КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2008                                                                                           № 29/180

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Алданової С.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -Соловей В.В. (довіреність № б/н від 29.12.2008 р.)Сидоренко О.В.(довіреність № б/н від 08.04.2008 р.)

від відповідача: Фрадіна С.П. (довіреність № 07-1/632 від 05.10.2007 р.)

Мусаханов В.З. (довіреність № 07-1/18 від 31.01.2008 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.06.2008

у справі № 29/180

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії

до                                                   Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу "Украгротехсервіс"

про                                                  стягнення 4458,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі Інформаційно-розрахункового центру Київської міської філії звернулось з позовом до Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу “Украгротехсервіс” про стягнення боргу за неоплату телекомунікаційних послуг.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.06.2008 р. позов задоволено повністю.

Український державний концерн по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу “Украгротехсервіс”, не погоджуючись з вказаним рішенням, подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить вказане рішення скасувати.

Скаргу мотивовано тим, що рішення прийнято без участі представника відповідача, крім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції не врахував той факт, що позовні вимоги не ґрунтуються на будь-яких доказах існування боргу.

Представники відповідача в судовому засіданні повністю підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її доводів, вважає їх необґрунтованими та такими, що не враховують суттєвих обставин справи, вважає оскаржуване рішення суду першої інстанції обґрунтованим та таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 29.04.2004 р. між сторонами по справі було укладено договір № 7 про надання телекомунікаційних послуг, за умовами якого позивач (підприємство зв’язку) зобов’язаний забезпечувати безперебійне і якісне надання послуг телефонного зв’язку (п. 2.1.1. договору), а відповідач (споживач) повинен своєчасно оплачувати надані послуги (п. 3.2.8. договору).

Послуги, які надаються підприємством зв'язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством; розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом 10 днів з дня одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. п. 4.1. 4.5. договору).

Відповідно до п. 3.2.8 договору відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції станом на дату прийняття рішення у справі, відповідач не сплатив грошові кошти за отримані телекомунікаційні послуги з січня 2007 р. по серпень 2007 р., в сумі 3689,95 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 24.10.2007 р. № 07-07/1782 на суму 3742,86 грн., однак відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не сплатив.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Згідно з положеннями частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, як зазначено в оскаржуваному рішенні до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про телекомунікації" від 18.11.2003 р. № 1280-ІV (зі змінами та доповненнями) (далі – Закон).

Відповідно до ст. 63 Закону, телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умови надання телекомунікаційних послуг: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених НКРЗ; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Згідно ч. 5. ст. 33 Закону споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як зазначено в ст. 68 Закону України "Про телекомунікації" розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Згідно ст. 36 Закону споживачі телекомунікаційних послуг несуть відповідальність за порушення норм цього Закону, Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг відповідно до закону; у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня; сплата споживачем пені, правомірне припинення чи скорочення оператором, провайдером переліку телекомунікаційних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити надані йому телекомунікаційні послуги.

Отже, враховуючи той факт, що заборгованість відповідача перед позивачем документально підтверджена та відповідачем не спростована, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача підлягає стягненню основний борг в розмірі 3689,95 грн.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків від інфляції за період з квітня 2007 р. по січень 2008 р. у розмірі 543,07 грн., 3 % річних за період з 21.04.2007 р. по 01.01.2008 р. у розмірі 74,52 грн. та пені за період з 21.07.2008 р. по 20.01.2008 р. у розмірі 150,55 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 5.8. Договору, у разі несплати за надані телекомунікаційні послуги понад установлений термін (з 21-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду) Споживач сплачує пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Відповідно до розрахунку, зробленого позивачем, перевіреного судами першої та апеляційної інстанцій, розмір пені становить 150,55 грн., збитків від інфляції – 543,07 грн., 3 % річних – 74,52 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в порушення зазначеної норми належним чином апеляційну скаргу не обґрунтував, наявність заборгованості не спростував, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не навів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст.103, ст.105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Українського державного концерну по матеріально-технічному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу “Украгротехсервіс” залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 19.06.2008 р. у справі № 29/180 залишити без змін.

Матеріали справи № 29/180 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя

Судді