ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.08 Справа № 8/225/08

Суддя Попова І.А.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельний будинок “Лігатура” (69001, м. Запоріжжя, бул. Центральний 25/82; м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 131)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Росар” (м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 2/36)

Суддя І. А. Попова

Представники:

Від позивача: Розум Є.В., дов. від 14.01.2008 р.

Від відповідача: Скуратов Д.В., дов. від 01.04.2008 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 85000 грн. безпідставно отриманих коштів, 5249 грн. 03 коп. збитків у вигляді неотриманих доходів.

Розгляд справи відкладався до 29.05.2008 р., в судовому засідання оголошувалися перерви до18.06.2008 р. , 02.07.2008 р. Строк вирішення спору продовжено відповідно до ст.. 69 ГПК України.

Вступну та резолютивну частині рішення оголошено в засіданні 02.07.2008 р.

Позивачем заявлено клопотання про зміну підстав позову та зменшення розміру позовних вимог. Клопотання судом відхилено. Оскільки сутність даного клопотання є зміна одночасно підстав та предмету позову, що суперечить приписам ст.. 22 ГПК України.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що платіжним дорученням № 116 від 13.07.2007 р. позивач перерахував відповідачу грошові кошти у розмірі 85000 грн. в якості оплати, як вказано, за сплав алюмінієвий. Договір купівлі-продажу зазначеного товару в наступному не було укладено. Відповідач ухиляється від передачі товару або повернення отриманих в якості попередньої оплати грошових коштів. Позивач вказує, що листом від 13.05.2008 р. звернувся до відповідача з вимогою поставити товар в семиденний термін у кількості та за ціною, вказаними у рахунку-фактурі № 01-0000112. Передача товару відповідачем не здійснена. Позивач просить стягнути з товариства “Росар” 85000 грн. безпідставно отриманих коштів відповідно до ст.. 1212, 1214 ЦК України. Також, просить стягнути 5249 грн. 03 коп. збитків у вигляді неотриманих доходів.

Відповідач заявлені позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов вказує, що з 2006 р. між ТОВ “Торговий будинок “Лігатура” та ТОВ “Росар” існують договірні відносини – три безстрокових договори по постачанню алюмінієвого сплаву. Сторонами по даним договором зазначалися строки оплати та строки поставки товару, відповідальність та інші умови, погоджені обома сторонами. Зазначені документи за протоколом обшуку надіслано до Орджонікідзевського СО РВ УМВС України в Запорізькій області. Відповідач наполягає, що грошові кошти, отримані платіжним дорученням № 116 в сумі 85000 грн., були попередньою оплатою продукції за одним із договорів.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного: згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають з підстав, передбачених законом, а також з дій громадян і організацій. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній та письмовій формі. При цьому письмовою формою вважається як підписання одного документу, так і обмін листами, телеграмами, тощо, з яких вбачається, що сторони правочину досягли згоди по всіх істотних умовах, необхідних для договорів даного виду.

Як свідчать вивчені матеріали, платіжним дорученням № 116 від 13.07.2007 р. товариство “ТБ “Лігатура” перерахувало на рахунок ТОВ “Росар” 85000 грн. з призначенням платежу “За сплав алюмінієвий згідно рахунку-фактури 01-0000112 від 11.07.2007 р.”. Позивач вказуючи на безпідставність перерахування грошових коштів, заперечив отримання від ТОВ “Росар” рахунку № 01-0000112. Відповідач надав суду у копії рахунок з зазначеним номером, без доказів надіслання рахунку платнику, в ньому зазначеному. Навіть за наявності зазначених документів –рахунку № 01-0000112 та платіжного доручення № 116 від 13.07.2007 р. суд не може зробити висновків про вчинений сторонами правочин купівлі-продажу, оскільки предмет купівлі (оплати) не є визначеним. Відповідно до ст.. 266 ГК України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Із листування сторін не вбачається яких саме стандартів продукція, визначена родовими ознаками, має бути предметом договору.

Статтею 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, вимоги про стягнення 85000 грн. безпідставно отриманих коштів обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення 5249 грн. 03 коп. збитків у вигляді неотриманих доходів суд вважає безпідставними та відмовляє в їх задоволенні.

Доводи відповідача щодо здійснення позивачем передоплати за договорами, укладеними з ТОВ “Росар”, суд вважає недоведеними. Відповідно до ст.. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не зазначено які саме договори підтверджують наявність договірних відносин з позивачем.

За клопотанням відповідача суд витребував договори з ТОВ “ТБ “Лігатура”. Управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом ДПА У Запорізькій області на запит суду повідомило, що в матеріалах, які направлені Орджонікідзевським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області для проведення перевірки документів фінансово-господарської діяльності ТОВ “Росар”, договори укладені ТОВ “Росар” та ТОВ “ТБ “Лігатура” відсутні.

По-друге, ні рахунок № 01-0000112, ні платіжне доручення № 116 від 13.07.2007 р., не містять посилань на будь-який договір сторін, за наявності договорів, як свідчить відповідач декількох, немає підстав вважати, що отримання грошових коштів у сумі 85000 грн. відбулося за будь-яким із них.

Позовні вимоги задовольняються частково.

Судові витрати по справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного ст..ст.. 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Росар” (м. Запоріжжя, вул. Запорізька, б.2, кв. 36, ЄДРПОУ 2544737) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торговельний будинок “Лігатура” (69001,, м. Запоріжжя, бул. Центральний, 25, кв. 82, ) 85000 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 961 грн. 15 коп. судових витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 21 липня 2008 року.