ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

29 травня 2008 р.            Справа 4/39-08

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді В. Білоуса

При секретарі судового засідання А. Логінові

за участю представників:

позивача : В. Лавренюк - за довіреністю;

відповідача : А. Гиренко - директор; І. Гиренко, Н. Гиренко,

Н. Бойчук, І. Кучерява - за довіреностями.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ВАТ "Вінниччина-Авто", вул. Ватутіна, 172, м. Вінниця, 21000, до ТОВ "Вінторгбуд", вул. Тарногородського, 21, м Вінниця, 21022, про стягнення 1036 грн. за зберігання автомобіля Chevrolet Lacetti на протязі 259 діб (з 331.05.2007рн. по 14.02.2008р.), а також про зобов’язання відповідача отримати у позивача належний йому автомобіль звільнивши територію позивача, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач у відзиві на позов, в письмових поясненнях, поданих суду 28.05.2008р., його представники в судовому засіданні проти позову заперечили, покликались на те, що автомобіль був доставлений не для технічного обслуговування, а для технічного огляду (про що зазначено в довіреності від 31.05.07.) та здійснення діагностики і ремонту АКП автомобіля, (про що зазначено в листі ВАТ «Вінниччина - Авто»№ 388 від 01.06.07. та листі № 421 від 15.06.07.), також пояснив, що згідно з п.1.4, п.п. „Д" п.2.1 додатку №2 „Гарантійні зобов'язання" до договору поставки та п.4 Сервісної книжки на автомобіль Покупець повинен своєчасно (щорічно) проходити техогляд та обслуговування тільки на сервісній станції (СТО) у дилерській мережі офіційного дистриб'ютора продукції Виробника. Відповідно до п. 1.6 цього ж Додатку до договору при виявленні будь-яких недоліків автомобіля, Покупець повинен звертатись до уповноваженого дилерського підприємства (з числа наведених у сервісній книжці). Відповідно до запису у сервісній книжці таким підприємством є, зокрема, ВАТ „Вінниччина-Авто". Таким чином, гарантійне обслуговування автомобіля відповідача повинно було здійснюватись тільки у позивача. 31 травня 2007р., керуючи придбаним автомобілем, вийшла з ладу автоматична коробка передач (надалі - АПК). У зв'язку з цим цього ж дня автомобіль на маленькій швидкості (40 км/год) було доставлено до Позивача з метою проведення технічного огляду та діагностики для з'ясування причин несправностей автомобіля. При зверненні до позивача, представником відповідача було подано заяву у довільній формі про несправності автомобіля, в якій було зазначено про „шарпання автомобіля під час руху", однак копії цієї заяви у відповідача не залишилось. Зазначає, що зі змісту їх листів від 01.06.2007р., від 15.06.2007р., від 16.07.2007р., від 24.07.2007р. чітко видно, що причинами звернення відповідача до позивача було проведення діагностики автомобіля, а не проведення технічного обслуговування. Згідно Порядку проведення огляду, випробування та експертного обстеження ( технічного діагностування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМ України від 26.05.2004р. №687 технічний огляд - це комплекс робіт з контролю технічного стану, що здійснюється переважно з використанням органолептичних методів і засобів вимірювальної техніки та випробування устаткування (повний технічний огляд) або тільки з огляду (частковий технічний огляд), що проводяться у строк, у випадках та в обсязі, визначених нормативно-правовими актами з охорони праці, організаціно-методичними та експлуатаційними документами.

Відповідно до Положення про технічне обслуговування і ремонт дорожніх транспортних засобів автомобільного транспорту, затвердженого наказом Мінтрансу України від 30.03.1998р. №102, зареєстрованого в Мін'юсті України 28.04.1998р. технічне обслуговування - це комплекс операцій з підтримання справності дорожнього транспортного засобу під час використання за призначенням, зберігання та транспортування. Тобто наголошує на тому, що технічне обслуговування та технічний огляд не є тотожними. Відповідно до п.п. „Г", п. 2.1 Додатку №2 до договору поставки при виявленні будь-яких несправностей покупець зобов'язаний звернутись до Позивача та припинити експлуатацію автомобіля. Згідно з п.п. „З" п.2.1 Додатку №2 до договору поставки Покупець зобов'язаний дозволити працівникам Позивача провести технічний огляд і діагностику несправного автомобіля з метою виявлення причини, яка вплинула на виникнення несправності автомобіля. Згідно положень Сервісної книжки, якщо протягом гарантійного періоду будуть виявлені дефекти (при відсутності вини власника у виявлених недоліках), то вони будуть усунуті безкоштовно. Зазначені обов'язки по договору поставки та відповідно до умов експлуатаційної документації на автомобіль Позивач виконав у повній мірі. Однак, Відповідач провів не технічний огляд, а технічне обслуговування (при чому не погодивши такі дії з Відповідачем) та не вчинив жодних інших дій стосовно виконання гарантійних зобов'язань, а саме не виконав роботу з усунення недоліків, не встановив та не усунув причину несправності коробки передач автомобіля. Таким чином, автомобіль Відповідача до цього часу знаходиться у несправному стані та при русі створює загрозу для оточуючих. Тому, з метою забезпечення безпеки руху та збереження права на гарантійне обслуговування в силу п.п. „Д" п. 21 Додатку №2 до Договору поставки, відповідач залишив автомобіль на СТО. Таким чином, на їх думку позивач неналежним чином провів роботи, у зв'язку з чим відповідач відмовився отримати автомобіль, і, відповідно автомобіль досі знаходиться у позивача. Зазначає, що зобов'язання позивача по зберіганню автомобіля виникло не в силу договору, а безпосередньо із нормативно-правового акта. Пунктом 32 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів, затверджених наказом Мінтрансу України від 11.11.2002р. №792, зареєстрованих в Мін'юсті України 17.02.2003р. передбачено, що виконавець забезпечує збереження ДТЗ, що приймається до технічного обслуговування та ремонту і видається після технічного обслуговування та ремонту згідно з вимогами експлуатаційної документації. Вказали, що позивач сам, в листі від 01.06.2007р. за № 388 визнав, що автомобіль потребував ремонту, але не склав наряд-замовлення, не визначив, які роботи потрібно виконати для ремонту автомобіля. Цим пояснює не підписання документів (наряду-замовлення) на ремонт автомобіля та оформлення акту приймання-передачі ДТЗ. Пояснили, що автомобіль 31.05.2007р. був залишений у позивача на пропозицію його працівників для встановлення причин не можливості його експлуатації, необхідного ремонту та для виклику представників заводу-виробника для з’ясування причин несправності автоматичної коробки передач. Стверджує, що після дощу з градом, 03.06.2007р.. автомобіль отримав механічні пошкодження кузову. Зауважує, що автомобіль і на сьогодні знаходиться в несправному стані. Працівник відповідача Бойчук Н.С. заперечила підписання нею замовлення наряду № ЗН-0004524, акту виконаних робіт № ЗА-0004473 від 31.05.2007р..

Позивач в листі від 26.05.2008р. подав заяву про відмову від позовних вимог про стягнення 1036 грн. за зберігання автомобіля, решту вимог підтримав. В листі поданому 29.05.2008р. зазначає, що звернувся до відповідача з пропозицією провести технічний огляд належного відповідачу автомобіля Chevrolet Lacetti держ. № АВ 6596 АК. До 26 травня 2008 року відповідач на запрошення не реагував, проте, 26 травня 2008 року керівник ТОВ «Вінторгбуд»Гиренкоо А.С. прибула на головне підприємство ВАТ «Вінниччина-Авто»в супроводі невідомих осіб для, як було сказано, проведення технічного огляду автомобіля, як передбачено вимогами Ухвали господарського суду. Про бажання провести техогляд Відповідачем було вручено позивачу й письмове повідомлення. Для проведення техогляду і складання двостороннього акту було призначено повноважного представника ВАТ «Вінниччина-Авто»- начальника департаменту техобслуговування і ремонту автомобілів Сапона К.В. Однак, несподівано для позивача, проводити техогляд із складанням двостороннього Акту керівник ТОВ «Вінторгбуд»Гиренкоо А.С. відмовилась, запропонувавши натомість провести обстеження авто з підписанням акту технічного огляду ДТЗ для складання висновків незалежної експертизи за участю фахівця Вінницької торгово-промислової палати, що Ухвала Господарського суду Вінницької області від 5 травня 2008 року по справі № 4/39-08 не передбачала. Вказує, що експерт Вінницької торгово-промислової палати, не маючи наданих судом повноважень на проведення експертизи, та не зважаючи на незгоду представника ВАТ «Вінниччина-Авто», не проводячи дослідження роботу складових і агрегатів автомобіля, зокрема - КПП, склав в односторонньому порядку Акт, в якому зі слів (!!!)Гиренкоо А.С. зазначив наявність несправності КПП автомобіля та вказав, що автомобіль передано Позивачу в ремонт. Обидва твердження, вказані в Акті складеному експертом не підтверджуються а ні результатами автотехнічного дослідження (якого насправді й не було), а ні документами про передачу авто в ремонт. За таких обставин, повноважний представник ВАТ «Вінниччина-Авто»Салон К.В. Акт огляду автомобіля, складений експертом Вінницької торгово-промислової палати підписувати відмовився, та повідомив про подію Генерального директора ВАТ «Вінниччина-Авто»службовою запискою. Копію складеного експертом Акту передати позивачу відповідач відмовився. Позивач повторно наголошує, що автомобіль Chevrolet Lacettiдерж. №№ АВ 6596 АК не передано Позивачу а ні в ремонт, а ні на відповідальне зберігання у встановленому порядку - по акту приймання-передачі з оформленням належних виконавчих документів (наряду-замовлення). Єдиною причиною перебування автомобіля відповідача на території Головного підприємства ВАТ «Вінниччина-Авто»є відмова відповідача виконати свої зобов'язання отримати автомобіль після проведеного ТО.Звертаєє увагу суду на свідоме ухиляння відповідача від виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 5 травня 2008 року по справі № 4/39-08 щодо проведення техогляду за участю Сторін.

Відмова позивача від позовних вимог про стягнення 1036 грн. за зберігання автомобіля. З огляду на права надані позивачу законом, судом приймається, як така, що не суперечить закону і не порушує прав сторін, судом приймається.

Провадження у справі щодо вимог про стягнення 1036 грн. підлягає припиненню, згідно п. 4 ст. 80 ГПК України, з віднесенням на позивача судових витрат із цих вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і об’єктивно дослідивши надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст.. 655, 673, 675, 678, 679, 712 ЦК України, ст.. 33 ГПК України, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги про зобов’язання відповідача отримати у позивача належний йому автомобіль, звільнивши територію позивача, не підлягають задоволенню з огляду на таке:

08.12.2006р. між ТОВ „УкрАвто ЗАЗ-Сервіс” в особі генерального директора ВАТ „Вінничинна-Авто” Боярова П.М., діючого на підставі довіреності ВСК № 645888 від 03.1.2006р. (за договором –Продавець) і ТОВ „Вінторгбуд” в особі директора Гиренко А.С. (за договором –Покупець) було укладено договір поставки № 1722, за яким Продавець зобов’язувався передати, а Покупець оплатити і прийняти автомобіль моделі - Лачетті, марки - Шевроле, колір –червоний, рік випуску –2006р., за ціною 93 186 грн.. За вказаним договором відповідач придбав вказаний автомобіль. В п. 4.1.7. договору передбачено обов’язок продавця підтримувати гарантію на товар згідно умов визначених у додатку № 2 до цього договору „Гарантійні зобов’язання”. До договору поставки автомобілів № 1722 був укладений додаток № 2 „Гарантійні зобов’язання”. Згідно цього додатку Продавець надав покупцеві гарантію з терміном дії протягом 60-ти місяців від дня продажу автомобіля або 100 000 км. Пробігу. В залежності від того, що настане раніше (з обмеженням дії гарантії на окремі деталі, вузли та агрегати після перших 24 місяців експлуатації автомобіля). Гарантія протягом першого і другого років експлуатації автомобіля поширюється на всі його оригінальні деталі, вузли й агрегати за виключенням випадків, вказаних в п. 1.9. і 1.10. Гарантійних зобов’язань. В п. 1.6. додатку № 2 до договору поставки № 1722 передбачено, що при виявленні будь-яких недоліків автомобіля в межах строку дії Гарантійних зобов’язань Покупець зобов’язаний письмово звернутися до уповноваженого дилерського підприємства (з числа наведених у Сервісній книзі автомобіля). Копією сервісної книжки стверджується, що дилером, продавцем автомобіля є позивач. Представники відповідача в судовому засіданні заявили, що надавали позивачу 31.05.2007р. в одному примірнику письмову заяву з приводу несправності і неможливості експлуатувати автомобіль. В зв'язку із зверненням із вказаною заявою з приводу несправності автомобіля надав позивачу автомобіль 31.05.2007р.. На підставі замовлення-наряду № ЗН-0004515 від 31.05.2007р. (перепустки для заїзду на СТО), яким стверджується дата і час заїзду на територію позивача –31.05.2007р. о 09 год. 30 хв. 6/6 сек., автомобіля Lacetti X 4CK47J, державний номер АВ 6596 АК, власником якого є відповідач. Заїзд дозволяв Івчук І.Т. (майстер приймальник). Згідно пояснень представників сторін автомобіль і наданий час знаходиться на території позивача. Листи позивача від 01.06.2007р. № 388, які згідно поштового конверта, наданого для огляду в судовому засіданні представником відповідача, відправлені позивачу тільки 04.06.2007р., від 16.07.2007р. № 478 26.09.2007р. стверджують, що автомобіль мав несправності і потребував ремонту і те, що відповідач подав позивачу письмову заяву з приводу несправностей автомобіля.

Позивач не надав суду доказів про те, що він встановив перелік дефектів, несправностей автомобіля, причин їх виникнення, виклав їх в наряді-замовленні, акті і направляв їх відповідачу для підписання та здійснення ремонтних робіт. Саме цими обставинами відповідач пояснює не підписання документів, на які позивач посилається в своєму листі № 388 від 01.06.2007р. та тим, що позивач пропонував їх оформити не 31.05.2007р., а 04.06.2007р., тобто після того, як кузов автомобіля, що знаходився у позивача був пошкоджений градом. З приводу несправності автомобіля, неможливості його експлуатації відповідач 19.07.2007р. звертався до позивача з претензією на суму 99 844 грн., в зв'язку з неналежною якістю автомобіля. В п. 1. 9.8. передбачено, що при продовжені експлуатації автомобіля з виявленими несправностями, у разі неможливості проведення негайного гарантійного ремонту чи у випадку відмови Покупця (в тому числі не залишення автомобіля на СТО) від усунення несправностей при їх виявленні, гарантійні зобов'язання втрачають силу.

Зміст договору № 1722, додатків до нього свідчать, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, купівлі-продажу товару, які регулюються ст.. 712, 655-696 ЦК України. Причиною виникнення спору є претензії відповідача щодо якості товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин. Обмежень для незастосування положень договору купівлі-продажу до правовідносин позивача і відповідача не встановлено.

Згідно ст.. ст.. 673, 675, 678, ч. 2 ст. 679, ч. 3 ст. 680 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Договором може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Покупець, якому передано товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. В разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявлялися неодноразово чи з'являлись знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Поданими в справу доказами, поясненнями сторін, стверджується, що відповідач 31.05.2007р., тобто в період дії гарантії щодо якості, звернувся до позивача з приводу несправностей автомобіля. Позивач не довів суду, що в цей же день, 31.05.2007р., встановив несправності, їх характер, причини виникнення, можливість їх усунення, можливість усунення без непропорційних для відповідача витрат або затрат часу, того, що вони виникли після передання автомобіля покупцеві внаслідок порушення відповідачем правил користування чи зберігання товару. З огляду на це, на вимоги ст.ст.. 673, 675, 678, ч. 2 679, 680 ЦК України, зміст п. 1.9.8. додатку № 2 до договору поставки № 1722, у суду відсутні підстави вважати незаконним залишення відповідачем у позивача автомобіля при наявності невирішеного спору між сторонами щодо якості автомобіля та зобов'язати відповідача отримати у позивача автомобіль. Тому підстави для задоволення вказаних позовних вимог відсутні. Акт технічного стану транспортного засобу від 26.05.2008р. до уваги судом не беруться, оскільки він складений за участю експерта без призначення експертизи судом.

Позивач при направленні позову до суду сплатив державне мито в сумі 102 грн.. тільки з майнових вимог про стягнення 1036 грн. боргу за зберігання автомобіля. З немайнових вимог про зобов'язання відповідача отримати у позивача належний йому автомобіль, звільнивши територію, позивач державне мито в сумі 85 грн. не сплатив. Тому недоплачена сума державного мита в розмірі 85 грн., на підставі ст.ст.. 44, 45, 46 ГПК України, підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету України. Судові витрати на державне мито в сумі 187 грн. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., а всього в загальній сумі 305 грн., на підставі ч. 1, 2, 5 ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись викладеним, ст.. 4-3, 4-5, 22, 28, 33, 43, 44, 45, 46, ч. 1, 2, 5 ст. 49, ст.. 78, п. 4 ст. 80, ст.. 82-84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині вимог про стягнення 1036 грн. боргу за зберігання автомобіля припинити.

2.           В позові про зобов'язання ТОВ «Вінторгбуд»отримати у ВАТ «Вінниччина – Авто», м. Вінниця автомобіль, звільнивши територію відмовити.

3.           Судові витрати на державне мито та інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в загальній сумі 305 грн. покласти на позивача.

4. Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Вінниччина-Авто», вул.. Ватутіна, 172, м. Вінниця, 21011, (не повна інформація про реквізити: п/р ВОД АКППБ «Аваль», МФО 302247, виконання здійснити в порядку ст.50 та інших статей ЗУ “Про виконавче провадження”) до Державного бюджету України 85 грн. не сплаченого державного мита. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

5. Копію даного рішення направити рекомендованими листами позивачу, відповідачу або вручити їх повноважним представникам під розписку.

Вступну та резолютивні частини рішення оголошено 29.05.2008р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлений і підписаний 02.06.2008р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного оформлення і підписання його тексту суддею.

Суддя В.Білоус

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу