ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.06.08 р.                     Справа № 9/78

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок”, м.Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне-2, Константинівський район Донецької області

про стягнення 23 865грн.57коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Марченко О.В. – представник (за довіреністю №61 від 12.05.2008р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок”, м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне-2, Константинівський район Донецької області про стягнення заборгованості в розмірі 23865грн.57коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 16 580грн.80коп., пені в розмірі 2 835грн.08коп., 3% річних в розмірі 599грн.63коп. та індексу інфляції в розмірі 3 850грн.06коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №57/2006 від 20.01.2006р., специфікацію до договору №1 від 20.01.2006р., акт звірки №69 від 01.01.2008р., видаткові накладні №РН-0159 від 22.09.2006р., №РН-0170 від 24.11.2006р., №РН-0171 від 27.11.2006р., №РН-0186 від 29.12.2006р., довіреності на отримання цінностей серії ЯМТ №273800 від 21.09.2006р., серії ЯМЯ №303144 від 23.10.2006р., серії ЯНГ №874602 від 28.12.2006р., серії ЯМЯ №303198 від 26.10.2006р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 15.04.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1233 від 24.04.2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне-2, Константинівський район Донецької області станом на 24.04.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

20.01.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок”, м.Київ та Товариством з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне-2, Константинівський район Донецької області був укладений договір поставки товарів №57/2006, відповідно до якого постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність покупця (відповідача) товар на загальну суму 243 370грн.00коп., відповідно до специфікацій, які є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в строк та розмірі, передбаченими даним договором (п.1.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка товару на загальну суму 18 297грн.60коп., що підтверджується видатковими накладними №РН-0159 від 22.09.2006р., №РН-0170 від 24.11.2006р., №РН-0171 від 27.11.2006р., №РН-0186 від 29.12.2006р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Фактичне отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника відповідача на видаткових накладних в графі „отримав” та довіреностями на отримання цінностей серії ЯМТ №273800 від 21.09.2006р., серії ЯМЯ №303144 від 23.10.2006р., серії ЯНГ №874602 від 28.12.2006р., серії ЯМЯ №303198 від 26.10.2006р. (копії довіреностей наявні в матеріалах справи).

Пунктом 6.1 договору встановлено, що розрахунки між сторонами здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника за наступною схемою: відстрочення платежу 15 календарних днів.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, враховуючи те, що договором не встановлено з якого моменту здійснюється відстрочення платежу на 15 календарних днів, суд вважає за необхідне в даному випадку застосувати положення ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, відповідно з якою покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Таким чином, враховуючи наявність підписів представника відповідача на відповідних видаткових накладних, а також відсутність заперечень відповідача щодо неотримання товару за цими накладними, строком оплати отриманого товару є:

за видатковою накладною №РН-0159 від 22.09.2006р. – 08.10.2006р.;

за видатковою накладною №РН-0170 від 24.11.2006р. – 10.12.2006р.;

за видатковою накладною №РН-0171 від 27.11.2006р. – 13.12.2006р.;

за видатковою накладною №РН-0186 від 29.12.2006р. – 14.01.2007р.

За твердженням позивача, на момент подання позовної заяви відповідач не повністю оплатив отриманий товар, а саме, неоплаченою є сума в розмірі 16580грн.80коп.

Зазначена сума заборгованості підтверджується актом звірки взаєморозрахунків №69 від 01.01.2008р., який підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 16 580грн.80коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 16 580грн.80коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем товару, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок”, м.Київ в частині стягнення основного боргу в розмірі 16 580грн.80коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.8.3 договору в разі порушення покупцем строку оплати вартості товару, визначеного п.7.1 договору, він зобов`язується заплатити покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент нарахування пені за кожен день прострочення.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі пункту 8.3 договору, за розрахунком позивача, пеня за період прострочення оплати продукції з 15.01.2007р. по 30.03.2008р. становить суму в розмірі 2 835грн.08коп.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає за необхідне перерахувати суму пені на підставі наступного:

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Оскільки отриманий товар відповідачем був частково оплачений, а документів, які підтверджують зазначену оплату позивачем не представлено, тому встановити момент виникнення зобов`язання відповідача щодо оплати отриманого товару за кожною окремою накладною не виявляється можливим, у зв`язку з чим нарахування штрафних санкцій здійснюється після спливу 15 денного строку з моменту здійснення останньої поставки, тобто з 15.01.2007р.

Таким чином, розмір пені за період з 15.01.2007р. по 16.07.2007р. (182 дні прострочення) становить суму в розмірі 1 384грн.61коп.

Стосовно посилань позивача на строк позовної давності при розрахунку суми пені, суд зазначає, що згідно до статі 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За приписом ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Оскільки відповідної заяви сторонами не надано, суд розглядає позовні вимоги без застосування строку позовної давності.

З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 2835грн.08коп. підлягають частковому задоволенню на суму в розмір 1 384грн.61коп.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, індекс інфляції становить суму в розмірі 3 850грн.06коп. та 3% річних становлять суму в розмірі 599грн.63коп. за період прострочення з 15.01.2007р. по 04.04.2008р.

Розглянувши наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми індексу інфляції в розмірі 3 850грн.06коп. та 3% річних в розмірі 599грн.63коп. не суперечать чинному законодавству України, а відтак є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 256, 258, 267, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.232, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок”, м.Київ до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт”, с.Водяне-2, Константинівський район Донецької області про стягнення заборгованості в розмірі 23865грн.57коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 16 580грн.80коп., пені в розмірі 2 835грн.08коп., 3% річних в розмірі 599грн.63коп. та індексу інфляції в розмірі 3 850грн.06коп.– задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Європродукт” (за адресою: вул.Зелена, 1-а, с.Водяне-2, Константинівський район, Донецька область, 85180, р/р 2571 в Донбаському філіалі ВАТ „Кредитпромбанк”, МФО 335593, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НАЛО брок” (за адресою: вул.Ревуцького, 35/201, м.Київ, 02068, р/р 9291 в Харківському відділенні КМФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 322012, ) суму основного боргу в розмірі 16 580грн.80коп., пеню в розмірі 1 384грн.61коп., 3% річних в розмірі 599грн.63коп. та суму індексу інфляції в розмірі 3 850грн.06коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 224грн.15коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 110грн.83коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 04.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя