СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

22 квітня 2008 року

Справа № 2-8/15710-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

прокурор: не з'явився, прокурор міста Сімферополя;

позивача: не з'явився, Державна земельна інспекція Автономної Республіки Крим з використання та охорони земель;

відповідача: не з'явився, Сімферопольська міська рада,

розглянувши апеляційну скаргу Сімферопольської міської ради на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 17 грудня 2007 року у справі № 2-8/15710-2007А

за позовом           прокурора міста Сімферополя (вул. Севастопольська, 11,м.Сімферополь,95000)

в інтересах держави в особі Державної земельної інспекції Автономної Республіки Крим з використання та охорони земель (вул. Кечкеметська, 114,Сімферополь,95038)

до           Сімферопольської міської ради (вул. Толстого, 15,Сімферополь,95000)

про визнання недійсним рішення та Порядку

ВСТАНОВИВ:

Прокурор міста Сімферополя в інтересах держави в особі Державної земельної інспекції Автономної Республіки Крим звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до відповідача, Сімферопольської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення Сімферопольської міської ради № 377 від 27 вересня 2007 року „Про затвердження Порядку надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя та визнання протиправним та скасування вказаного Порядку.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2007 року у справі № 2-8/15710-2007 А (суддя Чумаченко С.А.) позов прокурора міста Сімферополя задоволений.

Рішення від 27 вересня 2007 року № 377 27-ої сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради „Про затвердження Порядку надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя” визнано недійсним.

Порядок надання земельних ділянок під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у нових масивах м. Сімферополя, затверджений рішенням № 377 27-ої сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради від 27 вересня 2007 року визнаний протиправним та недійсним.

Не погодившись з постановою суду, Сімферопольська міська рада звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, Сімферопольська міська рада вважає, що місцевим господарським судом не були враховані положення статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, згідно з якими розпорядження землями, які знаходяться у комунальній власності, відноситься до виключних повноважень міської ради.

Крім того, на думку апелянта, судом не було прийнято до уваги, що у зв’язку з тим, що на території м. Сімферополя не проведено (не здійснено) розмежування земель державної та комунальної власності, функції по розпорядженню землями, які знаходяться в комунальній власності, здійснює Сімферопольська міська рада.

У судове засідання, призначене на 22 лютого 2008 року, представники сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

27 вересня 2007 року рішенням № 377 27-ої сесії 5-го скликання Сімферопольської міської ради затверджений Порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя його дія розповсюджується на фізичних осіб –членів територіальної громади м. Сімферополя, які проживають постійно на території міста не менше п’яти років, які бажають отримати земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя.

Пунктом 1.5 Порядку передбачено, що земельна ділянка надається одному з подружжя за умови відсутності у другого подружжя у власності або користуванні земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.

У відповідності до пункту 2.2.1 Порядку до заяви про отримання земельної ділянки в оренду земельної ділянки в обов’язковому порядку додаються, зокрема, довідка про те, чи перебувають члени сім’ї на обліку бажаючих отримати земельну ділянку у випадку, якщо один із членів сім’ї зареєстрований в іншому населеному пункті , та довідка бюро реєстрації та технічної інвентаризації по місту постійного місця проживання заявника про наявність нерухомого майна у нього та членів його сім’ї.

Згідно з пунктом 2.7 Порядку документи, перелічені в п.п. 2.2.1, підлягають щорічному наданню в комітет по управлінню земельними ресурсами Сімферопольської міської ради в період з 1 жовтня по 25 листопада кожного року.

Відповідно до пункту 2.8 Порядку громадяни, які не виконали пункт 2.7 даного Порядку, підлягають виключенню зі списку та, як наслідок, можуть бути включені в них знову тільки з дня прийняття нової заяви у відповідності до пункту 2.2 даного положення.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку громадяни, які відмовилися від земельної ділянки, раніше наданої у користування та не оформивши право власності у встановленому законом порядку (у тому числі відчуження земельних ділянок членами їх сімей), в результаті чого погіршилося їх положення або які відмовилися від запропонованого профільною комісією земельної ділянки, набувають право на включення в черговий список по закінченню п’яти років з дня відчуження або відмови.

У відповідності до пункту 3.4 Порядку громадянин, який безоплатно отримав у власність земельну ділянку, на підставі рішення сесії Сімферопольської міської ради (або рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради в період до 1999 року) та на які не оформили у встановленому порядку правовстановлюючі документи на землю не вправі відмовитися від наданої ділянки на користь будь-якої фізичної особи. У випадку добровільної відмови, міська рада приймає рішення про подальше пере розподілення даної земельної ділянки.

Пунктом 3.5 порядку передбачено, що при безоплатній передачі у власність або наданні у строкове платне користування на умовах оренди у відповідності зі статтею 11 Земельного кодексу України міська рада накладає обмеження на земельну ділянку у вигляді заборони на продаж або інше відчуження (за винятком спадщини) протягом п’яти років з дня прийняття рішення.

Вважаючи, що рішення Сімферополської міської ради та Порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя суперечать чинному законодавству, прокурор міста Сімферополя звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із даним позовом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з наступних підстав.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері земельних відносин на території сіл, селищ, міст відноситься, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 4 статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Одночасно, згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

На підставі викладеного, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що ані Земельним кодексом України, ані Конституцією України не передбачені будь-які обмеження в наданні земельних ділянок громадянам України, а саме - обмежень, встановлених Сімферопольською міською радою в оспорюваному Порядку.

Так, порядок реалізації права громадян на набуття у власність або отримання в оренду земельних ділянок регламентований Земельним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, у зв’язку з чим додаткове встановлення Сімферопольською міською радою обмежень щодо отримання земельних ділянок є незаконним та необґрунтованим.

У відповідності до частини 2 статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов’язані діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

Згідно з частиною 10 статті 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За загальним правилом, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення(дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених статтею 7 Кодексу адміністративного судочинства України, є принцип законності, який відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статтей 105, 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії, визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб'єкта владних повноважень.

На підставі викладеного судова колегія дійшла висновку про невідповідність оспорюваних рішення Сімферополської міської ради та Порядок надання земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в нових масивах м. Сімферополя нормам законодавства і наявності підстав для задоволення позову.

Перелік викладеного свідчить про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, з дослідженням всіх обставин у справі, у зв’язку з чим підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Апеляційну скаргу Сімферопольської міської ради залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 грудня 2007 року у справі № 2-8/15710-2007 А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді