ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

12.05.2008

Справа №2-24/3394-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі :

Судді Г.Г. Колосової

при секретарі І.М. Капустіної

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За адміністративним позовом Прокурора Кіровського району (97300 АР Крим, смт. Кіровське, вул.. Р. Люксембург, 45) в інтересах держави в особі Управління ПФУ в Кіровському районі АР Крим, (97300 смт. Кіровське, вул.. Р. Люксембург, 20)

До відповідача: Житлово – комунальної служби Льговської сільської ради, (97300 АР Крим, Кіровський район, с. Льговське, вул.. Мічуріна, 52; ідентифікаційний код 31710142)

Про стягнення 5070,18 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача - Гучок О.І., довіреність № 1450/05-5 від 12.02.2008 р., у справі

Від відповідача – не з’явився

За участю прокуратури АР Крим – Кулібаба С.Є., посвідчення № 07121

Суть адміністративної справи: Прокурор Кіровського району звернувся до господарського суду АР Крим в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі АР Крим з позовом до Житлово – комунальної служби Льговської сільської ради про стягнення 5070,18 грн. заборгованості по внескам на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, а також заборгованості по сплаті штрафних санкцій та пені.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не були перераховані в граничні строки сплати страхові внески на обов'язкове державне пенсійне страхування, які нараховується відповідно до Закону України від 26.06.1997г. № 400/97-ВР «Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування» та Законом України від 09.07.03г. № 1058-У1 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Несплата страхових внесків порушує права територіального органу Пенсійного Фонду України на користування і розпорядження засобами, за рахунок яких формується бюджет Пенсійного Фонду України, і які прямують на фінансування пенсій та інших соціальних виплат.

Прокурор, представник позивача позовні вимоги підтримали.

Відповідач явку представника у судове засідання не забезпечив, вимоги суду не виконав.

12.05.2008 р. до канцелярії суду від відповідача надійшла заява про розгляду справи у відсутності свого представника, заборгованість перед Управлінням ПФУ у Кіровському районі визнає у повному обсязі.

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши прокурора, пояснення представника позивача, суд –

ВСТАНОВИВ:

Житлово – комунальна служба Льговської сільської ради зареєстроване в Управлінні Пенсійного фонду України у Кіровському районі АР Крим, платником страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування з 06.08.2002 р.(номер реєстрації 18-03-0152).(а.с.28)

Відповідно до статті 36-1 Закону України „Про прокуратуру” підставою для представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Відповідно до Положення про Управління ПФУ в районах, містах, районах у містах, затвердженим постановою правління ПФУ № 8-2 від 30.04.2002 р., основними завданнями Управління ПФУ є збір та акумуляція в місті збору й інших засобів, призначених для пенсійного забезпечення, повного та своєчасного фінансування витрат на виплату пенсій і соціальних виплат, які здійснюються за рахунок фонду. Отже, Пенсійний фонд є суб’єктом владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 статті 5 Закону України № 1058-IV від 09.07.2003 р. „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон № 1058) винятково даним Законом визначаються платники страхових внесків, їх права та обов’язки по нарахуванню, відрахуванню й сплаті по страхових внесках.

Відповідно до статті 14 Закону № 1058 страхувальниками є роботодавці-підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об’єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об’єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи — суб’єкти підприємницької діяльності та інші особи

Відповідно до пунктів 4, 6 частини 2 статті 17 Закону № 1058 страхувальники (платники) зобов’язані подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом, також нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно підпункту 11.11. Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України”, затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003 р.(далі – Інструкція), платники що місяця складають у двох примирниках розрахунок суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в якому самостійно визначають суми страхових внесків, згідно з додатком 23 Інструкції.

Відповідно до пунктів 6, 10 статті 20 Закону № 1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є календарний місяць. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції.

Відповідно до розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті у період з 01.07.2007 р. по березень 2008 р., відповідачем самостійно були задекларовані страхові внески, які підлягають сплаті у сумі 12825,68 грн.

Відповідачем було частково сплачена заборгованість у розмірі 9316,96 грн., що підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

Таким чином станом на березень 2008 р. за відповідачем існує заборгованість зі сплати внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3508,72 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 106 Закону України № 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі — недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до пункту 2 частини 9 статті 106 Закону України № 1058 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або територіальними органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу.

На підставі п.2 частини 9 статті 106 Закону № 1058 рішенням № 150 від 03.12.2007 р. до відповідача були застосована фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 4447,32 грн. та нарахована пеня у розмірі 1391,61 грн. (а.с. 35)

Суми пені та штрафів, передбачених частинами дев’ятою і десятою ст. 106 Закону № 1058, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому в цей же строк страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов’язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Рішення № 150 від 03.12.2007 р. отримане відповідачем (а.с. 35) , не оскаржено у порядку та в строк, встановлений законодавством, а тому сума, вказана у рішенні, узгоджена страхувальником та підлягає сплаті.

Відповідач провів часткову сплату штрафних санкцій та пені у розмірі 3258,00 грн. та 1019,47 грн. відповідно, що підтверджується карткою особового рахунку відповідача.

У відповідності до п.8 Інструкції Пенсійним фондом на адресу відповідача була спрямована вимога про сплату боргу № Ю – 111/27 від 04.02.2008 р., що включає у себе суму недоїмки, штрафних санкцій та пені.(а.с.24)

Згідно п. 8 Інструкції вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Вищезазначена вимога була отримана відповідачем згідно поштовому повідомленню у матеріалах справи.(а.с. 24)

Частина 3 статті 106 Закону № 1058, п.п. 8.4.,8.5. Інструкції передбачають, що протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов’язаний сплатити зазначені у вимозі суми.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки, зазначеної у вимозі про сплату боргу, страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження вимоги із органами Пенсійного фонду має право на оскарження вимоги в судовому порядку.

Про оскарження вимоги до суду страхувальник зобов’язаний письмово повідомити протягом трьох робочих днів орган Пенсійного фонду, який направив вимогу.

Вимога про сплату боргу № Ю – 111/27 від 04.02.2008 р. не була оскаржена до суду, тобто вона узгоджена страхувальником.

Таким чином за відповідачем існує узгоджена заборгованість зі сплаті внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування у розмірі 3508,72 грн., по штрафним санкціям у розмірі 1189,32 грн., по пені у розмірі 372,14 грн.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки підтверджуються матеріалами справи, та відповідають чинному законодавству України.

Відповідач докази сплати заборгованості у розмірі 5070,18 грн. суду не надав, тоді як відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення.

Згідно пункту 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем — фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі та підписана 16.05.2008 року.

Керуючись частиною 1 статті 71, статтями 94, 161-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Житлово – комунальної служби Льговської сільської ради, (97300 АР Крим, Кіровський район, с. Льговське, вул.. Мічуріна, 52; ідентифікаційний код 31710142) на користь Управління ПФУ в Кіровському районі АР Крим, (97300 смт. Кіровське, вул.. Р. Люксембург, 20; р/р 5801 у ВАТ «Державний ощадний банк України», м. Сімферополь, МФО 324805, ідентифікаційний код 22300398) 5070,18 грн. заборгованості.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.