СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

12.06.2008

Справа №2-27/2208-2008А

За позовом - Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До відповідачів -  1.
ДПІ в м. Алушта АР Крим, м. Алушта, вул.. Леніна, 22-а.

2.    Маломаякська сільська рада, м. Алушта, с.
Малий Маяк, вул.. Кооперативна, 3.

3.   Виконавчий комітет Маломаякської сільської
ради,  м. Алушта, с. Малий Маяк, вул..
Кооперативна, 8.

Про
зменшення суми штрафних санкцій та стягнення 2127,50 грн.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н.
О.

представники:

Від позивача -      не з'явився.

Від відповідачів  -  1.
Патраш, дор. у справі.

2. не
з'явився.

3.  не з'явився.

Сутність спору:

Позивач звернувся в суд з позовом
до відповідача  про зменшення суми
штрафних санкцій у відповідності до п. 1 ст. 17 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» на суму 2127,00 грн. Також просить вказану суму у розмірі
2127,50 грн. стягнути з відповідача №3.

Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що
сума штрафних санкцій, в супереч нормам законодавства, значна завищена. Також
вказує на те, що виконавчий комітет Маломаякської сільської ради своїми діями
перешкоджав позивачу в отриманні всіх узгоджувальних документі,  пов'язаних з реалізацією товарів народного
споживання.

На підставі
викладеного просить позов задовольнити.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує по мотивам, викладеним у запереченнях на позов. Зокрема вказав,  що факт вчинення виявлених порушень позивач
по суті не заперечує.

Судом встановлено, що частина
позовних вимог,  а саме стягнення 2127,00
грн., пред'явлені до виконавчого комітету Маломаякської сільської ради.

Однак у відповідності до вимог ст..
52 КАСУ, позивач проти заміни відповідача №2 по справі заперечує, так як
вважає, що виконавчий комітет Маломаякської сільської ради не є юридичною
особою.

В зв'язку з вказаним, суд був
вимушений ухвалою від 25.03.2008 р. залучити до участі у справі як відповідача
№3 -  виконавчий комітет Маломаякської
сільської ради.

Відповідач №2 у запереченнях на
позов повідомив про те, що договір оренди магазина було укладено   в березні 2008 р., а  до того часу позивач не міг користуватися
спірним приміщенням та здійснювати у ньому підприємницьку діяльність. Крім
того, відповідачем №2 неодноразово надсилалися на адресу позивача листи про те,
що він незаконно здійснює підприємницьку діяльність без договору оренди і
погоджувальних документів.

На підставі викладеного, просить у
позові відмовити.

Відповідач №3  проти позовних вимог заперечує, заперечень на
позов не надав.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представника відповідача №1, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

14.09.2006 року Виконавчим
комітетом Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим зареєстровано
фізичну особу -підприємця ОСОБА_1, про що видано Свідоцтво НОМЕР_1. Номер
запису про державну реєстрацію НОМЕР_2

18.06.2007 р. ДПІ в м. Алушта була
проведена перевірка по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері
готівкового та  безготівкового обігу
господарської одиниці - магазин, розташованого за адресою: АДРЕСА_2,  який
належить СПД  ОСОБА_1

По результатам перевірки було
складено акт №01020232/000383/2303 від 17.06.2007 р.

В ході перевірки виявлені порушення
п.1, 2, ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», ст. 15 Закону
України «Про державне регулювання  виробництва
та обігу спирту етилового, коньячного та плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів»,  що виразилось у
проведенні розрахункових операцій без застосування реєстраторів розрахункових
операцій та реалізації алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності
відповідних ліцензій.

Вказані порушення відображені
в  акті перевірки №01020232/000383/2303
від 17.06.2007 р.   Акт перевірки
підписаний був підписаний самим позивачем.

На підставі акту перевірки ДПІ в м.
Алушта  винесла відповідні рішення про
застосування фінансових санкцій.

Під час проведення перевірки було
встановлено факт реалізації 1 пляшки горілки «SV GRANDPRIX» за ціною 18,00
грн.,  1 пачки сигарет «Мальборо»  за ціною 4.50 грн. і 1 пляшки «Кока - кола»
за ціною 3,00 грн., а всього на суму 25,50 грн.
При цьому у позивача були відсутні відповідні ліцензії на паво
здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Відповідачем порушено ч. 6 ст. 15
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових  виробів” роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них
ліцензії.

Факт реалізації вказаних товарів та
відсутність відповідних ліцензій позивачем в загалі не заперечується. Позивачем
заперечується лише розмір суми штрафних санкцій за вказані порушення. Розмір
штрафної санкції повинен складати, за думкою позивача, 1000 грн.

Відповідачем порушено ч. 6 ст. 15
Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв і тютюнових  виробів” роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами підприємницької
діяльності всіх форм власності, у тому числі її виробниками, за наявності у них
ліцензії.

Відповідальність за дане
правопорушення вказано в  ч. 2 ст.
17  Закону України “Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв і тютюнових  виробів” -  у разі
оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами без наявності ліцензії до
суб'єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у розмірі
200 відсотків вартості отриманої  партії
товару, але не менше 1700 грн.

Тобто відповідачем №1 застосовано
штрафні санкції за два порушення.

Під час проведення перевірки було
виявлено факт продажу без відповідної ліцензії і тютюнових виробів і
алкогольних напоїв. А,  таким чином,
розмір штрафної санкції за вказані порушення, з урахування мінімальної ставки,
правомірно складає 3400 грн.

Також було встановлено, що
вищевказана операція через РРО не проведена. На момент перевірки на місці
проведення розрахунків знаходилися готівкові грошові кошти у розмірі 1835,00
грн.,  серед яких знаходилися грошові
кошти,  отримані по факту реалізації
вищевказаних товарів.

Позивач вказує на той факт, що
вищевказані  1835,00 грн. знаходилися не
на місці проведення розрахунків,  а
в  санаторної книжці позивача і були її
власними коштами,  що були приготовлені
для придбання товарів - напоїв, які повинні
були привезені постачальниками,
про що позивач,  начебто,
повідомив перевіряючим під час проведення перевірки.

Суд не прийняв до уваги вказане в
зв'язку з наступним.

В листі ДПА  України № 5354523-2116 від 08.07.2002р.
вказано, що в ст. 2 Закону України № 1776-3 «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»
визначено, що місце проведення розрахунків - це місце, де здійснюються
розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги)  та зберігаються отримані за реалізовані
товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем  попередньо оплачених товарів (послуг) із
застосуванням платіжних  карток,
платіжних чеків, жетонів тощо.

Згідно ст.7 вказаного Закону та п.
4.5 Порядку реєстрації, опломбування і застосування  реєстраторів розрахункових операцій  за товари та послуги, який затверджений
Наказом ДПА України від 01.12.2000р. № 614, зареєстрованим Міністерством
юстиції України 05.02.2001р.  за №
1075298  встановлено, що відповідно
вказаного Порядку внесення і видача готівки, які не зв'язані з проведенням
розрахункових операцій, повинні реєструватися через РРО з використанням
операцій «службове внесення» і «службова видача», якщо таке внесення або видача
не пов'язані з проведенням розрахункових операцій.

Пунктом 23 Порядку провадження
торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення,
затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006р. № 833  передбачено, що касир під час проведення
розрахунку зобов'язаний  приймати без
обмежень банкноти і монети Національного банку, а також забезпечувати  наявність у касі банкнот  для видачі здачі. Забороняється зберігання на
місці проведення розрахунку готівки, що не належить суб'єкту господарювання, а
також особистих речей касира чи інших працівників.

Як вказувалося вище, акт перевірки
був підписаний позивачем власноруч, з вказанням,  що заперечень по акту перевірки СПД ніяких не
має.

В матеріалах справи наявна
покупюрна опись грошових коштів від 18.06.2007 р., складена під час проведення
перевірки ( а. с. 11 ). Дослідивши вказаний опис, суд дійшов висновку, що сума
грошових коштів, що знаходилися на місці проведення перевірки, складає саме
1835,00 грн. При цьому вказаний опис був підписаний позивачем по справі без
заперечень, з  вказанням, що данні гроші
знаходилися у касі і були зовсім не грошима, приготовленими для розрахунку з
постачальниками, а виручкою за 4 дня торгівлі.

Також в матеріалах справи наявні
письмові пояснення позивача для залучення до матеріалів перевірки від
18.06.2007 р. ( а. с. 99 ).

Відповідно до вказаних
пояснень,  позивач повністю підтвердив
факт продажу вищевказаних товарів,
відсутність касового апарату та відповідних ліцензій.

Суд вважає,  що якщо гроші у розмірі 1835,00 грн. були
дійсно підготовлені в день проведення перевірки для розрахунку за товари,  які повинні бути поставлені,  і не знаходилися на місці проведення
розрахунків, то він повинен був все це
викласти у запереченнях до
вищевказаного акту перевірки,
покупюрному  опису та у
відповідних поясненнях.  Оскільки вказане
зроблено не було, то суд дійшов висновку, що обставини,  що викладені в позовної заяві відносно
грошових коштів у розмірі 1835.00 грн. вигадані позивачем з  метою уникнути від відповідальності.

Відповідно до п.1.6 вказаного
Порядку за результатами невиїзної
документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок в акті
викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської   діяльності
суб'єкта господарювання,  які
мають відношення до фактів виявлених порушень податкового, валютного та іншого
законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 2 ст. 3 Закону
України « Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III
суб'єкти підприємницької діяльності забовязані видавати  особі,
яка отримує або повертає товар,
отримує послугу  або  відмовляється
від   неї,   розрахунковий   документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідальність за вказане
порушення передбачена п. 1 ст. 17 Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III ( 1835,00 грн. х 5 = 9157 грн.
).

Факти  виявлених
порушень  податкового,  валютного та іншого законодавства
викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової
перевірок чітко,  об'єктивно та в
повній  мірі,  із
посиланням на первинні або інші документи,  які зафіксовані  в
бухгалтерському   та   податковому
обліку,   що підтверджують
наявність зазначених фактів.

Акт перевірки є належним доказом
встановлених порушень.

Факт здійснення позивачем
підприємницької діяльності без отримання згоди на розміщення об'єкту торгівлі ,
ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими
виробами  підтверджується наявною в
матеріалах справи постановою Алуштинського міського  суду
від 25.07.2007 р. по справі №3-4559/07 ( а. с. 55 ), відповідно до якої
вбачається, що за вказані порушення СПД
ОСОБА_1 була притягнена до адміністративної  відповідальності у вигляді штрафу у розмірі
340 грн.

Позивач вказує також на той факт,
що відсутність під час проведення перевірки касового апарату та відповідних
ліцензій пояснюється, що Маломаякською
сільською радою позивачу було видано рішення на оренду приміщення під
магазин в січні 2007 р.. однак згоду на розміщення даного об'єкту торгівлі
отримано не було. Без даної згоди позивач не мав можливості отримати та
зареєструвати РРО та відповідні ліцензії.

Судом встановлено, що 26.12.2006
року позивач  звертався до виконавчого
комітету Маломаякської сілської ради з заявою про надання в оренду строком на
10 років, приміщення цокольного поверху площею 166кв.м., розташованого в
АДРЕСА_2

11.01.2007 року Рішенням №193
Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради “Про надання в оренду
приміщень ПП ОСОБА_1”вирішено надати фізичній особі -підприємцю ОСОБА_1 в
оренду приміщення загальною площею 166 кв.м., цокольного поверху
багатоквартирного жилого дому в АДРЕСА_2 строком на 11 місяців, для розміщення
продовольчого магазину.

15.02.2007 року Рішенням №35
Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради “Про скасування рішення
виконкому №193 від 11.01.2007 року”вирішено скасувати рішення виконкому
Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007 року “Про надання в оренду
приміщень ПП ОСОБА_1”. Передачу в оренду приміщень цокольного поверху
багатоквартирного жилого поверху АДРЕСА_2 вирішено  здійснити на конкурсній основі.

27.04.2007 року Рішенням №8-46
Маломаякської сільської ради “Про скасування рішень виконавчого комітету
Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007 року та №35 від 15.02.2007
року”вирішено скасувати рішення виконавчого комітету Маломаякської сільської
ради від 11.01.2007 року “Про надання в оренду приміщення ПП ОСОБА_1, як таке,
що протиречить ст. 118 Закону України “Про державний бюджет  України на 2007 рік”від 19.12.2006 року №489.
Скасовано рішення виконавчого комітету Маломаякської сільської ради від
15.02.2007 року №35 “Про скасування рішення виконкому №193 від 11.01.2007
року”, як таке, що протиречить Закону України “Про місцеве самоврядування в
Україні”. Зобов'язано виконавчий комітет Маломаякської сільської ради провести
конкурс на оренду нежилого приміщення в домі АДРЕСА_2 та передано в оренду
приміщення на конкурсній основі. Контроль за виконанням даного рішення
покладено на депутатську комісію по питанням комунальної власності, будівництва
та розвитку місцевого виробництва та земельним питанням.

Не погодившись з вказаним, СПД
ОСОБА_1 звернулася до Господарського Суду Автономної Республіки Крим з позовною
заявою до відповідачів Маломаякської сільської ради, виконавчого комітету
Маломаякської сільської ради, та просила зобов'язати виконавчий комітет
Маломаякської сільської ради виконати рішення виконавчого комітету
Маломаякської сільської ради №193 “Про надання в оренду приміщень ПП
ОСОБА_1”шляхом укладення з ОСОБА_1 договору оренди. Визнати рішення
Маломаякської сільської ради №8-46 від 27.04.2007 року “Про відміну рішень
виконавчого комітету Маломаякської сілсьької ради №193 від 11.01.2007 року і
№35 від 15.02.2007 року”незаконним -в частині скасування рішення Маломаякської
сільської ради №193 від 11.02.2007 року.

Вказаний позов був прийнятий до
розгляду та порушено провадження по справі №2-8/10887 -2007.

В подальшому позовні вимоги було
уточнено - позивач просив  визнати право
користування орендованим майном за фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1.
Скасувати Рішення 8-ї сесії 5-го скликання Маломаякської сільської ради №8-46
від 27.04.2007 року, в частині п.1,3,4, а п.2 даного рішення залишити в силі.
Вважати приватного підприємця ОСОБА_1 з однієї сторони та виконавчим комітетом
Маломаякської сільської ради з іншої сторони, які перебувають у договірних
зобов'язаннях на правах відповідно орендаря та орендодавця, підставою чого є
рішення виконавчого комітету Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007
року та супровідного цьому рішенню вищевказані договори, укладені на виконання
вказаного рішення орендарем ОСОБА_1, з рекомендованими даним рішенням зацікавленими
організаціями та особами. Скасувати рішення №75 від 12.04.2007 року,  прийняте виконкомом Маломаякської сільської
ради від 12.04.2007 року як таке, що протиречить ст. 1-12 Закону України “Про
оренду комунального та державного майна”. Зобов'язати виконком Маломаякської
сільської ради укласти договір оренди строком на три роки, з орендарем ОСОБА_1
в період з 11.12.2007 року по 11.12.2010 рік.

Рішенням ГС АР Крим від 21.12.2007
р. по справі №2-8/10887 -2007 позов було задоволено частково.  Скасовано п.1.3.4. Рішення №8-46, 8-ї сесії
5-го скликання Маломаякської сільської ради “Про скасування рішень виконавчого
комітету Маломаякської сільської ради №193 від 11.01.2007 року та №35 від
16.02.2007 року”від 27.04.2007 року.
Скасовано Рішення №75 Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради
“Про затвердження протоколу засідання конкурсної комісії по відбору орендарів
на право оренди приміщення магазину в АДРЕСА_2” від 12.04.2007 року. Скасовано
Рішення №145 Виконавчого комітету Маломаякської сільської ради “Про
затвердження протоколу засідання конкурсної комісії по відбору орендарів на
право оренди приміщення магазину в АДРЕСА_2”від 02.08.2007 року.

Зобов'язано Маломаякську сільську
раду (98500, АР Крим, м. Алушта, с. М. Маяк, вул. Кооперативна, 8) укласти з
фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) договір оренди приміщення
загальною площею 166кв.м., цокольного поверху багатоквартирного жилого будинку
в АДРЕСА_2 строком на 11 місяців.

Вказане рішення ГС АР Крим ніким
оскаржене не було та вступило в законну силу.

Таким чином, суд дійшов
висновку,  що  на момент проведення перевірки, позивач не
мав права  в загалі здійснювати яку -
небудь діяльність в господарської одиниці - магазин, розташованого за адресою:
АДРЕСА_2, оскільки ним на той момент не було отримано всієї необхідної
узгоджувальної документації.

Також необхідно вказати, що
позивачем було заявлено позовні  вимоги,
які не відповідають способу захисту порушеного права.

Штрафні санкції у відношенні
позивача були застосовані відповідачем №1,
ним же і була проведена перевірка, по результатам якої були виявлені
порушення.

Таким чином, у відповідності до
вимог ч. 3 ст. 105  КАС України, позивач
повинен був просити суд скасувати
або  визнати  нечинним
рішення відповідача - суб'єкта владних повноважень повністю чи окремих
його положень.  На вказане суд
неодноразово звертав увагу позивач, однак позивач своїм правом на уточнення
позовних вимог не скористався.

Також треба зауважити, що
відповідачів №1 і №2 позовні вимоги взагалі не заявлені.

Згідно ст. ч.1 ст. 71 КАС
України  кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтєю 72 цього Кодексу.

При таких обставинах справи, у
задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у повному обсязі.

Вступна та резолютивна частини
постанови проголошено і підписано складом суду 12.06.08 р.

17.06.08 р. постанову було
виготовлено у повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Виконавчий документ видати після
вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.