ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.2008                                                              Справа № 3/48

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Л.П.Я.”, м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вартер – Україна”, м. Ужгород

про стягнення 2046 грн. 38 коп. боргу за оренду приміщення,

Суддя господарського суду – В.В.Мокану

представники:

Позивача – Кішко П.Ю., довіреність від 21.04.2008 року

Відповідача – не з”явився

СУТЬ СПОРУ: Товариством з обмеженою відповідальністю „Л.П.Я.”, м. Ужгород заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю „Вартер – Україна”, м. Ужгород про стягнення 2046 грн. 38 коп. боргу за оренду приміщення.

В судовому засіданні 11.06.2008 року та 18.06.2008 року брав участь також представник відповідача Марамигін П.В., довіреність № 3/УТ від 09.06.2008 року, оголошувались перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач не виконав умови договору по своєчасній сплаті орендної плати і вартості опалення за січень – квітень 2008 року.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (з оголошенням перерви сторони ознайомлені під розписку), після перерви у судове засідання 23.06.2008 року явку уповноваженого представника не забезпечив. У поданому суду письмовому поясненні № 1/ВУ від 11.06.2008 року зазначив, що в позовній заяві позивачем не наведено детального розрахунку суми позовних вимог, що не дає можливості визначитись щодо визнання чи невизнання позовних вимог повністю або частково.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши

представників сторін,

суд встановив:

Між сторонами спору 28.01.2008 року був укладений договір оренди приміщення № 35 загальною площею 25 м2 у будівлі позивача, що находиться за адресою: м. Ужгород, пл. Б. Хмельницького, 21, строком до 31.12.2008 року.

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 23.06.2008 року у справі № 3/48

Відповідно до п. 1.1 орендодавець (позивач) зобов’язався передати, а орендар (відповідач) прийняти в оренду приміщення.

Згідно п. 1. 2 вступ орендаря у строкове користування об’єктом настає з моменту підписання акту приймання – передачі об’єкту.

Факт передачі майна орендарю підтверджується Актом приймання – передачі нерухомого майна від 28.01.2008 року, підписаним уповноваженими посадовими особами та скріпленим печатками сторін.

Розмір та строк орендної плати сторонами визначено у п. 4 договору, що передбачає сплату відповідачем орендної плати у розмірі 40 грн. за 1 м2 та додатково вартості опалювання в опалювальний період згідно встановленої ціни за опалювальну площу щомісячно, відповідно до виставлених орендодавцем рахунків не пізніше 5 числа звітного місяця.

Орендар вчасно не вніс орендну плату за спірний період, внаслідок чого виник борг перед позивачем в сумі 2 613 грн. 40 коп.

У зв’язку з невнесенням відповідачем орендної плати позивач 08.04.2008 року направив відповідачеві письмову вимог № 7 про погашення боргу, яку відповідач залишив без задоволення.

Листом № 1-14/84 від 14.04.2008 року відповідач заявив про розбіжність між реальною орендованою площею приміщення і площею, зафіксованою у договорі оренди.

У зв’язку із розбіжностями сторони 14.04.2008 року погодили фактичні параметри орендованого приміщення в межах 16.61 м2 та за взаємною згодою уклали угоду про розірвання договору оренди № 35.

Відповідно до п. 2 угоди про розірвання договору оренди № 35 відповідач був повинен провести оплату за оренду приміщення до дати передачі майна позивачу за актом приймання – передачі, що підписаний сторонами 14.04.2008 року.

Матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем умови договору щодо своєчасної сплати орендної плати.

Заборгованість відповідача перед позивачем за період з січня 2008 року по квітень 2008 року складає 2 046грн. 38 коп., в тому числі 1 724 грн. 58 коп. орендної плати та 321 грн. 80 коп. вартості опалення. Вимога позивача про стягнення боргу належним чином обґрунтована доданими до матеріалів справи документальними доказами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-IV, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року № 435-IV, зобов’язання має виконуватися належним чином, тому порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь 2 046грн. 38 коп. боргу за оренду приміщення.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 102 грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

продовження рішення господарського суду Закарпатської області від 23.06.2008 року у справі № 3/48

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Вартер – Україна”, вул. Володимирська, 82/53, м. Ужгород (6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Л.П.Я.”, вул. Б. Хмельницького, 21, м. Ужгород () суму 2 046 (Дві тисячі сорок шість гривень) грн. 38 коп., боргу за оренду приміщення, а також суму 102 (Сто дві гривні) грн. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 118 (Сто вісімнадцять гривень) грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Мокану