ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2008 Справа № 4/181-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ємленінової З.І. при секретарі Сокуренко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства "Югполіграфматеріали" м. Херсон

до дочірнього підприємства "Каzамета-Україна" Литовсько-Казахського закритого акціонерного товариства "КAZAMETA" м. Херсон

про стягнення 18352грн. 35коп.

за участю представників сторін:

від позивача - юрист Вострикова В.Л.

від відповідача - уповноважена особа Яровий В.Ф.

Позивач звернувся з заявою, якою просить стягнути з відповідача 14.263грн.42коп. основного боргу, 1347грн.02коп. пені, 2446грн.53коп. втрат від інфляції, 295грн.38коп. 3% річних, посилаючись на невиконання ним обов’язків за договором поставки від 02.01.2007року.

Відповідач позовні вимоги не визнає і провадження у справі просить припинити, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 06.07.2007року проти відповідача порушено провадження у справі про визнання банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому він не міг своєчасно розрахуватися за отриману від позивача продукцію. Фактично заборгованість в сумі 14.263грн.42коп. ним була сплачена 14.04.2008року. Щодо стягнення пені, втрат від інфляції, та річних процентів, посилаючись на ч.4 статті 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, відповідач вважає, що оскільки під час дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня) та не застосовуються інші санкції, то до поняття „інші санкції” відносяться також передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України втрати від інфляції та 3% річних, які нараховуються за несвоєчасне виконання грошового зобов’язання.

Справа розглядалася з перервою, яка оголошувалася в засіданні суду 14.05.2008року.

Після перерви позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої він не заперечує проти перерахування суми основного боргу після порушення провадження у справі та відповідно до ст. 22 ГПК України збільшує розмір позовних вимог в решті суми позову і просить стягнути 3.129грн.47коп. втрат від інфляції, 298грн.83коп.. –3% річних та 1.345грн.55коп. пені. Копія заяви вручена представнику відповідача в засіданні суду, тому заява позивача приймається судом до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в:

02 січня 2007року між приватним підприємством "Югполіграфматеріали" (позивач) та дочірнім підприємством "Каzамета-Україна» (відповідач по справі) укладено договір купівлі-продажу.

Згідно з зазначеним договором, позивач прийняв на себе обов’язки передати у власність відповідача витратні матеріали для поліграфії в узгодженій сторонами кількості та асортименті, а відповідач зобов’язався прийняти цей товар і оплатити його вартість на умовах договору.

Відповідно до п. 5.1 договору від 02.01.2007року відповідач зобов’язався здійснити оплату вартості товару на протязі 20 календарних днів з моменту отримання товару.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав свої обов'язки за договором і в період з 04.07.2007року по 03.12.2007року за наданими до матеріалів справи видатковими накладними та рахунками-фактурами (арк. справи 28-58) передав через представників відповідача товари поліграфії на загальну суму 21.578грн.70коп. Розрахунки за отримані товари відповідач здійснив частково в сумі 7.315грн.28коп.

Відповідно до п.1, 7 ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом.

За вимогами ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаро-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач не виконав своїх обов’язків, встановлених пунктом 5.1 договору по своєчасних розрахунках за отриманий товар. Його заборгованість на день звернення з позовом становила 14.263грн. 42коп., що підтверджується розрахунком суми позову. В засідання суду відповідачем надано докази погашення основного боргу після порушення провадження у справі, що підтверджується банківською випискою від 14.04.2008року, тому провадження у справі в частині стягнення 14.263грн.42коп. підлягає припиненню за відсутністю предмету спору.

Крім цього, відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом., тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3.129грн.47коп. втрат від інфляції та 298грн.83коп. річних процентів обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). При цьому, відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки ( штрафу, пені). Така ж відповідальність передбачена і статтею 230 ГК України.

Укладаючи договір 02.01.2007року, сторони пунктом 9.2 узгодили відповідальність у вигляді сплати пені у разі невиконання розрахунків за отриманий товар в строки, зазначені договором в розмірі 0.5%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого в строк товару за кожен день прострочення платежу.

Разом з тим, при порушенні провадження у справі про банкрутство боржника господарський суд має право ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів. Відповідно до частини 4 статті 12 закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів.

Наданими до справи доказами підтверджується, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 06.07.2007року проти відповідача порушено провадження у справі №12/130-Б-07 про визнання його банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів і накладено заборону на відчуження майнових активів. Мораторій діяв до 24.12.2007року. В наступному, 11.02.2008року проти відповідача порушено іншу справу про визнання його банкрутом №5/83-Б-08 та знову введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який діяв до 06.03.2008року.

Враховуючи вимоги ч.4 статті 12 закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” пеня підлягає стягненню з відповідача частково в сумі 262грн.73коп. , яка нарахована позивачем за межами дії мораторію.

Посилання відповідача на те, що під час дії мораторію відповідно до ч.4 статті 12 вищезазначеного закону не підлягають нарахуванню інфляція та 3% річних безпідставне? оскільки відповідно до вимог зазначеної норми не нараховується неустойка ( штраф, пеня) та не застосовуються інші санкції. Сума інфляції та 3% річних не є іншими санкціями, а нараховані позивачем відповідно до статті 625 ЦК України, які відповідач повинен повернути позивачу поряд із основним боргом, як додаткову суму у зв’язку із прострочкою виконання грошового зобов’язання. При цьому відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

З урахуванням зазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті державного мита та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст.49 ГПК України відносяться на сторони пропорційно від суми задоволених позовних вимог та з урахуванням дати погашення відповідачем суми основного боргу.

В засіданні за згодою представників сторін оголошувалася вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі зазначених норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 77, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "Каzамета-Україна" Литовсько-Казахського закритого акціонерного товариства "КAZAMETA" м. Херсон вул.Перекопська № 169 р/р 0003 в Херсонській філії “ВТБ”МФО 342003 код 31220916 на користь приватного підприємства "Югполіграфматеріали" м. Херсон вул.40років Жовтня № 31 р/р в ХОД ВАТ “Райффайзен банк “Аваль” МФО 380805 код 33930159 - 3.129грн.47коп. втрат від інфляції, 298грн.83коп. –3% річних, 262грн.73коп. пені, 179грн.54коп. витрат по сплаті державного мита та 112грн.10коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 14.263грн.42коп. основного боргу.

4. В стягненні решти суми пені відмовити.

Суддя З.І. Ємленінова

Рішення оформлено відповідно до

ст..84 ГПК України 23.05.2008року.