ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.08 Справа № 20/7/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Мелітопольського орендного підприємства теплових мереж, Запорізька область, м.Мелітополь

до Об’єднання співвласників жилого будинку по вул.Кірова,48, Запорізька область, м.Мелітополь

про стягнення суми 36 413,50 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Тьо-Левіна Г.В. (дов. №03 від 02.01.2008р.);

Від відповідача –Стахієв (голова);

Байзель І.О. (дов. б/н від 16.01.2008р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми 36413,50 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію за період з січня по червень 2007р.

Ухвалою господарського суду від 04.12.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/7/08, судове засідання призначено на 17.01.2008р. У судовому засіданні 17.01.2008р. оголошено перерву до 28.01.2008р. Ухвалою голови господарського суду від 28.01.2008р. строк вирішення спору у справі продовжений на один місяць –до 29.02.2008р. Ухвалою від 28.01.2008р. розгляд справи відкладено на 13.02.2008р., потім оголошено перерву до 26.02.2008р.

26.02.2008р. справу розглянуто, за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві. На підставі ст.ст.509, 525, 526, 527, 625 ЦК України просить стягнути з відповідача суму 36 413,50 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію згідно з договором №174 від 04.09.2003р. за період з січня по червень 2007р.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що в період дії договору №174 від 04.09.2003р. позивач поставив відповідачеві теплову енергію загальною вартістю 287 129,33 грн., яку відповідач сплатив у повному обсязі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Перед укладенням нового договору №174 від 09.08.2007р. на постачання теплової енергії між МОПТМ і Об’єднанням співвласників жилого будинку по вул.Кірова,48, 15.06.2007р. було складено Акт звірки взаємних розрахунків, згідно з яким борг відповідача за договором №174 від 04.09.2003р. складав 6 803,80 грн. та який було оплачено 26.06.2007р. платіжним дорученням №87. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

04.09.2003р. між Об’єднанням співвласників жилого будинку по вул.Кірова,48, (Споживач, відповідач у справі) та Мелітопольським орендним підприємством теплових мереж(Енергопостачальна організація, позивач) було укладено договір на постачання теплової енергії №174, згідно з яким позивач зобов`язався здійснювати безперебійне постачання теплової енергії (п.2.1.1), а відповідач –проводити оплату за теплову енергію у вигляді грошових коштів шляхом перерахування на рахунок позивача 100 % вартості теплової енергії, що запланована для поставки у відповідному місяці (п.2.2.1).

Відповідно до п.7.1 договору, він вступає в законну силу з дня його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за ним. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Із позовної заяви та розрахунку слідує, що позивач просить стягнути суму заборгованості за період з січня по червень 2007р., яка склалася з заборгованості згідно з виставленими рахунками-актами виконаних робіт №421 від 08.02.2007р. на суму 25193,25грн., №1031 від 06.03.2007р. на суму 25384,59грн., №1635 від 04.04.2007р.на суму 23238,60грн., №2241 від 04.05.2007р. на суму 7858,05грн., №2846 від 07.06.2007р. на суму 6080,42грн., №3456 від 04.07.2007р. на суму 5984,63грн., розрахунки за якими здійснювалися частково та сума боргу складає 36 413,50 грн.

Матеріали справи свідчать, що 09.08.2007р. між сторонами укладено новий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води за №174, згідно з п.9.1 якого договір набирає чинності з дня його укладення.

Згідно з актом звірки взаємних розрахунків, що було складено сторонами 15.06.2007р., тобто перед укладенням нового договору, за час дії договору №174 від 04.09.2003р. (сальдо на 31.12.2006р.) позивачем (за його даними) було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 287108,11 грн., відповідачем сплачено суму 271325,53грн., заборгованість відповідача станом на 31.12.2006р. складала 15 782,58грн. за даними позивача, 6 803,80 грн. за даними відповідача.

Позивач виставив рахунки відповідачу за спірний період на загальну суму 93739,54грн. (№421 від 08.02.2007р. на суму 25193,25грн., №1031 від 06.03.2007р. на суму 25384,59грн., №1635 від 04.04.2007р.на суму 23238,60грн., №2241 від 04.05.2007р. на суму 7858,05грн., №2846 від 07.06.2007р. на суму 6080,42грн., №3456 від 04.07.2007р. на суму 5984,63грн.).

Відповідно до котррозрахунку відповідача та наданих в його обґрунтування платіжних доручень, з посиланням у призначенні платежу на договір №174 та відповідні виставлені рахунки, заборгованість відповідача перед позивачем за договором №174 від 04.09.2007р. відсутня.

Відповідно до ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості за поставлену теплову енергію за договором №174 від 04.09.2003р. за період з січня по червень 2007р. Згідно з наданими матеріалами, на час подання позовної заяви розрахунки за цим договором були здійснені відповідачем у повному обсязі.

Розбіжності сторін виникли внаслідок того, що позивач зараховував сплачені грошові кошти в спірний період в рахунок заборгованості минулих періодів на власний розсуд. Як вбачається із договору, на підставі якого позивач просить стягнути заборгованість, ним не передбачена домовленість сторін вважати оплату за теплову енергію оплатою вартості теплової енергії, яка була прострочена якнайдовше, та зарахування позивачем грошових коштів з урахуванням заборгованості минулих періодів. Зокрема, 13.06.2007р. відповідачем сплачено суму 5000грн. з призначенням платежу: рах.2241 від 04.05.2007р. за квітень 2007р. Однак, позивач зарахував цю суму в рахунок погашення заборгованості за січень, лютий 2006р. Аналогічно, 13.07.2007р. відповідачем сплачено суму 15000грн. з призначенням платежу: рах.2846 від 07.06.2007р. за червень 2007р., позивач зарахував цю суму за лютий, березень, листопад 2006р., травень 2007р. , а борг за червень просить стягнути за даним позовом в судовому порядку.

Суд враховує, що предметом позову є матеріально –правова вимога позивача до відповідача, а підставою –посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Позивач визначив предметом спору стягнення заборгованості за конкретний період січень-червень 2007р. Як вбачається із матеріалів справи, сам позивач суперечливо визначає наявність заборгованості відповідача станом на початок січня 2007р. Зокрема, згідно з актом звірки від 15.06.2007р. сальдо на 31.12.2006р. за даними позивача становило 15 782,58грн. (борг відповідача), а відповідно рахунку за січень 2007р. від 08.02.2007р. борг на початок місяця складав 68 466,96грн.

Таким чином, позов заявлено необґрунтовано та безпідставно, оскільки фактично відповідач мав заборгованість за інший період, чим вказав позивач. Оскільки визначення предмету і підстав позову згідно з ст.22 ГПК України є правом позивача, у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 14.07. 2008р.