ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№
18/288

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого

Кравчука
Г.А.,

суддів:

Мачульського
Г.М., Шаргала В.І.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р.

у справі

№ 18/288

господарського
суду

Донецької
області

за
позовом

Відкритого
акціонерного товариства "Мелітопольський компресор"

до

фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

про

стягнення
4 845,00 грн.

в судовому засіданні взяли участь  представники:

позивача:

- не
з'явились;

відповідача:

- не
з'явились;

В С Т А Н О В И В:

У
жовтні 2007 р. Відкрите акціонерне товариство "Мелітопольський
компресор" (далі -Товариство) звернулось до господарського суду Донецької
області з позовною заявою, у якій просило стягнути з фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 (далі -Підприємець) суму, перераховану у якості попередньої оплати за
капітальний ремонт обладнання у розмірі 4 245,00 грн. та витрати на проведення
експертизи у розмірі 600,00 грн., усього -4 845,00 грн.

Позовні
вимоги Товариство обґрунтовувало тим, що Підприємець виконав роботи за
договором № 01/24 від 13.11.2006 р. з істотними недоліками, які були
встановлені експертизою, та не погодився їх усунути, у зв'язку з чим у
відповідності до норм Цивільного кодексу України має відшкодувати відповідні
збитки.

Рішенням
господарського суду Донецької області від 12.12.2007 р. (суддя Овсяннікова
О.В.) у задоволенні позовних вимог Товариства відмовлено. Рішення мотивовано
тим, що Товариство звернулось з позовними вимогами про повернення попередньої
оплати та стягнення витрат на проведення експертизи, що не передбачено нормами
Цивільного кодексу України, які регулюють відносини підряду, а з позовними
вимогами про відшкодування відповідних збитків на підставі ст. 224 Господарського
кодексу України Товариство не зверталось.

Постановою
Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р. (колегія суддів:
Скакун О.А., Колядко Т.М., Мирошниченко С.В.) рішення господарського суду
Донецької області від 12.12.2007 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким
позовні вимоги Товариства задоволено. Постанова мотивована тим, що:

-
рішення господарського суду Донецької області від 12.12.2007 р. не підписано
суддею;

-
Підприємець виконав роботи за договором № 01/24 від 13.11.2006 р. з недоліками,
у зв'язку з чим 4 245,00 грн. передоплати за вказаним договором підлягають
стягненню з нього на користь Товариства у відповідності до ст. 1212 Цивільного
кодексу України, а 600,00 грн. витрат на проведення експертизи -у відповідності
до ст. 853 Цивільного кодексу України.

Підприємець
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій
просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р.
скасувати та залишити в силі рішення господарського суду Донецької області від
12.12.2007 р. Викладені у касаційній скарзі вимоги Підприємець обґрунтовує тим,
що апеляційний господарський суд при прийнятті оскаржуваної постанови порушив
ст. ст. 853 і 1212 Цивільного кодексу України та ст. ст. 34, 41, 42 і 43
Господарського процесуального кодексу України.

Товариство
скористалось правом, наданим ст. 1112 Господарського процесуального
кодексу України, та надіслало до Вищого господарського суду України відзив на
касаційну скаргу Підприємця, у якому просить залишити її без задоволення, а
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р. -без
змін. Викладені у відзиві вимоги Товариство обґрунтовує тим, що твердження
Підприємця, наведені у касаційній скарзі, не відповідають обставинам справи, законодавству
України та є безпідставними.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування
господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та
процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що касаційна скарга Підприємця підлягає
частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Місцевим
та апеляційним господарськими судами встановлено та матеріалами справи
підтверджується, що:

- між
Товариством та Підприємцем укладено договір № 01/24 від 13.11.2006 р., згідно
умов якого Підприємець зобов'язувався виконати ремонт обладнання, а Товариство
-оплатити виконану роботу;

- на
виконання умов договору № 01/24 від 13.11.2006 р. Товариство платіжним
дорученням № 349 від 29.01.2007 р. перерахувало Підприємцю у якості попередньої
оплати 8 490,00 грн. та за товарно-транспортною накладною від 05.02.2007 р.
передало Підприємцю на ремонт обладнання;

-
Товариство за накладною № 01/24-01 від 28.03.2007 р. одержало обладнання від
Підприємця;

- у
ході перевірки відремонтованого Підприємцем обладнання було виявлено недоліки у
його роботі, про що було повідомлено Підприємця претензією від 18.04.2007 р.;

-
відхилення у роботі обладнання, відремонтованого Підприємцем, були підтверджені
експертним висновком № В-781 від 26.07.2007 р.

Задовольняючи
позовні вимоги Товариства про стягнення з Підприємця 4 245,00 грн., апеляційний
господарський суд виходив з того, що Підприємець виконав роботи за договором №
01/24 від 13.11.2006 р. з істотними недоліками, у зв'язку з чим 4 245,00 грн.
передоплати за вказаним договором підлягають стягненню з нього на користь
Товариства у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що посилання на ст. 1212
Цивільного кодексу України є помилковим, оскільки вказана норма передбачає
повернення майна (грошових коштів) за умови, якщо це майно (грошові кошти) було
набуто без достатньої правової підстави або тоді, коли відповідна підстава
згодом відпала.

Як
вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим та апеляційним
господарськими судами, грошові кошти у розмір 4 245,00 грн. були одержані
Підприємцем на підставі договору № 01/24 від 13.11.2006 р., тобто за наявності
правової підстави.

Апеляційним
господарським судом питання щодо дії договору № 01/24 від 13.11.2006 р. не
досліджувалось, а відтак висновок вказаного суду про те, що підстава, згідно
якої Підприємець одержав грошові кошти у розмір 4 245,00 грн. відпала, є
передчасним.

Крім
того, вирішуючи спір, господарський суд другої інстанції не застосував ст. 852
Цивільного кодексу України, яка визначає права замовника у разі порушення
підрядником договору підряду.

Згідно
з вказаною нормою якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що
погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за
своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк
або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на
виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не
встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов
договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати
розірвання договору та відшкодування збитків.

З
наведеної норми вбачається, що замовник має право вимагати розірвання договору
підряду та відшкодування збитків лише за наявності у роботі істотних відступів
від умов договору підряду або інших істотних недоліків.

Однак
господарський суд апеляційної інстанції наведеного не врахував та не з'ясував,
чи є недоліки у роботі, виконаній Підприємцем за договором № 01/24 від
13.11.2006 р., істотними, чи можуть вони бути виправлені Підприємцем у розумний
строк або чи можуть вони бути виправлені Товариством за свій рахунок з
подальшим відшкодуванням з боку Підприємця витрат на їх виправлення або
зменшенням плати за виконану ним роботу.

Наведене
вище свідчить про те, що постанова Донецького апеляційного господарського суду
від 05.02.2008 р. прийнята при неправильному застосуванні ст. 1212 Цивільного
кодексу України, без застосування ст. 852 Цивільного кодексу України та з
порушенням ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно
до частини першої ст. 11110 Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Таким
чином, постанова Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р.
підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням та неправильним
застосування норм матеріального і процесуального права.

Рішення
господарського суду Донецької області від 12.12.2007 р. також підлягає
скасуванню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та встановлено
господарським судом апеляційної інстанції, воно не підписано суддею.

П. 4
частини другої ст. 11110 Господарського процесуального кодексу
України передбачає, що порушення норм процесуального права є в будь-якому
випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного
господарського суду, якщо рішення або постанова не підписані будь-ким із суддів
або підписані не тими суддями, що зазначені в рішенні або постанові.

З
наведеної норми Господарського процесуального кодексу України вбачається, що
непідписання судового рішення суддею є підставою для скасування вказаного
рішення.

Оскільки
передбачені процесуальним законом (ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України) межі перегляду справи в касаційній інстанції не
дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає, що справа підлягає передачі на новий
розгляд до господарського суду Донецької області.

Під
час нового розгляду справи місцевому господарському суду необхідно врахувати
викладене, всебічно і повно з'ясувати і перевірити всі фактичні обставини
справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і
вирішення спору по суті, і, в залежності від встановленого, прийняти
обґрунтоване і законне судове рішення.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110 та
11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову
Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2008 р. та рішення
господарського суду Донецької області від 12.12.2007 р. у справі № 18/288
скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий
суддя                                                       Г.А. Кравчук

Суддя
Г.М. Мачульський

Суддя
В.І. Шаргало