СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

26 травня 2008 року

Справа № 2-28/1047-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Борисової Ю.В.,

Черткової І.В.,

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився (Державне підприємство "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач");

відповідача: не з'явився, (Приватне підприємство "Стевія");

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Альошина С.М.) від 21.03.2008 у справі №2-28/1047-2008

за позовом           Державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач" (вул. Чапаєва, 9,Віліне, Бахчисарайський р-н,98433)

до           Приватного підприємства "Стевія" (вул. Гастело, 4/2,Красногвардійське, Совєтський р-н,97242)

про стягнення 50000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.03.2008 у справі № 2-28/1047-2008 відмовлено у позові державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач" (далі –ДП "Магарач") до приватного підприємства "Стевія" (далі –ПП "Стевія) про стягнення 50 000 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що додаткова угода, яка є невід'ємною частиною договору від 09.04.2007, та яка встановлює відповідальність ПП "Стевія", у вигляді сплати позивачу штрафу у розмірі 50 000 грн., була підписана без участі Південно-Української товарно - сировинної біржі "Схід" та не була зареєстрована вказаною біржею. Останнє, на думку суду першої інстанції, слугує підставою вважати додаткову угоду нікчемним правочином.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заявник стверджує, що суд першої інстанції не з'ясував суті додаткової угоди, та вважає, що для її дійсності не потрібне ані нотаріальне посвідчення, ані реєстрація на біржі, так як вказана додаткова угода не є невід'ємною частиною договору купівлі-продажу будівлі. Також апелянт вказує, що висновки суду першої інстанції зроблені без посилання на норми матеріального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.05.2008 суддю Гонтаря В.І. замінено на суддю Черткову І.В.

У судовому засіданні, яке відбулося 21.05.2008, представник позивача підтримав апеляційну скаргу з підстав, вказаних в ній. Представник відповідача проти скарги заперечував, просив залиши рішення суду першої інстанції без змін.

У судове засідання, яке відбулося 26.05.2008, після оголошення перерви, представники сторін не з'явилися, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Судова колегія знаходить матеріали, що є у справі достатніми та вважає можливим розглянути справу без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини справи.

09.04.2007 на Південно-Українській товарно-сировинній біржі «Схід»між сторонами у даній справі було укладено договір купівлі-продажу, який був зареєстрований вказаною біржею.

За умовами вищевказаного договору продавець (позивач) передав, а покупець (відповідач) - прийняв у власність окремо стоячу двоповерхову будівлю сортирувально–упаковувального цеху тютюну у літ. «А»загальною площею 1835,1 кв. м., яка розташована за адресою: Бахчисарайський район, с. Табачне, вул. Сотник, 2.

Продаж вказаного майна був здійснений за ціною, встановленою на біржових торгах у розмірі 410 000,00 грн.

Згідно з умовами вказаного договору, покупець зобов'язувався оплатити вищевказану суму до 15.06.2007 на розрахунковий рахунок продавця.

На виконання умов договору, Державним підприємством «Агрофірма «Магарач»Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, було передано вказану будівлю Приватному підприємству «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, згідно з актом прийому - передачі двоповерхової будівлі сортирувально - упаковувального цеху від 10.09.2007.

Також, умовами вищевказаного договору передбачалось, що Продавець (позивач) зобов'язався провести нотаріальну реєстрацію цього договору протягом 10 днів з моменту підписання.

Договором також передбачено, що він мав вступити в силу з

моменту нотаріальної реєстрації.

Як вбачається з матеріалів справи, у порушення вказаних умов договору, Державним підприємством «Агрофірма «Магарач»Національного інституту винограду і вина «Магарач». с. Віліне Бахчисарайського району, не було проведено нотаріальної реєстрації вказаного договору.

У зв'язку з ухиленням Державного підприємства «Агрофірма «Магарач»Національного інституту винограду і вина «Магарач», с. Віліне Бахчисарайського району, від нотаріальної реєстрації, приватне підприємство «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, звернулось до господарського суду АР Крим із позовом про визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним.

Рішенням господарського суду АР Крим від 31.07.2007 у справі № 2-27/8362-2007 позов ПП «Стевія», с. Красногвардійське Совєтського району, був задоволений, а договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.04.2007 визнаний дійсним без нотаріального посвідчення.

Вказане рішення сторонами оскаржено не було, у зв'язку з чим набрало законної сили.

У зв'язку з невиконанням у повному обсязі ПП «Стевія»,

с. Красногвардійське Совєтського району, своїх зобов'язань за вказаним договором щодо сплати вартості майна у сумі 410 000,00 грн., та сплатою лише суми у розмірі 101 500,00 грн., 27.07.2007 між сторонами було підписано додаткову угоду до договору купівлі-продажу від 09.04.2007.

У пункті 2 вищевказаної додаткової угоди від 27.07.2007 сторони передбачили, що у випадку несплати решти суми за договором купівлі-продажу від 09.04.2007 до 03.09.2007 ПП «Стевія»повинно було сплатити штраф у сумі 50 000,00 грн. протягом 10 банківських днів з моменту отримання повідомлення від Державного підприємства «Агрофірма «Магарач»Національного інституту винограду і вина «Магарач»про його сплату.

27.08.2007 відповідач звернувся до позивача з листом вих. № 219, в якому повідомив позивача про те, що вказаний договір від 09.04.2007, визнаний господарським судом дійсним рішенням від 31.07.2007 (яке набрало законної сили), з вказанням на те, що загальна площа будівлі складає 1 835,1 кв. м., тоді як згідно документів інвентаризаційної справи загальна площа цієї будівлі складає 1 835,4 кв. м.

За викладених обставин, ПП «Стевія», повідомило Державне підприємство «Агрофірма «Магарач»Національного інституту винограду і вина «Магарач»про направлення до господарського суду позову про перегляд вищевказаного рішення про визнання договору дійсним за нововиявленими обставинами, у зв'язку з чим ПП «Стевія», вказало на неможливість виконання своїх зобов'язань за вищевказаною додатковою угодою від 27.07.2008 у встановлений цією додатковою угодою строк, та запропонувало укласти нову додаткову угоду з передбаченням іншого строку остаточного розрахунку за договором купівлі-продажу від 09.04.2007

Рішенням господарського суду АР Крим від 07.09.2007 у справі № 2-27/8362-2007 заяву ПП «Стевія»задоволено, рішення господарського суду АР Крим від 31.07.2007 у справі № 2-27/8362-2007 змінено і визнаний дійсним без нотаріального

посвідчення договір купівлі-продажу від 09.04.2007 про продаж будівлі загальною площею 1 835,4 кв. м.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено на адресу відповідача повідомлення про оплату штрафу № 12-12/2090 від 04.12.2007, в якому позивач вказав на те, що відповідачем було здійснено остаточний розрахунок 28.11.2007 та, посилаючись на умови вищевказаної додаткової угоди від 27.07.2007, запропонував відповідачу сплатити штраф у сумі 50 000,00 грн.

У відповідь на це повідомлення, відповідачем на адресу позивача був направлений лист № 56 від 17.12.2007, в якому ПП «Стевія»вказало на те, що вважає вказаний штраф незаконним, а вимоги про його сплату такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вказана додаткова угода від 27.07.2007 до договору купівлі-продажу від 09.04.2007, зареєстрованого біржею, не була зареєстрована на цій же біржі, внаслідок чого є недійсною.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно до ст. 657 ЦК України, купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно з ч. 2 ст. ст. 15 Закону України «Про товарну біржу»№ 1956-ХІІ від 10.12.1991 р. (із змінами та доповненнями), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Але, відповідно до п. 4 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Як було зазначено, сторони у договорі від 09.04.2007 домовилися про нотаріальне посвідчення цього договору, тому, в силу п. 4 ст. 639 ЦК України, нотаріальна форма для вказаного договору стає обов’язковою.

Статтею 654 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Договір купівлі-продажу від 09.04.2007 був укладений на біржі, а крім того, сторони домовилися про його нотаріальне посвідчення (а.с. 8).

Додаткова угода до договору купівлі-продажу від 09.04.2007 (а.с. 10) змінює умови останнього, додаючи до нього відповідальність покупця (відповідача) за несвоєчасну сплату суми за договором купівлі-продажу. Тому твердження заявника апеляційної скарги про те, що додаткова угода не є невід'ємною частиною договору купівлі-продажу будівлі є хибним та не береться до уваги судовою колегією. Отже, додаткова угода про сплату штрафу у розмірі 50000 грн. за несвоєчасне виконання відповідачем умов про оплату вартості будівлі, повинна була бути вчинена на біржі та з нотаріальним посвідченням. При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що визнання договору купівлі-продажу будівлі дійсною в судовому порядку не потребує наступного нотаріального посвідчення у силу ч. 2 ст. 220 ЦК України, але це не позбавляє дії домовленості сторін про нотаріальне посвідчення, а як наслідок, таке посвідчення є обов’язковим для всіх змін до вказаного договору.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції також відсутні.

Керуючись статтями 101, 103 (частина 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Агрофірма "Магарач" Національного інституту винограду і вина "Магарач" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 21.03.2008 у справі № 2-28/1047-2008 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                Ю.В. Борисова

І.В. Черткова