ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2008 Справа № 25/195-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Головка В.Г. (доповідач),

суддів Логвиненка А.О., Стрелець Т.Г

при секретарі: Ревковій Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Грабовий В.М., довіреність від 26.08.2008

від відповідача: не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги приватного підприємства „Ялатив” на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2008р. по справі №25/195-08

за позовом приватного підприємства “Ялатив”, м. Павлоград

до приватного підприємства фірми „Віт Арт”, м. Павлоград

про визнання права власності.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2008 року по справі №25/195-08 (суддя Чередко А.Є.) в задоволені позову ПП „Ялатив” до ПП фірми „Віт Арт” про визнання права власності відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати як таке, що є незаконним посилаючись на наступне:

-          між сторонами була досягнута домовленість, за якою в рахунок часткового погашення свого боргу, підтвердженого відповідним рішенням господарського суду, відповідач передав позивачу у власність нерухоме майно. За згодою сторін була проведена судова будівельно-технічна експертиза всього майна, яке зареєстроване у встановленому порядку і яке самовільно побудоване, з метою визначення його ринкової вартості, це майно і входило до складу майна, яке відповідач погодився передати у власність позивача в рахунок часткового погашення свого боргу. До затвердженої мирової угоди входило майно тільки зареєстроване в установленому порядку, а сума боргу відповідача зменшилась на суму вартості оціненого майна, у т.ч. об’єктів не зазначених в мировій угоді;

-          відмовляючи у позові про визнання права власності на передані об’єкти, суд послався на те, що об’єкти нерухомості, про визнання права власності на які просив позивач, не були включені до мирової угоди тощо.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав та просив слухати апеляційну скаргу у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.04.2007р. у справі №11/187-07 було задоволено позов ПП “Ялатив” до ПП фірми Віт Арт” про стягнення 471549,23грн., на виконання якого видано наказ.

Під час примусового виконання судового рішення з’ясувалось, що боржник немає достатніх коштів для погашення боргу, але у ПП фірми „Віт Арт” в наявності є нерухоме майно, а саме: не житлові приміщення, розташовані за адресою: м. Павлоград, вул. Харківська, 12 „б”.

У зв’язку з чим сторони домовились про передачу ПП фірмою „Віт Арт” вказаного вище майна в розпорядження ПП „Ялатив”, уклавши мирову угоду, яка затверджена ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007р. (а.с.24).

Зазначена ухвала суду в установленому порядку не оскаржена та не скасована, що підтвердив представник позивача в судовому засіданні.

Однак до складу об’єктів нерухомості, які відповідач погодився передати позивачеві в рахунок погашення боргу, та які були предметом експертного дослідження, увійшли як зареєстровані в Павлоградському МБТІ, так і незареєстровані самовільно збудовані (прохідна, побутові приміщення, гараж) об’єкти нерухомості (а.с.25-29).

Самовільно збудовані об’єкти рішенням виконкому Павлоградської міської ради №776 від 10.07.2007р. прийнято до експлуатації, але право власності на ці об’єкти за відповідачем в установленому порядку не зареєстровано.

За таких обставин позивач, з посиланням на ст.392 Цивільного кодексу України, звернувся з позовом до суду про визнання за ним права власності на самовільно збудовані відповідачем об’єкти нерухомості.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Позивач не став власником спірного майна, виходячи з вимог ст.328 та 334 Цивільного кодексу України, оскільки як вірно зазначив суд першої інстанції об’єкти нерухомості незареєстровані в установленому порядку.

За таких обставин його право, за захистом якого він звернувся до суду, не є порушеним, тому не підлягає захисту відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України.

Крім того, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно в установленому порядку відповідно до вимог ст.376 Цивільного кодексу України також не визнавалось, тому суд правомірно відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання в апеляційній скарзі на умови мирової угоди не може бути прийнято до уваги, оскільки це не впливає на вирішення справи по суті.

Враховуючи викладене, підстав для скасування рішення суду відповідно до ст.104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається.

Керуючись ст.99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2008р. у справі №25/195-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП „Ялатив” - без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий В.Г.Головко

Судді А.О.Логвиненко

Т.Г.Стрелець

З оригіналом згідно

Пом. судді:                                                            О.В. Максименко