ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2008 Справа № 21/115-07

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Лотоцької Л.О., Бахмат Р.М.

при секретарі: Ролдугіній Н.В.

за участю представників, які були присутні у судовому засіданні 03.06.2008 року:

позивача: Потуремець Т.І.- юр., дов.№157/974 від 29.12.2007 року

відповідача: Карогодіна С.М.- предст., дов.№124 від 21.04.2008 року

Ромащенко Л.О.- предст., дов.№14 від 25.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2008р. у справі №21/115-07

за позовом: державного підприємства “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” (м. Дніпропетровськ)

до: відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ)

про: стягнення 46259 грн. 72 коп. за підрядним контрактом

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2008 року (підписано 04.04.2008р.) по справі №21/115-07 (суддя Алмазова І.В.) частково задоволений позов державного підприємства “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” (м. Дніпропетровськ) до відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ) про стягнення за підрядним контрактом №112-05 від 07.04.2005р. 46259 грн. 72 коп., з яких 38755 грн. 44 коп. –основний борг, 5213 грн. 98 коп. –штраф, 1860 грн. 27 коп. –інфляційні, 430 грн. 03 коп. –річні. З відповідача на користь позивача стягнуто 38755 грн. 44 коп. збитків, 5213 грн. 98 коп. пені, 438 грн. 87 коп. витрат по сплаті державного мита і 112 грн. 20 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позовних вимог відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ) – відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2008р. року у справі №21/115-07 і прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позову. Відповідач вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв’язку із неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник зазначає, що локальний кошторис з переліком робіт, відомість ресурсів до локального кошторису з переліком матеріалів для виконання робіт як невід’ємні частини додаткової угоди №2 до контракту №112-05 в порушення ч. 2 ст. 207 ЦК України підписані не уповноваженими особами без скріплення печаткою. Ці документи не були узгоджені сторонами і відповідач не міг приступити до виконання відновлювальних робіт в АПК (столова, кухня корпуса №80). Сторона посилається також на порушення позивачем договірних зобов’язань в частині передачі відповідачу проектної документації (п. 5.1 угоди про виконання будівельних робіт №1037 від 01.09.2004р.). Відповідач також зазначає, що зі змісту п. 2 ст. 849 ЦК України випливає, що перш ніж вимагати відшкодування збитків слід розірвати договір, проте між сторонами були укладені додаткові угоди до вищезазначеного контракту, що свідчить про продовження договірних зобов’язань за контрактом №112-05 від 07.04.2005р. Крім того, відповідач зазначає, що позивач просив стягнути аванс, що в розумінні ч.2 ст. 22 ЦК України та ч. 1 ст. 225 ГК України не є збитками, а тому ці вимоги не підлягали задоволенню.

Державне підприємство “Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова” (м. Дніпропетровськ) –позивач у відзиву на апеляційну скаргу і у судовому засіданні пояснило, що 11.09.2006р. перерахував на рахунок відповідача аванс у розмірі 30% від вартості ціни робіт по додатковій угоді №2 у сумі 38755,44 грн. за платіжним дорученням №5603. Відповідно до п. 19 Постанови КМУ від 27.12.2001р. №1764 “Про затвердження порядку державного фінансування капітального будівництва”, підрядник зобов’язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористану суму авансу повертають замовнику. В обумовлений строк відповідач не надав звіту позивачу щодо закупівлі матеріалів за визначеними роботами за контрактом чим порушив п.7 додаткової угоди №2 контракту. Пропозиція позивача повернути отриманий відповідачем аванс залишена без відповіді. Крім того, позивач зазначив, що згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.06.2005р. №216-р його підприємство входить до Переліку підприємств, які належать до державного сектору економіки і відповідно до п. 2 ст. 231 ГК України у разі порушення господарського зобов’язання, в якому хоча б одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, застосовуються штрафні санкції, якщо інше не передбачено законом або договором. Позивач зазначив, що згідно додаткової угоди №6 від 30.03.2007 року строк виконання робіт за контрактом закінчився 31.08.2007 року і його не було пролонговано позивачем, тому між сторонами відсутні договірні відносини за контрактом №112-05 від 07.04.2005 року, а є неналежне виконання відповідачем господарського зобов’язання.

За клопотанням позивача розгляд справи проводився із застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 15.20 10 червня 2008 року.

09.06.2008 року від позивача надійшло пояснення по справі, у якому зазначено, що позивач не погоджується із висновком апеляційного суду щодо обмеження штрафних санкцій подвійною обліковою ставкою НБУ з посиланням на постанову Кабінету Міністрів України від 26.06.2002 року №1080 „Про заходи та реалізації міжнародного проекту створення космічного ракетного комплексу „Циклон-4”. Зазначені пояснення не можуть бути покладені в основу судового рішення, оскільки висновки апеляційного суду (обґрунтування прийнятої постанови) здійснюється безпосередньо у мотивувальній частині постанови, яка на момент подання пояснень не оголошена. У судовому засіданні колегія суддів не робить висновків, а обговорює доводи сторін з урахуванням відповідних письмових доказів по справі і прийнятого судового рішення місцевим господарським судом. У поясненнях позивач також повторив доводи, викладені в позовній заяві та поясненнях до відзиву на позов і у відзиві на апеляційну скаргу, які знаходяться в матеріалах справи. До пояснень позивач надав копію акта звірки розрахунків станом на 01.06.2008 року і повідомлення про розірвання підрядного контракту №112-05 за вих. №160/203 від 06.06.2008 року.

Вислухавши представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 01.09.2004 року між сторонами по справі була укладена угода про виконання будівельних робіт №1037/241/1-04, яка визначала умови укладення і виконання сторонами угод по виконанню будівельно-монтажних робіт з нового будівництва; розширенню, реконструкції будівель і споруд; технічному переобладнанню підприємства; ремонту будівель, споруд, інженерних мереж, об’єктів соціальної сфери, комунального призначення (п.1.1).

Сторони домовилися, що для реалізації цієї угоди вони укладають окремі підрядні контракти, у яких позивач виступає замовником, а відповідач –генеральним підрядником. В контрактах зазначається вид робіт, їх вартість і строки виконання. Укладені контракти є невід’ємною частиною цієї угоди (п.1.2). Сторони також обумовили порядок визначення ціни контрактів, строків виконання робіт, проведення розрахунків за виконані роботи, умови фінансування, порядок передачі проектної документації і будівельного майданчика, контроль якості виконаних робіт, порядок здачі-приймання робіт, гарантійні строки, матеріальну відповідальність, тощо.

На виконання угоди про виконання будівельних робіт №1037/241/1-04 07.04.2005 року між сторонами був укладений підрядний контракт №112-05, відповідно до п.1 якого замовник (позивач) доручає, а генеральний підрядник (відповідач) приймає на себе виконання відновлювальних робіт корпусу №80 (адміністративно-побутової частини в осях А-Г/1-27) згідно локального кошторису (додаток №2). Договірна ціна (додаток №1) встановлюється динамічною, є невід’ємною частиною контракту та складає 602613,48 грн. (п.2). Виконання робіт проводиться протягом 8 календарних місяців з моменту надходження передплати на розрахунковий рахунок генпідрядника (п.3). Замовник не пізніше 5 днів з моменту підписання контракту перераховує у формі авансу 50% від вартості договірної ціни за даним контрактом, що складає 301306,74 грн. (у тому числі ПДВ –50217,79 грн.). Генпідрядник зобов’язався використовувати аванс на придбання та доставку обладнання і матеріалів, які необхідні для виконання робіт, а також на часткову оплату виконуємих робіт (п.4).

Додатковою угодою №1 від 28.12.2005 року до цього контракту строк дії контракту був продовжений до 30.12.2006 року.

Додатковою угодою №2 від 10.03.2006 року до підрядного контракту №112-05 від 07.04.2005 року сторони досягли згоди про збільшення строків виконання відновлювальних робіт корпусу №80 (адміністративно-побутової частини в осях А-Г/1-27) до 31.08.2006 року. Крім того, сторони домовилися, що замовник (позивач) додатково доручає, а генпідрядник (відповідач) приймає на себе відновлювальні роботи в АПК (столова, кухня) корпусу №80 згідно локального кошторису (додаток до договірної ціни №1.1) і загальна вартість даної додаткової угоди складає 129184,80 (у тому числі ПДВ –21530,80 грн.). Сторонами були визначені умови розрахунків –аванс у розмірі 30% від договірної ціни за даною додатковою угодою, що складає 38755,44 грн. (п.6). Строк виконання робіт за додатковою угодою був встановлений сторонами 8 календарних місяців з моменту надходження передплати за додатковою угодою на розрахунковий рахунок генпідрядника.

Додатками до додаткової угоди №2, про що зазначено у тексті зазначеної додаткової угоди (пункти 2 і 3), є договірна ціна на відновлювальні роботи в АПК (столова, кухня) і локальний кошторис (форма №4) №2-1-9/3 на відновлювальні роботи в АПК (столова, кухня).

Таким чином, додаткова угода №2 від 10.03.2006 року визначає додаткові роботи, які повинні були бути проведені відповідачем і встановлює строк їх виконання, вартість робіт і матеріалів, порядок оплати виконаних робіт.

На виконання умов додаткової угоди №2 позивач перерахував на рахунок відповідача 38755 грн. 44 коп. за платіжним дорученням №5603 від 08.09.2006 року у якості авансу 30%, тобто виконав умови оплати авансового платежу, які передують початку виконання робіт (п.6 і п.7 Додаткової угоди №2).

У встановлений додатковою угодою строк –8 календарних місяців з моменту надходження передплати –відповідач роботи за додатковою угодою №2 не виконав (доказів виконання робіт та приймання їх замовником відповідачем не надано).

Вважаючи свої права порушеними позивач просив у позові стягнути з відповідача і на підставі п.11 Контракту №112-05 від 07.04.2005 року, ст.ст.536, 611, 625 ЦК України суму перерахованого авансу (основний борг) в розмірі 38755,44 грн., штраф у розмірі 5213,98 грн. –1% від суми перерахованого авансу за кожний день прострочення виконання робіт за період з 10.05.2007 року по 21.09.2007 року (135 днів), величину інфляції у розмірі 1860,27 грн. і 3% річних у сумі 430,03 грн. У доповненні до позовної заяви від 22.11.2007 року позивач уточнив підстави стягнення коштів в сумі 38755,44 грн. і просив їх стягнути на підставі ст.ст.536, 883 п.2, 882, п.6, 891 ЦК України.

Відповідно до ч.6 ст.882 ЦК України, на яку послався позивач як на підставу стягнення передплати (авансу) за договором, замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою, а в силу ч.2 ст.883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Зазначені правові норми визначають порядок відмови від прийняття робіт у разі виявлення недоліків цих робіт, які не можуть бути усунені підрядником. У даному випадку роботи взагалі виконані не були, що унеможливлює застосування до спірних правовідносин ч.6 ст.882 ЦК України.

Право на стягнення збитків (у тому числі і сплаченої суми авансу) у випадку, коли роботи не розпочаті або виконуються повільно, виникає у замовника у випадку відмови від договору підряду, що визначено ч.2 ст.849 ЦК України. Згідно зазначеної правової норми якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позивач не відмовлявся від договору (такий доказ не наданий), але місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги у цій частині позову з посиланням на претензію позивача від 01.08.2007 року. Як вбачається із зазначеної претензії (т.1 а.с.20) позивач просив перерахувати пеню і суму заборгованості у 38755,44 грн., але від договору не відмовлявся. Оскільки в силу ч.2 ст.849 ЦК України підставою стягнення збитків є наявність одночасно трьох умов: невиконання або повільне виконання робіт, відмова від договору і вимога про відшкодування збитків, а позивач не відмовився від договору у встановленому порядку, стягнення збитків у вигляді перерахованого авансу є передчасним і у цій частині позову повинно бути відмовлено.

Місцевим господарським судом також була стягнута пеня за не додержання строків виконання робіт у сумі 5231,98 грн. із розрахунку 0,1% від сплаченої суми (авансу) за кожний день прострочення. Відповідно до п.11 Підрядного контракту №112-05 від 07.04.2005 року за не додержання строків виконання робіт генпідрядник сплачує штраф в розмірі 0,1% від оплаченої суми контракту за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Задовольняючи позовні вимоги у цій частині позову місцевим господарським судом не було враховано обмеження суми неустойки, яке було узгоджено сторонами. За таких обставин стягненню у вигляді неустойки підлягає 2264 грн. 09 коп. за період з 12.05.2007 року по 21.09.2007 року (строк, з якого обраховується пеня, починається з першого дня дев’ятого місяця після перерахування коштів на рахунок отримувача, яке було здійснене саме 11.09.2006 року, що підтверджується відміткою банківської установи на платіжному дорученні №5603 від 08.09.2006 року), виходячи із подвійної облікової ставки НБУ. При цьому заперечення відповідача щодо підписання договірної ціни і локального кошторису не уповноваженими особами не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог щодо стягнення пені, оскільки договірна ціна і локальний кошторис є додатком до додаткової угоди №2, які існували на день підписання належними особами цієї угоди, а обов’язок підписання додатків до угоди, які самостійно не можуть бути визначені як правочини, законодавством не передбачено.

Разом з тим місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат і 3% річних, оскільки в силу ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач не має грошового зобов’язання перед позивачем за додатковою угодою №2, виключає стягнення з останнього збитків від інфляції і 3% річних.

Заперечення позивача щодо закінчення строку договору дії договору не може бути прийнято судом у якості підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже строк дії договору не є підставою вважати, що зобов’язання за договором припинилися. Наданий позивачем лист від 06.06.2008 року №160 „Повідомлення про розірвання підрядного контракту №112-05 від 07.04.2005 року” не може бути підставою для стягнення перерахованого авансу, оскільки суд перевіряє законність прийнятого місцевим господарським судом рішення від 31.03.2008 року за обставинами, які існували станом на день прийняття цього рішення. Будь-яких повідомлень про відмову від контрактів або про розірвання контрактів станом на 31.03.2008 року позивач на адресу відповідача не направляв.

За таких обставин рішення суду підлягає зміні як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ) задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 31 березня 2008 року по справі №21/115-07 змінити, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

„Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 99, ) на користь державного підприємства „Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова” (м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, ) 2264 грн. 09 коп. неустойки, 22 грн. 63 коп. витрат по сплаті державного мита і 5 грн. 77 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позовних вимог відмовити”.

Стягнути з державного підприємства „Виробниче об’єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова” (м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 1, ) на користь відкритого акціонерного товариства “ЮМ Плюс” (м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 99, ) 208 грн. 61 коп. витрат по сплаті державного мита за перегляд судового рішення в апеляційному порядку.

Зобов’язати господарський суд Дніпропетровської області видати накази відповідно до вимог ст.ст.116, 117 ГПК України.

Головуючий О.С.Євстигнеєв

Судді: Л.О.Лотоцька

Р.М.Бахмат

З оригіналом згідно.

Помічник судді М.В.Юрченко

10.06.2008р.