ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2008 р.                                                                       Справа №8/541

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", вул. Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008

до Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39802

про стягнення 6556,16 грн.

Суддя Плеханова Л.Б.

Представники:

від позивача: Лахматова К.Г., дов. № 20-421 від 28.11.07р.

від відповідача: Самоходський Є.О., дов. № 59/32 від 01.09.05р.

Суть спору: розглядається позовна заява Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" до Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення вартості недопоставленого вантажу в сумі 6556,16 грн.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 1253/4648 (20/2006/995) від 28.04.200р. на поставку залізорудних окатишів.

Відповідно до умов вказаного договору в червні 2006р. відповідачем було здійснено постачання окатишів на адресу позивача по залізничним накладним № 43724554, №43724565.

Відповідно до умов п. 6.2 договору позивачем була сплачена вартість поставленої продукції в повному обсязі виходячи з її ваги, вказаної в залізничних накладних.

Відповідно до п. 7.1 договору в редакції додаткової угоди №1 від 01.05.2006р. приймання продукції по кількості та розрахунок нестачі (надлишку) здійснюється експертом Торгово-промислової палати.

При визначенні ваги поставленої продукції граничне розходження при зважуванні складає +/- 1%. Норма природного убутку складає 0,3%. Відхилення у вазі поступаючих залізорудних окатишів з даними по документам вважаються допустимими, якщо вони не перевищують 1,3% (1% + 0,3%) при нестачі і 1% при надлишку. У такому випадку різниця у вазі не вважається недостачею.

У випадку недостачі більше 1,3% - фактичною (відповідальною) нестачею є вся різниця у вазі, за виключенням норми природного убутку 0,3 %.

З урахуванням викладених положень договору, прийомка залізничних маршрутів, які надійшли, була здійснена експертом Запорізької Торгово-промислової палати, результати якої зафіксовані актом експертизи № О-938/1 від 19.05.2006р.

Експертом ТПП встановлено, що загальна вага нетто продукції (як це зазначено в залізничних накладних №43724554, №43724565) складає 3385000 кг. Однак, за результатами переважування було встановлено, що вага продукції в дійсності складає 3334360 кг. Із застосуванням вищеописаних коефіцієнтів фактичне розходження у вазі склало 50640 кг.

У відповідності до п. 1., п. 2 Доповнення №2 до договору від 23.05.2006р. у випадку виявлення відповідальних недостач, Покупець (Позивач) направляє на адресу Продавця (Відповідач) претензію на відвантажену партію товару. Продавець зобов'язується визнавати претензії по нестачам та відшкодовувати Покупцю вартість продукції якої не достає.

Відповідно до наведеного на адресу Позивача була направлена претензія №20/1124 (ФД) від 09.06.2006р. з вимогою повернути надлишково сплачені кошти у сумі 13809,53грн. за недопоставлену продукцію в кількості 50640 кг.

Відповіддю на претензію №4605/6018 від 30.08.2006р. Відповідач визнав претензійні вимоги частково у сумі 4349,26 грн. Решту суми претензії Відповідач відхилив з посиланням на те, що при розрахунку ваги відповідальної нестачі ним було застосовано коефіцієнт природного убутку 1 % передбачений п.27. «Правилами видачі вантажів»затверджені наказом Мінтрансу №644 від 21.11.2000р. та додатково обґрунтовував свою позицію посиланням на ст.ст. 52., 53. Статуту залізниць України.

У зв'язку з тим, що Відповідачем було порушено умови укладеного договору щодо порядку визначення кількості відповідальної недостачі, на його адресу Позивачем було направлено лист №20/1394 (ФД) від 07.09.2006р. з вимогою повторно розглянути претензію та застосовувати при визначенні кількості нестачі коефіцієнти, передбачені договором.

Своєю відповіддю №4605/8379 від 16.10.2006р. Відповідач повідомив про повторне часткове відхилення претензійних вимог у сумі 6460,27 грн. у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Так, Відповідач вважає, що норми граничного розходження при зважуванні та природного убутку встановлені п. 27 Правил видачі вантажів і тому саме вони повинні застосовуватись.

В обґрунтування своєї позиції Відповідач також посилається на п. 3.17. Роз'яснень ВГСУ №04-5/601 від 29.05.2002р. «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею»яким зазначається наступне: «Відповідно до п.27. Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленім без утрати якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Зазначені норми нестачі (суми норм природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) передбачено п. 27. Правил видачі вантажів. Таким чином, якщо недостача маси вантажу знаходиться у межах норм природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, у одержувача відсутні підстави вважати, що він одержав вантаж з недостачею та вимагати від залізниці складання комерційного акта».

Таким чином, відповідач вважає, що сторонами неправомірно встановлені в договорі норми природної втрати та граничного розходження визначення маси, оскільки вони вже передбачені п.27 правил видачі вантажів, а відповідно до ст. 6 ЦК в договорі сторони не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Позивач вважає відмову відповідача від задоволення претензійних вимог у повному обсязі неправомірною, а наведені ним доводи необгрунтованими у зв'язку з наступним.

Відповідно до умов ст. 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказані норми цивільного законодавства Відповідачем порушені оскільки він відмовляється від виконання зобов'язання у спосіб, передбачений договором.

Крім того, коефіцієнт граничного розходження при зважуванні у розмірі 1 % та норми природного убутку 0,3 % були запропоновані самим Відповідачем у проекті договору №1253/4648 від 28.04.2006р. який було надіслано на адресу Позивача супровідним листом' №4648/3108 від 04.05.2006р.

Відповідно до ч. 2 ст. 67 ГК сторони вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Ч. З Ст. 6 ЦК передбачено що Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Посилання Відповідача на п.27. Правил видачі вантажів, Статут залізниці є необґрунтованими.

Так, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження статуту залізниць України»№457 від 06.04.1998р., Статуту залізниць України, затверджено на виконання приписів ст. З Закону України «Про залізничний транспорт». У свою чергу «Правила видачі вантажів»затверджені на виконання норм Статуту залізниць.

Закон України «Про залізничний транспорт»визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності залізничного транспорту, регламентує його відносини з відправниками та одержувачами вантажів з урахуванням специфіки функціонування цього виду транспорту як єдиного виробничо-технологічного комплексу.

З урахуванням наведеного сферою правового регулювання Правил видачі вантажів є взаємовідносини між залізницею і одержувачем вантажу в момент видачі вантажу, а не встановлення норм граничного розходження при зважуванні та природної втрати для обов'язкового застосування на всій території України при поставках продукції між господарюючими суб'єктами.

Відповідно до п. 27. Правил видачі вантажів передбачено, що вантаж вважається доставленим залізницею без утрати, якщо різниця у вазі не перевищує встановлену норму недостачі. Таким чином, даним пунктом обмежується відповідальність залізниці при видачі вантажу одержувачу, а не встановлюються норми нестачі, обов'язкові для всього народного господарства.

Позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 43, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39802, р/р 1980 у філії банку "Фінанси та кредит" в Полтавській області, МФО 331564, ОКПО 00191282:

- на користь Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", вул. Південне шосе, 72, м. Запоріжжя, 69008, р/р 0001 у АКБ "Індустріалбанк", МФО 313849, ОКПО 00191230 - 6556,16 грн. суму боргу, 102,00 суму держмита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Суддя                                         Плеханова Л.Б.