ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2008 р. Справа № 10/51

м. Чернівці 11-20 год.

За позовом прокурора Сокирянського району Чернівецької області в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Дністер”, с. Кормань Сокирянського району Чернівецької області

про стягнення заборгованості зі страхових внесків у сумі 68556,62 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Секретар судового засідання Нікуліца І.С.

За участю представників:

Від позивача –Долінська А.О., головний спеціаліст-юрисконсульт, ов. № 778/07 від 18.02.2008 р.

Від відповідача –Мусюрка О.І., директор

В засіданні приймали участь –прокурор Балук О.М.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Сокирянського району звернувся з позовом в інтересах держави в особі позивача до відповідача про стягнення заборгованості зі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 68556,62 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що проведеною прокуратурою району перевіркою встановлено, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і має заборгованість по платежах до Пенсійного фонду в сумі 68556,62 грн., у тому числі з недоїмки по страховому тарифу в сумі 26854,73 грн., пені в сумі 11566,48 грн. та штрафних санкцій в сумі 30135,41 грн.

Відповідач надав два відзиви. У першому від 16.04.2008 р. позов не визнав з тих підстав, що заборгованість перед Пенсійним фондом відповідачем станом на 12.03.2008 р. погашена через державну виконавчу службу в сумі 50121,80 грн., відповідач вважає погашеною за наявністю переплати також заборгованість з фінансових санкцій і пені в сумі 20225,22 грн., просить зарахувати суми переплати як авансові платежі. У другому відзиві від 26.05.2008 р. визнав борг частково в сумі 5229,51 грн., у тому числі 3289 грн. основного боргу, 1644,50 грн. штрафних санкцій та 296,01 грн. пені.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 25.02.2008 р., у подальшому в судовому засіданні оголошувалися перерви та відкладення розгляду справи для з’ясування дійсної суми заборгованості відповідача.

У судовому засіданні 27.05.2008 р. прокурор і представник позивача позов підтримали в сумі 41546,34 грн., відповідач визнав позовні вимоги в частині основного боргу, пояснив, що на виконанні районного відділу державної виконавчої служби є виконавчі провадження зі стягнення сум недоїмки, пені і штрафних санкцій.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідач є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування і за період з січня 2006 р. по грудень 2007 року станом на день звернення прокурора з позовом до суду мав заборгованість зі сплати страхових внесків, штрафних санкцій та пені відповідно на суми 26854,73 грн., 30135,41 грн. та 11566,48 грн., а всього на суму 68556,62 грн. (а.с. 16). Вказана сума боргу підтверджується розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за відповідні періоди, та рішеннями про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 322 від 22.11.2007 р. і № 346 від 07.12.2007 р., корінцем вимоги про сплату боргу № Ю-1 від 05.02.2008 р. (а.с. 7-10, 11, 18-41).

Протягом судового розгляду справи в рахунок погашення вказаної заборгованості в процесі примусового виконання відділом державної виконавчої служби у Сокирянському районі стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в сумі 27010,28 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с. 43-46).

З урахуванням зазначених платежів та суми страхових внесків, що підлягають сплаті за січень 2008 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 12.03.2008 р. склала: з основного платежу –3782,18 грн., зі штрафних санкцій –27218,51 грн. та з пені –10545,55 грн., а всього 41546,34 грн. (а.с. 17, 47).

Суд не приймає заперечень представника відповідача проти наявності заборгованості зі штрафних санкцій і пені, оскільки рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 322 від 22.11.2007 р. і № 346 від 07.12.2007 р. відповідають вимогам закону, не оскаржувалися відповідачем в установленому порядку, тому є узгодженими і чинними.

Разом з тим, судом установлено, що ВДВС Сокирянського РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення позивача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені № 322 від 22.11.2007 р. (а.с. 45,46,78-80).

За таких обставин у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за згаданим рішенням, оскільки виконавче провадження по цьому виконавчому документу уже проводиться, стягненню в судовому порядку підлягають штрафні санкції і пеня згідно з рішенням № 346 від 07.12.2007 р., примусове виконання якого державною виконавчою службою не проводиться.

За вирахуванням заборгованості за рішенням № 322 від 22.11.2007 р., щодо якого здійснюється примусове виконання, заборгованість відповідача перед позивачем зі штрафних санкцій і пені, які підлягають стягненню за рішенням суду, на день вирішення справи складає відповідно 6569,97 грн. та 2262,94 грн.

У ході судового розгляду справи інших обставин, які мають значення для вирішення спору, не встановлено.

01 січня 2004 року за винятками, зазначеними у Прикінцевих положеннях, набув чинності Закон України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який визначає, зокрема, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов’язкового державного пенсійного страхування в Україні.

Згідно зі статтями 1 та 14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закон № 1058-ІV) страхувальниками є, зокрема, фізичні особи –суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб –суб’єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 17 Закону № 1058-ІV страхувальники зобов’язані нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Ч. 6 ст. 20 Закону встановлено, що страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом, зокрема для відповідача, є календарний місяць.

Згідно з частиною 2 статті 106 Закону № 1058-ІV суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 106 Закону № 1058-ІV у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього штрафною санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається у встановленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Згідно з частиною 14 статті 106 Закону суми пені та штрафних санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Враховуючи, що матеріалами справи доводиться заборгованість відповідача перед позивачем зі страхових внесків за період з січня 2006 р. по січень 2008 року в сумі 3782,28 грн., зі штрафних санкцій у сумі 6569,97 грн. та з пені в сумі 2262,94 грн. згідно з рішенням № 346 від 07.12.2007 р. і щодо цих сум не здійснюється примусове виконання ВДВС Сокирянського РУЮ в порядку ст. 106 Закону № 1058-ІV, у вказаній частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати належить стягнути з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4-12, 17, 94, 98, 160-163, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Дністер” (с. Кормань Сокирянського району Чернівецької області, р/р 6862 у Чернівецькій філії Промінвестбанку, ):

- на користь управління Пенсійного фонду України у Сокирянському районі (м. Сокиряни Чернівецької області, вул. Центральна,74, р/р 0200 у Сокирянському відділенні ВАТ “Державний Ощадний банк України”, код 21430549) 3782,28 грн. недоїмки зі страхових внесків, 6569,97 грн. штрафу та 2262,94 грн. пені;

- в доход Державного бюджету України 126,16 грн. судового збору (стягувач –Сокирянська об’єднана державна податкова інспекція) .

3. З набранням постановою законної сили видати виконавчі листи.

Порядок апеляційного оскарження

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             Т.І. Ковальчук