ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.05.08р.

Справа № 16/86-08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерпромбуд", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК", м. Дніпропетровськ

про стягнення 52 022 грн. 00 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Катьянов І.М. - представник, дов. від 11.01.08р. №б/н;

Пахомова Є.Є. - представник, дов. від 11.01.08р. №б/н,;

від відповідача: Зєнікова М.С. - представник, дов. від 19.03.08р. №33/03.

СУТЬ СПОРУ:

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судових засіданнях оголошувались перерви до 15.04.2008р. та до 13.05.2008р.

Позивач просить стягнути з відповідача 52 022 грн. 00 коп., що складає: 10 000 грн. 00 коп. –передплата за договором від 01.02.2006р. №4; 42 022 грн. 00 коп. –штрафні санкції, що складає: - 563 грн. 00 коп. - відсотки за користування чужими грошовими коштами; - 2 745 грн. 90 коп. –індекс інфляції; - 38 713 грн. 10 коп. –штрафні санкції за прострочення виконання зобов’язань.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що: - між сторонами 01.02.2006р. було укладено договір №4 на виконання якого відповідач повинен був виконати роботи на об’єкті „Реконструкція нежитлової будівлі під банк на площі Красна,2 у м. Дніпропетровську”; - відповідно до п.3.1. договору №4 позивач перерахував на рахунок відповідача 10 000 грн. 00 коп. передплати; - відповідно до пункту 7.1. договору всі роботи повинні бути закінчені не пізніше 28 лютого 2006р.; - роботи станом на 18 грудня 2007р. не були розпочаті відповідачем; - 10 000 грн. 00 коп. передплати за договором від 01.02.2006р. №4 не були повернуті позивачу.

Відповідач у відзиві (вх.№6119 від 11.04.08р.) на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі та просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що: - виконання робіт згідно укладеного договору від 01.02.2008р. №4 було неможливим, оскільки замовник в процесі виконання робіт змінював первісне рішення в проектній документації та у зв’язку з тим, що лише 07.03.06р. позивач замість надання матеріалів перерахував на рахунок відповідача 10 000 грн. 00 коп. на придбання матеріалів після чого відповідач розпочав роботи, які були виконані у травні 2006р., прийняті представником замовника, що підтверджується листами від 04.02.08р. №25/02 та від 03.03.08р. та позивача; - підписаний відповідачем екземпляр акту позивач не повернув відповідачу, посилаючись на те, що замовник не розрахувався з позивачем за виконані роботи; - строки виконання робіт були порушені не з вини відповідача; - позивач не попередив відповідача про розірвання договору за 10 днів, як того вимагав п.12.5. договору; - грошові кошти у сумі 10 000 грн. 00 коп. були витрачені відповідачем на закупівлю матеріалів для виконання робіт, що підтверджується видатковою накладною від 22.03.2006р. №РН-0000131, тобто були витрачені за цільовим призначенням; - підстави для стягнення з відповідача штрафних санкцій відсутні.

В подальшому відповідач звернувся до господарського суду з клопотанням (вх.№5050 від 25.03.08р.), в якому просить застосувати наслідки спливу строки позовної давності відносно позовних вимог позивача на підставі частин 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України.

Також відповідач у клопотанні (вх.№5049 від 25.03.08р.) просить на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України залучити до участі у справі АБ „Брокбізнесбанк”, м. Київ в особі Дніпропетровської філії (49000, м. Дніпропетровськ, пл..Червона,2, ), обґрунтовуючи свою вимогу тим, що: - згідно договору підряду від 01.02.2006р. №4 замовником був АБ „Брокбізнесбанк”, який повинен був надати узгоджену проектну документацію, яка змінювалась під час виконання робіт, що унеможливлювало виконання підрядних робіт у встановлений строк; - згідно акту виконаних робіт за березень 2006р. співробітник замовника –головний інженер з будівництва Іванчак В.Г. підтвердив, що саме відповідач (ТОВ „СТК”) виконав роботи з облицювання ганків, а не інше підприємство; - відповідь замовника на лист відповідача є доказом виконання робіт відповідачем, оскільки замовник не заперечував факт та обставини, викладені відповідачем у листі від 04.02.08р. №25/02; - отже, якщо замовник підтвердив виконання робіт ТОВ „СТК” він не може стверджувати, що роботи виконані іншим підприємством.

Суд не вбачає підстав для задоволення зазначеного клопотання, оскільки:

· відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права та обов’язки щодо однієї з сторін;

· з матеріалів справи не вбачається, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов’язки АБ „Брокбізнесбанк” щодо позивача або відповідача.

У додаткових поясненнях (вх.№6284 від 15.04.08р.) до відзиву на позовну заяву відповідач просить в позові відмовити, посилаючись на те, що: - відповідно до пункту 3.1. договору розрахунки генпідрядника з субпідрядником проводяться протягом п’яти банківських днів з моменту виставлення рахунку, виписаного субпідрядником, на підставі підписаних сторонами актів прийому фактично виконаних підрядних робіт; - відповідно до п.4.1.5 договору генпідрядник зобов’язаний здійснювати поставку необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів; - згідно п.12.5. договору генпідрядник має право розірвати договір в односторонньому порядку при порушенні строків виконання робіт більш ніж на 10 днів з вини субпідрядника, попередивши субпідрядника про це у письмовому вигляді за 10 днів; - строки виконання робіт були порушені не з вини відповідача, оскільки коли генпідрядник перерахував аванс 07.03.2006р., питання про прострочення строків виконання робіт не ставилося; - позивач не попередив відповідача про розірвання договору за 10 днів; - посилання позивача на п.10.4. договору є недоречним, оскільки вини субпідрядника немає у продовженні строків виконання робіт за ініціативою замовника і тому генпідрядник не має права розірвати договір на підставі п.10.4. договору; - відмови від договору на підставі пункту 2 статті 849 Цивільного кодексу України з боку генпідрядника з 2006 року не було, навпаки, після виконання певного етапу робіт, генпідрядник відмовився підписувати акт виконаних робіт і субпідрядник змушений був припинити подальше виконання робіт за договором; - відповідно до частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконано ними за зобов’язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

За згодою представників сторін у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 01.02.2006р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерпромбуд" (генпідрядником) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "СТК" (субпідрядником) було укладено договір №4, відповідно до пункту 1.1 якого субпідрядник виконує власними та залученими силами роботи по об’єкту замовника „Реконструкція нежитлової будівлі під банк на пл. Красна,2 в м. Дніпропетровську”; вид робіт –загально будівельні роботи, замовник робіт – АБ „Брокбізнесбанк”, м. Київ;

- відповідно до пункту 2.1 зазначеного договору договірна ціна є динамічною і підтверджується актами фактично виконаних робіт;

- пунктом 3.1 договору встановлено, що розрахунки генпідрядника із субпідрядником проводяться протягом п’яти банківських діб з моменту виставлення рахунку, що виписаний субпідрядником на підставі підписаних сторонами актів приймання фактично виконаних підрядних робіт; генпідрядник має право затримати розрахунки до усунення недоліків та дефектів, що виявлені при здачі-прийманні робіт;

- відповідно до пункту 7.1 договору строк виконання підрядних робіт встановлено до 28.02.06р.;

- як вбачається з матеріалів справи позивачем було здійснено оплату у сумі 10 000 грн. 00 коп. за загально-будівельні роботи згідно договору від 01.02.2006р.№4, що підтверджується банківською випискою від 07.03.2005р. і не спростовується відповідачем;

- згідно листа від 18.12.2007р. №597 (а.с.21) позивач повідомляє, що на підставі пункту 12.5 договору від 01.02.2006р. №4 розриває договір від 01.02.2006р. №4 і просить повернути грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп.;

- відповідно до пункту 12.5 договору генпідрядник вправі розірвати договір в односторонньому порядку при порушенні строків виконання робіт більш ніж на 10 днів з вини субпідрядника, а також в інших випадках порушення субпідрядником умов договору з оплатою виконаних робіт на момент розірвання договору і придбаних матеріалів, попередивши субпідрядника про це у письмовому вигляді за 10 днів;

- відповідно до частин 1, 2 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене суд доходить висновку про необґрунтованість вимог позивача, виходячи з наступного:

- відповідно до статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк має право передати спір на вирішення суду; якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду;

- відповідно до пункту 10.4 договору від 01.02.2006р. №4 якщо субпідрядник не приступає своєчасно до виконання цього договору або виконує роботи так повільно, що закінчення виконання робіт по етапу в строк, обумовлений в договорі, є явно неможливим, генпідрядник вправі у односторонньому порядку розірвати цей договір, попередивши про це субпідрядника за 10 днів; у цьому випадку субпідрядник повертає генпідряднику надлишково отриману суму (по балансу);

- таким чином, умовами договору від 01.02.2006р. №4 передбачено право генпідрядника в односторонньому порядку розірвати зазначений договір;

- проте, як вбачається з вищенаведених правових норм договір може вважатися у цьому випадку розірваним з дня набрання чинності судовим рішенням про розірвання договору, а не з дати, вказаної в листі позивача від 18.12.2007р., як вважає позивач;

- оскільки позивач не ставить у позові питання про розірвання договору, то договір не може бути розірваним автоматично, як зазначає позивач;

- позивач безпідставно посилається на частину 2 статті 849 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що якщо підрядник своєчасно не почав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її в строк є явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду і вимагати відшкодування збитків, оскільки у матеріалах справи відсутні докази в підтвердження того, що позивач відмовився від договору від 01.02.2006р. №4;

- вимога щодо стягнення з відповідача 10 000 грн. 00 коп. –заборгованості також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки, по-перше, посилання на пункт 10.4 безпідставне через те, що договір від 01.02.2006р. №4 не розірвано; по-друге, позивач посилаючись на пункт 2 статті 220 Господарського кодексу України та пункт 3 статті 612 Цивільного кодексу України зазначає про те, що, якщо внаслідок прострочки боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків; проте, як було зазначено, позивач про втрату інтересу не заявляв, від договору від 01.02.2006р. №4 не відмовлявся, а правова природа суми, заявленої до стягнення, є заборгованість, а не збитки;

- крім того, позивач помилково у позові посилається на пункт 2 статті 693 Цивільного кодексу України, який передбачає, якщо продавець отримав суму попередньої оплати товару, не передав товар в установлений строк, покупець вправі вимагати передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати, оскільки, по-перше, зазначена правова норма регулює правовідносини, які виникають при поставці товару, що не може бути застосовано до правовідносин підряду, а по-друге, матеріали справи не містять доказів в підтвердження того, що перерахована позивачем сума у розмірі 10 000 грн. 00 коп. є попередньою оплатою за договором підряду від 01.02.2006р. №4, через те, що, по-перше, умови зазначеного договору не містять домовленостей про попередню оплату; по-друге, сума у розмірі 10 000 грн. 00 коп. перерахована після встановленого договором строку виконання робіт; і по-третє, оплату у сумі 10 000 грн. 00 коп. здійснено за загально-будівельні роботи згідно договору від 01.02.2006р.№4, а не як попередню оплату за договором;

- тому, будь-які грошові зобов’язання за договором від 01.02.2006р. №4 у відповідача перед позивачем відсутні; а отже, і відсутні будь-які нарахування, встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України;

- що стосується нарахування пені за період з 01.03.2006р. по 22.01.2008р. у сумі 38 713 грн. 10 коп. за прострочку виконання зобов’язання відповідно до пункту 10.2 договору від 01.02.2006р. №4, згідно якого за порушення умов договору винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у періоді, за який нараховується пеня, то зазначену позовну вимогу суд також вважає безпідставною з огляду на наступне:

·          відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконаним;

· отже, нарахування пені за прострочку виконання зобов’язання відповідачем припинилося відповідно до зазначеної вище норми після 01.09.2006р.;

· таким чином, пеня за прострочення виконання робіт за період з 01.03.2006р. по 01.09.2006р. становить 10 829 грн. 60 коп.;

· згідно з пунктом 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені);

· відповідно до частин 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові;

· оскільки строк позовної давності щодо стягнення пені закінчився, про що заявлено відповідачем, підстави для стягнення пені у сумі за період з 01.03.2006р. по 01.09.2006р. відсутні;

- отже, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного позовні вимоги необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„30„ травня 2008р.