ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.10.08 р.                     Справа № 36/171

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді: Н.В.Будко

при секретарі судового засідання:: І.О.Губенко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи

за позовом:          Дочірнього підприємства „Донецьк-Континент” Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Континент” м.Донецьк

до відповідача:          Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімекс” м.Донецьк

про:          стягнення 514 341грн. 96коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача: Нейрановський А.О. по дов.;

від відповідача: не з’явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Дочірнє підприємство „Донецьк-Континент” Товариства щ обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Континент” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімекс” м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 338 608грн. 71коп., пені в сумі 37 219грн. 12коп., суми інфляції 119 867грн. 46коп., 3% річних в сумі 18 646грн. 67коп.

Водночас, з метою забезпечення позову, позивач просить суд накласти арешт на майно або грошові суми, що належать відповідачу у розмірі ціни позову, включаючи суми судових витрат.

В обґрунтування вимог посилається на договір №25-04/1 від 25.04.06р., накладні, графік погашення заборгованості, розрахунки.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив на позов не представив, заявлені вимоги не оспорив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями №9828075, №903646, направленими рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу, що зазначена в довідці Головного управління статистики в Донецькій області від 23.09.08р. №14/4-20/1431: 83037, м.Донецьк, вул. Петровського, б.2.

Оскільки про час та місце розгляду спору відповідач був повідомлений належним чином, неможливість присутності у судовому засіданні документально підтверджена не була, в матеріалах справи достатньо документів та доказів для вирішення спору по суті, господарський суд вважає можливим розглянути справу відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача та оцінивши подані докази господарським судом ВСТАНОВЛЕНО:

25.04.06р. між сторонами був укладений договір, згідно якого позивач зобов’язався партіями передати у власність відповідача, а останній прийняти та оплатити продукти харчування, асортимент, кількість, ціна та вартість яких відображені у заявках та первісних документах, які виписуються на кожну партію товару на передбачених договором умовах.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу у період з 10.05.06р. по 15.09.06р. товар на суму 4 499 076грн. 84коп., що підтверджується видатковими накладними, ксерокопії яких, завірені належним чином, знаходяться у матеріалах справи.

Господарський суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач вказує, що він передав відповідачу товар на суму 4 556 714грн. 55коп., однак фактично за наявними в матеріалах справи накладними позивач передав відповідачу товар на суму 4 499 076грн. 84коп., оскільки накладні №22ДЦ-07-07-06/130 від 07.07.06р. на суму 1 559грн.98коп., №22ДЦ-11-07-06/105 від 11.07.06р. на суму 594грн. 89коп. №22ДЦ -11-07-06/108 від 11.07.06р. на суму 1 320грн. 48коп., 22ДЦ-11-07-06/184 від 11.07.06р. на суму 31 050грн. 46коп., 22ДЦ-11-07-06/190 від 11.07.06р. на суму 17 612грн. 90коп., 22ДЦ-12-07-06/141 від 12.07.06р. на суму 239грн. 40коп., 23ДЦ-22-07-06/17 від 22.07.06р. на суму 4 788грн. 22ДЦ-14-09-06/98 від 14.09.06р. на суму 239грн. 40коп., 22ДЦ-14-09-06/118 від 14.09.06р. на суму 232грн. 20коп., на які позивач посилається у позовній заяві, в матеріалах справи відсутні.

Згідно п.3.6 договору датою поставки товару вважається дата, що зазначена у накладній на передачу товарно-матеріальних цінностей, яка підписана повноважними представниками сторін.

За приписами розділу 5 договору оплата за товар здійснюється відповідачем протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару, яка визначається п.3.6 договору.

Однак у порушення взятих на себе договірних зобов’язань відповідач отриманий товар оплатив частково.

В період поставки товару сторони уклали графік погашення заборгованості по договору, згідно якого станом на 08.07.06р. загальний розмір заборгованості відповідача складає 172 000грн. 00коп. і підлягає оплаті у строк до 11.07.06р., але до теперішнього часу заборгованість відповідачем так і залишилась непогашеною.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов’язань за ним виникла заборгованість в сумі 338 608грн. 71коп.

Докази погашення заборгованості в сумі 338 608грн. 71коп. відповідач не представив, у зв’язку з чим господарський суд робить висновок, що на момент прийняття рішення грошове зобов’язання відповідача перед позивачем залишилось невиконаним, що є порушенням норм статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

За таких обставин, враховуючи те, що факт заборгованості в сумі 338 608грн. 71коп. підтверджений наявними в матеріалах справи документами, господарський суд позовні вимоги в цій частині вважає обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Порушення відповідачем виконання грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожен день прострочення (п.7.2 договору).

Однак перевіривши наданий позивачем розрахунок, згідно якого сума пені складає 37 219грн. 12коп., господарський суд вважає що він є арифметично невірним (оскільки у 2008 році не 365, а 366 днів), у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняє часткового, та стягує з відповідача пеню в сумі 37 117грн. 43коп.

Відповідно до статті 625 ЦК України прострочення відповідачем грошового зобов’язання тягне за собою обов’язок сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення, якщо інший розмір відсотків не встановлений законом або договором.

За розрахунком позивача, який судом арифметично перевірений, сума інфляції складає 119 867грн. 46коп.

Таким чином, з огляду на наявність заборгованості, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, при розрахунку 3% річних позивачем була допущена така ж сама помилка, як і при розрахунку пені, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині суд задовольняє частково та стягує з відповідача 3% річних в сумі 18 630грн. 55коп.

Разом з цим, господарський суд відмовляє у вимогах позивача в частині накладання арешту на майно та грошові кошти відповідача, оскільки позивач не представив жодних доказів в підтвердження того, що невжиття таких заходів може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення.

Судові витрати згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно задоволеній частині позову.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 509, 525, 526, 530, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства „Донецьк-Континент” Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Континент” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімекс” м.Донецьк про стягнення 514 341грн. 96коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Сімекс” на користь Дочірнього підприємства „Донецьк-Континент” Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „Континент” заборгованість в сумі 338 608грн. 71коп., пеню в сумі 37 117грн. 43коп., суму інфляції 119 867грн. 46коп., 3% річних 18 630грн. 55коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 5 142грн. 24коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн. 97коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя