ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у адміністративній справі

22 квітня 2008 р.                                                                                  Справа № 16/47

за позовом          товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „Варто”, м. Снятин, Івано-Франківська область

до відповідача          територіального управління Держгірпромнагляду України по Закарпатській області, м. Ужгород

про           скасування акту форми Н-1 від 13.12.07 та визнання частково нечинним акту форми Н-5 від 13.12.07

Суддя О.В. Васьковський

Представники:

від позивача – Сторожук А.В. (дов. від 14.04.08 №16/04-01)

від відповідача – Симулик В.В. - заступник начальника відділу організації державного нагляду, юр. забезпечення та обліку травматизму (дов. від 17.04.08 №3)

СУТЬ СПОРУ: про скасування акту форми Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 13.12.07 та визнання нечинним акту форми Н-5 від 13.12.07 в частині: визнання потерпілого Рейпаші Ч.С. працівником (охоронником) ТзОВ ВКФ „Варто”; визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом; перебування потерпілого у момент нещасного випадку при виконанні роботи охоронця на ТзОВ ВКФ „Варто”; допуску потерпілого до роботи охоронцем на ТзОВ ВКФ „Варто” (в тому числі без проведення інструктажу); відсутності контролю за дотриманням законодавства про охорону праці з боку керівництва ТзОВ ВКФ „Варто”.

Позивач просить позов задоволити, мотивуючи тим, що акти Територіального управління Держгірпромнагляду України по Закарпатській області форми Н-1 та Н-5 від 13.12.07 порушують права та законні інтереси товариства, акти містять невірні відомості та в них неправдиво викладено інформацію щодо нещасного випадку, містять неправильні висновки. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що потерпілий не перебував у трудових відносинах з ТзОВ ВКФ „Варто” та не був допущений до роботи на території птахофабрики.

Відповідач 18.04.08 подав суду заперечення на позовну заяву, у якому спростовує доводи позивача, наведені у позовній заяві, щодо незаконності прийняття спірних актів та доводить правомірність спірних актів. Також, у поданому запереченні відповідач вказав, що даний спір слід розглядати в порядку цивільного судочинства, що мотивує тим, що даний спір є спором у сфері трудових відносин та безпосередньо зачіпає права та охоронювані законні інтереси фізичних осіб, зокрема, спадкоємців особи, що загинула на виробництві.

У судовому засіданні 18.04.08 оголошувалася перерва.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. За своїм характером оспорювані акти не відносяться до тих, що перечисленні у вищенаведеній статті.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача, де він посилається на ч.1 ст.51 Цивільного процесуального кодексу України, якою встановлено що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникаю із цивільних , житлових, земельних, сімейних трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як вбачається із поданих матеріалів та пояснень представників сторін, спірними обставинами та такими, що підлягають встановленню судом є перебування позивача та гр. Рейпаші Ч.С. у трудових відносинах, що має значення для визначення підвідомчості спору. Водночас даний спір безпосередньо зачіпає права та охоронювані законом інтереси фізичних осіб, а саме осіб, що згідно довідки Тарновецької сільської ради перебувають на утриманні потерпілого Рейпаші Ч.С. (дід Рейпаші О.О., 1933 р.н. та донька Рейпаші В.Ч., 2006 р.н.).

Таким чином, беручи до уваги що ч. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України та ст.12 Господарського процесуального кодексу України, даний спір непідвідомчий господарському суду, то на підставі п.1 ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного судочинства України, провадження у справі підлягає закриттю оскільки її не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, керуючись п.1 ч.1 ст.17, п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 51, п.3 ч.1 ст. 121, ч. 2 ст. 150, п.1 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 160, 165, ч. 6 прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

закрити провадження в адміністративній справі.

Копію ухвали надіслати сторонам по справі.

Суддя                                          О.В. Васьковський