ПОСТАНОВА

"06" червня 2008 р.

Справа № 14/28-856

11 год. 30 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В.

при секретарі судового засідання Махнач Р.В.

Розглянув справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Скала-Подільське" вул. Заводська, 2, смт. Скала-Подільська, Борщівський район, Тернопільська область

до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі вул. Шевченка, 2А, м.Борщів, Тернопільська область

про заборону вчинення певних дій, визнання протиправним рішення.

За участю представників сторін:

Позивача: Ханас І.О., довіреність від 25.02.08 р.;

Відповідача: Паламар О.Я.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство "Скала - Подільська" звернулося в господарський суд Тернопільської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Борщівському районі про визнання протиправним та скасування правового акту індивідуальної дії.

Свої вимоги, підтримані в судовому засіданні його представником, позивач мотивував невідповідністю оспорюваних рішень фактичним обставинам та приписам нормативно - правових актів, що регламентують спірні правовідносини.

У запереченнях на позов, та згідно з поясненнями повноважного представника, відповідач позовні вимоги відхилив повністю, посилаючись на їхню безпідставність, зазначивши при цьому, що оскаржувані рішення винесені контролюючим органом в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства.

Учасникам судового процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 130 КАС України.

Згідно до приписів ст.41 КАС України проводилась технічна фіксація судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

- Управлінням Пенсійного Фонду України в Борщівському районі 27.12.2007 року, на підставі п.2.ч.9 ст.106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" прийнято рішення № 439 згідно із яким до відкритого акціонерного товариства "Скала - Подільська" застосовані фінансові санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду, а саме:

- 27279,25 грн. штрафу, що складає 10 та 50 % від суми простроченого платежу та 70626,37 грн. пені.

Із долучених контролюючим органом до матеріалів справи розрахунків штрафних санкцій вбачається, що згідно з оспорюваним правовим актом індивідуальної дії до позивача застосовані фінансові санкції за несвоєчасну сплату ним сум страхових внесків, що виникли за період з 21.02.2002 року по 20.10.2006 року.

Наведене рішення оспорене суб'єктом господарювання у судовому порядку.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін у засіданні, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, до яких належать страхувальники та Пенсійний фонд, регулюються, поряд із іншим, Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № v0209569-03 (далі, - Закон, Закон про пенсійне страхування) .

Відповідно до ст.64 Закону, контролюючим органом стосовно нарахування, обчислення та сплати страхових внесків є головні управління та управління Пенсійного фонду (територіальні органи виконавчої дирекції Пенсійного фонду України), які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати зобов’язань платниками страхових внесків та застосовувати фінансові санкції за порушення строків сплати внесків.

Згідно ч.6 ст.20 Закону страхувальники (позивач по справі) зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць - для позивача) не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Відповідно ч.2 ст.106 даного нормативно - правового акту суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/ або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону вважаються простроченою заборгованістю і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Види та розміри фінансових санкцій визначені ч.9 ст.106 Закону, розмір пені - ч.8 ст.106 Закону №1058.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.106 Закону за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:

- 10% своєчасно не сплачених зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 30 календарних днів включно;

- 20% зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно;

- 50% зазначених сум - у разі затримки їх сплати понад 90 календарних днів.

Застосування вказаних вище штрафів здійснюється на підставі рішень, порядок прийняття яких регламентується Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України „ затвердженої постановою ПФ України від 19.12.2003р., яка прийнята на виконання Закону про пенсійне забезпечення (далі Інструкція), а відтак є обов’язковою для застосування.

Відповідно до підпункту 9.3.2 п.п. 93. п.9 Інструкції застосування до позивача штрафних санкцій та нарахування пені, повинно оформлятись рішенням, яке виноситься одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 1 до 30 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період, одне за період з 31 календарного дня до 90, одне з 91 календарного дня).

В той же час, рішення контролюючого органу, що оспорюється, приписам наведеної вище законодавчої норми не відповідає.

Поряд із цим, суд враховує, що таке рішення, за змістом пп. 9.3.2 Інструкції, повинно виноситись на наступний день після закінчення відповідного граничного строку.

В той же час строк накладення штрафних санкцій за прострочення термінів платежів понад 90 днів, приписами законодавства, яке регламентує правовідносини у сфері пенсійного страхування, не встановлений.

За таких обставин, суд погоджується із твердженнями позивача, що у спірних правовідносинах слід керуватись нормами ст. 250 Господарського кодексу України, згідно якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше, як через один рік з дня його вчинення, і констатує, що приписи наведеної правової норми суб'єктом владних повноважень, при притягненні відкритого акціонерного товариства до відповідальності не враховані.

Крім того, як слідує із наявних у справі доказів (розрахунки штрафних санкцій) та не заперечується учасниками спору, суми штрафу контролюючим орган застосовано з огляду на несвоєчасну сплату страхувальником належних сум страхових внесків за період з 21.02.2002 року по 20.10.2006 року.

В той же час, із наявних у справі доказів слідує, що 27.01.2004р. суб'єкт владних повноважень, - відповідач по даній справі звернувся до господарського суду Тернопільської області з заявою № 190 від 23.01.2004р. про порушення справи про банкрутство ВАТ “Скала-Подільська”, відповідно до якої борг позивача перед Пенсійним фондом України станом на 19.01.2004р. становив 37967,714 грн., на 10.06.2004 р. - 47143,57 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, та не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що підтверджують такі вимоги. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним та поновленню не підлягає.

03.09.2004р. господарським судом Тернопільської області винесено ухвалу по справі № 11/Б-385 про затвердження мирової угоди. якою регулюються правовідносини щодо погашення заборгованості кредиторам, в тому числі і ПФУ у Борщівському районі в сумі - 47143,57 грн. укладена між боржником та кредиторами та припинення провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, з моменту підписання мирової угоди та затвердження її господарським судом, заборгованість ВАТ “Скала-Подальське” перед Пенсійним фондом України втратила статус простроченої, оскільки сторонами було досягнуто згоди щодо строків її погашення.

За таких обставин, суд погоджується із доводами позивача , що з моменту підписання сторонами та затвердження господарським судом мирової угоди погашення зазначеної заборгованості, а також настання відповідальності за її невиконання, мають регулюватись умовами цієї угоди та нормами Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, а не нормами Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Посилання контролюючого органу на те, що наведена мирова угода припинена, з огляду на недотримання платником, встановлених у ній термінів погашення заборгованості, судом оцінюється критично, зважаючи на умови що містяться у мировій угоді ( п.6.2 - одностороння відмова від цієї угоди не допускається; п.7.2 - дана мирова угода може бути визнана недійсною або бути розірваною за рішенням господарського суду ), приписи ч.5 ст.36 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” - невиконання боржником умов мирової угоди є підставою для її розірвання господарським судом , та повідомлення господарського суду Тернопільської області ( у справі) , яке засвідчує відсутність заяв від кредиторів про розірвання або визнання недійсною мирової угоди, а відтак і відсутність підстав для поновлення провадження у справі про банкрутство.

З наведеного в сукупності суд констатує, що оспорюваний правовий акт індивідуальної дій винесений без врахування фактичних обставин та всупереч вимог законодавства, а відтак підлягає скасуванню судом як протиправний.

При цьому, судом враховано і положення статті 71 КАС України, згідно із якою в адміністративних справах про протиправність рішень суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності своїх дій покладено на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Всупереч вказаної норми, належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність дій контролюючого органу у спірних правовідносинах суду не представлено, з огляду на що позовні вимоги, як обґрунтовані та належним чином доведені слід задовольнити в повному обсязі.

У відповідності до ст. 94, 95, 97, 98 КАС України судові витрати по справі підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 6, 7, 86, 89, 94 - 98, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення управління пенсійного фонду України у Борщівському районі від 27.12.2007 року №439.

3.Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства "Скала - Подільська" - 3 (три) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

4. Виконавчий лист видати за заявою позивача.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    О.В. Руденко