.37, 40-41)

Відповідно
до ст. 658 ЦК України  право продажу
товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених
законом, належить власникові товару.

Статтею
657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Згідно
із частиною 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно
(житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення
будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття
нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його
прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до
закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту
державної реєстрації.

Із
матеріалів справи вбачається, що СПД -фізична особа ОСОБА_1. придбала за
договором купівлі-продажу № 218 від 03.12.2004р. у територіальної громади м.
Одеси в особі Одеської міської ради, нежилу будівлю площею 223,6кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_1(а.с.10). В порушення п. 5.4.6 договору вона не
звернулася до управління земельних ресурсів Одеської міської ради для
оформлення права землекористування. В подальшому СПД -фізична особа ОСОБА_1.
здійснила самочинне будівництво комплексу, що складається із шести житлових
будинків, сторожки, убиральні, складу, огорожі та нежитлової будівлі, придбаної
у міськради за вищевказаним договором і добудованої, площа якої склала
262,2кв.м. (технічний паспорт                         від 22.05.2007р., а.с.
23-36). Після цього СПД -фіз. особа ОСОБА_1. звернулася до господарського суду
Одеської області з позовом до виконавця будівельно-монтажних робіт ТОВ
„Проектна будівельна організація „Вертикаль” про визнання права власності на
вищевказаний комплекс, розташований на земельній ділянці площею 5208,11кв.м. за
адресою:                   АДРЕСА_1,
який, як було зазначено вище, ухвалою                  від 18.02.2008р. у справі
№6-30/127-07-3587 залишений без розгляду.

Відповідно
до п. 34 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” до
виключної компетенції міських рад відносяться вирішення відповідно до закону
питань регулювання земельних відносин.

В
судовому засіданні, при розгляді апеляційного подання, представник Одеської
міської ради підтвердив, що СПД -фізичній особі ОСОБА_1. не надавалася у
постійне користування або у власність земельна ділянка площею 4543кв.м. за
адресою: АДРЕСА_1.

Згідно
ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду
визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що
не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Таким
чином, СПД -фізична особа ОСОБА_1. не набула в установленому порядку право
власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а тому не мала права на його
відчуження шляхом продажу.

За
таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити.

Керуючись
ст.ст. 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія
суддів -

постановила:

Рішення
господарського суду Одеської області від 14.02.2008р. у справі № 3/9-08-264
скасувати, в позові відмовити.

Постанова
апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути
оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом
одного місяця з дня набрання постанови законної сили.

Головуючий
суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
Л.І. Бандура

Суддя
В.Б. Туренко