ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.07.08                                                                                           Справа№ 17/87

Господарський суд Львівської області у складі судді Ділай У.І.

при секретарі Хрунь І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ТзОВ Лізингова компанія «Лізинг-Торговий дім», м. Львів

до відповідача: ПП ВТФ «Аспасія», м. Львів

про стягнення 44 915,84 грн.

Представники :

Від позивача: Голець В.М. –представник (Довіреність № 2 від 06.05.2008р.)

Від відповідача: Тиховський Т.О. –представник (Довіреність б/н від 09.07.2008р.)

Представникам сторін роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТзОВ Лізингова компанія «Лізинг-Торговий дім», м. Львів до ПП ВТФ «Аспасія», м. Львів про стягнення 44 915,84 грн.

Ухвалою суду від 17.04.2008р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.05.2008р.

З підстав, викладених в Ухвалах суду від 06.05.2008р., 29.05.2008р., 19.06.2008р. та 27.06.2008р. розгляд справи відкладався.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 24.07.2008р. надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

03.08.2001р. між сторонами у справі укладено Договір фінансового лізингу № 23/01/ЛК, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв монтажний комплекс для настінних робіт АСП 300. Факт передачі майна підтверджується Актом прийому-передачі майна від 03.09.2001р. із відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін.

Згідно із п. 1.1. Договору, вартість переданого майна становить 39 000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договору оплату лізингових платежів відповідач зобов’язувався здійснювати в розмірах та у терміни, які вказані у Додатку № 2 до Договору. Згідно Додатку № 2 до Договору, останнім терміном внесення платежу визначено 30.09.2004р.

Як зазначається у позовній заяві, відповідач лізингових платежів своєчасно не оплатив і станом на квітень 2008р. заборгованість ПП ВТФ «Аспасія» перед позивачем становить 44 915,84 грн.

Як зазначалося вище, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, вказавши, що позивачем пропущено термін позовної давності для заявлення вимоги про стягнення заборгованості за Договором № 23/01/ЛК.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав:

Відповідно до п. 256 ЦК України, позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ст. 257 ЦК України встановлено термін загальної позовної давності, який становить три роки.

Перебіг строку позовної давності, згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК України, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із матеріалів справи перебіг строку позовної давності щодо заявленої ТзОВ Лізингова компанія «Лізинг-Торговий дім»до відповідача вимоги розпочався 30.09.2004р.

У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно із ч. 4 вищенаведеної статті, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України, ст. ст. 4-3, 7, 33, 43, 49, 75, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Суддя