ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" травня 2008 р. Справа № 16/58-08

вх. № 1773/6-16

Суддя господарського суду Здоровко Л.М.

при секретарі судового засідання Малярчук Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Бічуков А.В., довіреність №146 від 11.01.2008 р.;

відповідача -нез’явився;

розглянувши справу за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", смт. Губиниха

про стягнення 354635,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 250 000,00 грн. основного боргу, 87 805,41 грн. інфляційних та 16 830,50 грн. 3% річних, мотивуючи тим що відповідач станом на день подання позову до суду не розрахувався із позивачем за договором купівлі-продажу цінних паперів № 230-Т-12 від 04.11.2002р. Також до стягнення заявлено державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надав 02.04.208р. витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 21.03.2008р. №21-12/1634, в якому вказано, що станом на 01.03.2008р. адреса ТОВ "Енергоінвест" Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, смт. Губиниха, вул. Берегового, 1.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 ГПК України, справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розгляну суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву та витребуваних документів не надав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно до адреси вказаної витязі з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 21.03.2008р. №21-12/1634 (а.с. 61).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, суд встановив такі обставини.

04 листопада 2002 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - Позивач, Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоінвест» (далі - Відповідач, Покупець) укладено договір № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів (далі - Договір).

Відповідно п. 1.1. Договору, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця цінні папери (далі по тексту -ЦП) згідно із наступними реквізитами:

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0684 номіналом 394 210,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0687 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0686 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0683 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0682 номіналом 400 000,00 грн.;

а Покупець зобов'язується оплатити Продавцю вказані ЦП по номінальній вартості на загальну 1 994 210,00.

У пункті 2.1 Договору зазначено, що до 13.11.2002 р. Продавець зобов'язаний провести передачу ЦП Покупцю, вказаних у п. 1.1 даного Договору.

На виконання вищевказаного пункту договору, 13.11.2002 р. між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі ЦП, за яким Позивач передав Відповідачу зазначені у п. 1.1. Договору (5 одиниць).

У пункті 2.2.1 Договору встановлено, що Покупець зобов'язується до 20.04.2003 р. здійснити оплату ЦП в сумі зазначеній у п. 1.1. даного договору на рахунок Продавця.

23.12.2002 р. між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р. за якою Позивач зобов'язується передати у власність Відповідача наступні ЦП:

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0684 номіналом 394 210,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0687 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0686 номіналом 400 000,00 грн.;

Також, згідно п. 2 даної додаткової угоди, сторони узгодили, що у відповідності до внесених змін у п.1.1. Договору, Покупець зобов'язується передати раніш отримані від Продавця, а Продавець зобов'язується прийняти протягом 1 (одного) банківського дня два простих векселя згідно з наступними реквізитами:

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0683 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0682 номіналом 400 00,00 грн.;

На виконання даної додаткової угоди від 23.12.2002 р. було підписано акт приймання-передачі векселів, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв вищевказані два векселі.

30.01.2003 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., за якою Позивач зобов'язується передати у власність Відповідачеві наступні ЦП:

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0687 номіналом 400 000,00 грн.;

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0686 номіналом 400 000,00 грн.;

Крім того, в додатковій угоді б/н від 30.01.2003р. до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони погодили що, у відповідності до внесених змін до Договору пунктом 1 даної додаткової угоди, Покупець зобов'язується передати раніш отриманий від Продавця, а Продавець зобов'язується прийняти протягом 1 (одного) банківського дня один простий вексель за наступними реквізитами:

ТОВ «Регіон-Ресурс» 0684 номіналом 394 210,00 грн.;

На виконання даної додаткової угоди б/н від 30.01.2003 р., було підписано акт приймання-передачі векселів, за яким Відповідач передав, а Позивач прийняв вищевказаний вексель.

Таким чином, в наслідок укладення між Позивачем та Відповідачем вищевказаних додаткових угод до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони погодили п. 1.1. Договору в наступній редакції: Покупець продає, а покупець купує два векселі на загальну суму 800 000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем згідно меморіального ордеру: №91 від 14.11.2002 р. сплачено 200 000,00 грн., №123 від 02.12.2002р. 350 000,00 грн..

Таким чином заборгованість відповідача за договором складає: 800 000,00 – (200 000,00 + 350 000,00) = 250 000,00 грн.

18.04.2003р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 19 грудня 2003р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

19.12.2003р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 20 лютого 2004р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

20.02.2004р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 30 червня 2004р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

30.06.2004р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 31 січня 2005р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

31.01.2005р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 10 липня 2005р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

10.07.2005р. додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 25 листопада 2005р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

25.11.2005р. . додатковою угодою б/н до договору № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р., сторони домовились до 29 листопада 2005р. здійснити оплату за вищевказані ЦП в сумі, вказаній в п. 1.1. Договору.

Як вбачається з вищевикладеного, між сторонами неодноразово укладались додаткові угоди щодо внесення змін до п. 2.1. Договору (зміна дати платежу Відповідачем за векселі). Але на час звернення позивача з позовом до суду, відповідач заборгованость не погасив та не надав суду жодних документів, що підтверджували б її сплату.

Відповідно до ч.4 ст. 656 ЦК України, до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Крім того, ч.1 ст. 692 ЦК України встановлює обов'язок покупця оплатити товар після його фактичного прийняття або після строку встановленого договором.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 250 000,00 за договором № 230-Т-12 купівлі-продажу цінних паперів від 04.11.2002р. належно обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

У пункті 3.1. Договору сторони встановили, що за невиконання або неналежне виконання умов договору даного договору Сторони несуть відповідальність у відповідності із умовами даного договору та діючим законодавством.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи це, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 87 805,41 грн. інфляційних нарахувань, а також 3% річних в сумі 16 830,50 грн., визнаються судом правомірними та підлягають задоволенню.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита в сумі 3546,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 611, ч.2 ст. 625, ч.1 ст.692 ЦК України, ст.ст.193, 198 ГК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест", смт. Губиниха код 31461558 ( 51251, Дніпропетровська обл., Новомосковський р-н, смт. Губиниха, вул. Берегового, 1 ( у т.ч. р/р 0000 в Харківській філії АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351641)) на користь Акціонерного комерційного іноваційного банку „УкрСиббанк”, м. Київ код 09807750, (61005 м. Харків, пр-т Московський, 60 (у т.ч. р/р 2072-5-11030-0000 в АКІБ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО 351005)) – 250 000,00 грн. основного боргу, 87 805,41 грн. інфляційних, 3% річних в розмірі 16 830,50 грн., витрати по сплаті держмита в розмірі 3546,35 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Здоровко Л.М.

Повний текст рішення виготовлено 21.05.2008 року.