ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 22/259

14.01.08

За позовом Закрите акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа"

до Комунальне підприємство "Шляхово - експлуатаційна дільниця по ремонтута утриманню автомобільних шляхів та споруд на них" Печерського району м. Києва

про про відшкодування збитків 6 584,99грн.

Суддя Шкурат А.М.

Представники

від позивача           Жигало О.С. (довіреність № 180-2007 від 03.09.2007 р.),

Рибак Є.В. (довіреність № 10-2008 від 02.01.2008 р.)

від відповідача Хилько К.В. (довіреність № 104/20-1)

У судовому засіданні 21 січня 2008 року, згідно з вимогами статті

85 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), за згодою представників сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційна дільниця по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них" Печерського району м. Києва 6 584,99 грн. збитків.

Позивач в позовних вимогах посилається на те, що відповідно до договору (полісу) № Б/6162029 від 27.07.2004 р. цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у позивача. Внаслідок настання страхової пригоди із автомобілем Мазда 2, д/н АА 9782 АВ застрахованим у ЗАТ "Страхова компанія "Веско" позивач виплатив у порядку регресу 6 584,99 грн., оскільки у настанні страхової пригоди був винен водій відповідача. Проте оскільки відповідач порушив норми Закону України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач має право регресної вимоги до відповідача. Позивач просить суд стягнути з відповідача 6 584,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20 липня 2007 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 4 вересня 2007 року.

У судове засідання 4 вересня 2007 року відповідач не з’явився, про причини неявки суд не повідомлений.

Ухвалою від 04.09.2007 року розгляд справи відкладено на 19.11.2007 року та зобов’язано позивача надати виписку з рахунку у банку до платіжного доручення № 6941 від 13 грудня 2005 року..

В судове засідання 19.11.2007 року представник відповідача не з’явився, відзиву на позов не надав. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з хворобою представника.

Ухвалою від 19.11.2007 р. розгляд справи було відкладено на 10.12.2007 року у зв’язку з неявкою в судове засідання представника відповідача.

В судовому засіданні 10.12.2007 року відповідач надав заперечення проти позову, де посилається на те, що дізнався про страхову пригоду через 9 днів після її настання. Водій відповідача також дізнався про страхову пригоду в той самий строк.

В судовому засіданні 10.12.2007 р. оголошувалась перерва до 14.01.2008 року.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2004 р. між позивачем і відповідачем був укладений договір (поліс) № Б/6162029 обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів на території України (далі-поліс). За цим полісом був застрахований автомобіль ЗІЛ 433362, д/н 22568 КА, який належить відповідачу.

09.03.2005 р. приблизно з 14-00 по 15-00 год. по вул. Липській 12/5 в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ЗІЛ 433362, д/н 22568 КА під керуванням Чернухи П.М. та автомобіля Мазда 2, д/н АА 9782 АВ, який належить представництву "Ріхтер Гедеон Р.Т. Угорщина" в Україні, під керуванням Сорочинської І.Б.

Автомобіль Мазда 2, д/н АА 9782 АВ застрахований в Закритому акціонерному товариству "Страхова компанія "Веско" договором страхування автотранспорту № 673-а/04к від 28.09.2004 р.

Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Веско" відповідно до договору № 673-а/04к від 28.09.2004 р. відшкодувала представництву "Ріхтер Гедеон Р.Т. Угорщина" в Україні витрати на ремонт застрахованого автомобіля у сумі 6 844,99 грн., про що свідчить платіжне доручення № 509 від 23.06.2005 р. Крім того Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Веско" оплатило послуги за проведення авто-товарознавчого дослідження у розмірі 250,00 грн.

Загальна сума страхового відшкодування за договором № 673-а/04к склала 7 094,99 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України “Про страхування” та ст. 933 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Закрите акціонерне товариство "Страхова компанія "Веско" 23.09.2005 р. звернулось до позивача з претензією № 1295 про відшкодування в порядку регресу виплаченої суми у розмірі 7 094,99 грн.

Пунктом 2 полісу передбачена безумовна франшиза у розмірі 510 грн. Таким чином позивач несе відповідальність за нанесені матеріальні збитки у розмірі 6 584,99 грн. (7 094,99 –510).

На підставі полісу позивач склав страховий акт № 618 про настання страхового випадку 09.03.2005 р. та згідно з розпорядженням від 09.12.2005 р. № р-514 виплатив Закритому акціонерному товариству "Страхова компанія "Веско" 6 584,99 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6941 від 13.12.2005 р.

Відповідно до п. 33.1.2 ст. 33 Закону України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов’язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов’язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідач повідомив позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди 21.03.2005 р. повідомленням № 163/20-11 від 18.03.2005 р. Тобто відповідач пропустив трьох денний строк передбачений Законом України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п.п. в, г ст. 38.1.1 Закону України "Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду :

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди чи ухилився від проведення в установленому порядку перевірки, констатуючої дію алкогольних напоїв, наркотичних чи інших одурманюючих речовин, чи споживав ці речовини після дорожньо-транспортної пригоди до відповідної констатуючої перевірки;

г) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у п. 33.1.2 ст.33 цього Закону.

Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків.

Слід зазначити, що твердження відповідача, про те, що водій не залишав місце дорожньо-транспортної пригоди оскільки він не побачив ніяких зіткнень та пошкоджень з припаркованим автомобілем і дізнався про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду тільки 18.03.2005 р. з телефонограми ВДАІ Печерського району, суд визнає необґрунтованими оскільки Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 29.04.2005 р. № 3-1151/2005 визнано вину Чернухи П.М. у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди від 09.03.2005 р. та залишення місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Відповідно до п. 5 ст. 35 ГПК України факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України Державне мито у сумі 102,00 грн. та витрати позивача на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1172 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 32, 33, 35, 49, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційного управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них" Печерського району м. Києва (01010, м. Київ, вул. Іванова, 19, ) на користь Закритого акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ) 6 584 (шість тисяч п’ятсот вісімдесят чотири) грн. 99 грн. сплаченого страхового відшкодування, 102 (сто дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Шкурат А.М.

21 квітня 2008 року