ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23.05.08                                                                                 Справа № 8/359пн-ад.

За позовом

Алчевської об’єднаної державної податкової інспекції в Луганській області, м. Алчевськ Луганської області

до Приватного багато профільного підприємства «Тетріс», м. Алчевськ Луганської області

про спонукання виконати певні дії

Колегія у складі суддів:

головуючий - Пономаренко Є.Ю.,

Ворожцов А.Г.,

Яресько Б.В.,

при секретарі Провоторовій О.В.

Представники сторін:

від позивача - Цуцков І.В., старший державний податковий інспектор, довіреність № 41314/10 від 05.12.07;

від відповідача - представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про:

- визнання неправомірними дій Приватного багатопрофільного підприємства “Тетріс” (далі –ПБП “Тетріс”, - відповідач), пов’язаних з відмовою у наданні Алчевській об'єднаній державній податковій інспекції (далі – ОДПІ, - позивач) копій фінансово-господарських та бухгалтерських документів при проведенні перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2006 року по 31.12.2006 року;

- зобов’язання відповідача надати ОДПІ завірені копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів за період з 01.04.06 року по 31.12.06 року, а саме: договорів з постачальниками та покупцями, накладні на придбання та продаж товару (робіт, послуг), податкові накладні на придбання та продаж товару (робіт, послуг), акти виконаних робіт (послуг), документи, що засвідчують набуття права власності на металобрухт та акти приймання металобрухту, товарно-транспортні накладні, розрахункові документи, кошторисну документацію.

Позов заявлено на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, який набрав законної сили з 1 вересня 2005 року, до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позов заявлено на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому, з огляду на суб‘єктний склад сторін у справі, де позивачем виступає суб‘єкт владних повноважень та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Розпорядженням голови Господарського суду Луганської області від 05.05.2008р. для розгляду даної справи призначена колегія у складі суддів: Пономаренко Є.Ю. –головуючий, Ворожцов А.Г., Яресько Б.В. У зв’язку з призначенням колегії розгляд справи розпочато заново та відповідно відлік процесуального строку вирішення спору у справі розпочато з дня видання розпорядження про призначення колегії.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, з підстав викладених у відзиві на позов, зданий до суду 07.08.2007р.

В судовому засіданні від 23.05.2008р. відповідач не скористався правом на участь свого представника.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників позивача та відповідача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Планом-графіком проведення документальних перевірок суб’єктів господарської діяльності Алчевської ОДПІ на квартал 2007 р., затвердженим начальником Алчевської ОДПІ, було заплановано проведення планової виїзної комплексної перевірки позивача з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період: з 01.04.2006 по 31.12.2006.

Вказаним планом-графіком було передбачено, що перевірка буде тривати 10 днів та почнеться у травні 2007 року.

В період: з 10.05.2007 по 21.06.2007 відповідачем була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період: 01.04.2006 по 31.12.2006.

Перевірка тривала 30 робочих днів (10 запланованих, та ще двічі строк продовжувався на 10 днів).

У зв’язку з необхідністю термін перевірки двічі продовжувався на 10 днів наказами начальника Алчевської ОДПІ від 22.05.2007 № 183 з 24.05.2007 по 07.06.2007 та від 07.06.2007 № 203 з 08.06.2007 по 21.06.2007.

В ході проведення перевірки Алчевською ОДПІ направлено запит на ім’я директора ПБП «Тетріс»про надання завірених копій документів за період з 01.04.2006р. по 31.12.2006р.

Копії документів не були надані керівником відповідача.

У зв’язку з цим працівниками податкового органу складено акт відмови від надання документів №102/231 від 07.06.2007р.

За результатами перевірки складено акт від 02.07.2007 № 1727/231-32260628, який підписаний відповідачем із запереченнями.

Позивач звернувся з даним позовом до суду 12.07.2007р., тобто вже після завершення перевірки та складання за її результатами акту перевірки.

Перша позовна вимога по визнанню неправомірними дій Приватного багатопрофільного підприємства “Тетріс”, пов’язаних з відмовою у наданні Алчевській ОДПІ копій фінансово-господарських та бухгалтерських документів при проведенні перевірки не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зазначена позовна вимога не відповідає способам захисту порушеного права та не відновлює права державного органу позивача.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість оскарження (визнання протиправними) дій (рішень) суб’єктів владних повноважень. Відповідач не являється суб’єктом владних повноважень.

Суб’єкти ж владних повноважень повинні звертатися до суду лише виключно у випадках встановлених законом (п. 4 ст. 17 КАС України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкових органів порядок і спосіб їх використання визначені Законом України від 04.12.1990р. № 509-ХІІ “Про державну податкову службу в Україні”.

Відповідно до п. 11 ст. 10 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” державні податкові інспекції подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про стягнення заборгованості перед бюджетами і державними цільовими фондами.

Звернення до суду з позовом про визнання дій по ненаданню копій документів протиправними законодавством не передбачено.

Натомість законодавством врегульовано питання самостійного одержання податковими органами таких документів шляхом їх вилучення без звернення до суду з цього приводу.

Друга вимога про зобов’язання відповідача надати ОДПІ завірені копії документів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Також як і за першою вимогою друга позовна вимога не відповідає способам захисту порушеного права.

Суб’єкти владних повноважень повинні звертатися до суду лише виключно у випадках встановлених законом (п. 4 ст. 17 КАС України).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Чинне законодавство у тому числі Закон України “Про державну податкову службу в Україні” не передбачає право податкових органів звертатися до суду з позовами про спонукання підприємства надати документи.

Крім того, питання вилучення документів та їх копій під час проведення перевірок врегульовано Законом України “Про державну податкову службу в Україні” та Інструкцією про порядок вилучення посадовими особами органів державної податкової служби України оригіналів та копій фінансово-господарських та бухгалтерських документів, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України 08.11.2005 N 493 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 р. за N 1427/11707.

Згідно п. 9 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: при проведенні перевірок вилучати у підприємств, установ та організацій копії фінансово-господарських та бухгалтерських документів, які свідчать про приховування (заниження) об'єктів оподаткування, несплату податків та зборів (обов'язкових платежів), а при проведенні арешту активів платника податків на підставі рішення суду - вилучати оригінали первинних фінансово-господарських та бухгалтерських документів із складенням опису, який скріплюється підписами представника органу державної податкової служби та платника податків, і залишенням копій таких документів платнику податків. Забороняється вилучення у суб'єктів господарської діяльності документів, що не підтверджують факти порушення законів України про оподаткування.

Так, по-перше: позивач звернувся з позовом до суду вже після закінчення перевірки та складення за її результатами акту.

Доказів проведення перевірки на даний час позивачем суду не надано.

Підстави для одержання документів (проведення перевірки) відпали ще до подачі позову.

Тому, у суду на даний час відсутні підстави вилучати у відповідача на користь позивача документи.

По-друге: позивачем не визначено чітко які саме документи із зазначенням дат, номерів та інших ідентифікуючих ознак підлягають вилученню. Згідно п. 9 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»забороняється вилучення у суб'єктів господарської діяльності документів, що не підтверджують факти порушення законів України про оподаткування. Позивачем не доведено який саме документ (назва, дата, №, тощо) свідчить про факт порушення законів про оподаткування. Знов таки слід зазначити, що за логікою документи мали бути потрібними податковому органу при проведенні перевірки для встановлення таких фактів порушень та визначення відповідних висновків в акті перевірки. У даному ж випадку вимога про витребування документів заявлена вже після закінчення перевірки та складення акту.

Також, слід зазначити наступне.

Питання одержання оригіналів та копій документів, та наслідки відмови у добровільному їх наданні суб’єктом господарювання врегульовані Інструкцією про порядок вилучення посадовими особами органів державної податкової служби України оригіналів та копій фінансово-господарських та бухгалтерських документів, затвердженою наказом Державної податкової адміністрації України 08.11.2005 N 493 (далі - Інструкція про вилучення).

Згідно п 3.3 Інструкції у разі відмови платника податків добровільно надати документи (їх засвідчені копії) посадовій особі органу державної податкової служби нею складається акт довільної форми, що засвідчує факт такої відмови, із зазначенням посади, прізвища, ім'я та по батькові представника платника податків та переліку документів, які йому було запропоновано надати. Зазначений акт підписується посадовою особою органу державної податкової служби та представником платника податків. У разі відмови платника податків від підпису зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.

Далі визначається безпосередньо порядок вилучення (тобто примусового одержання) документів.

3.5. Вилучення оригіналів (копій) документів здійснюється посадовими особами органу державної податкової служби в присутності представника платника податків. Посадова особа органу державної податкової служби знімає копії з документів, що вилучаються, або копії яких вилучаються, використовуючи копіювальну техніку платника податків (за згодою), або копіювальну техніку органів державної податкової служби.

В абз. 2 п. 3.5. Інструкції визначено порядок вилучення оригіналів документів.

У даному спорі позивач, як при проведенні перевірки так і в позовній заяві, ставить питання про витребування (вилучення) копій документів. Дії податкової служби у цьому випадку регламентовані абз. 1 п. 3.5. Інструкції.

Так, питання одержання у добровільному порядку або примусового вилучення можливе при проведенні перевірки та безпосередньо працівниками податкового органу що здійснюють перевірку без отримання з цього приводу рішення суду.

Таким чином, за викладених підстав у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено осіб, які брали участь у справі про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 28.05.2008р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Судді

Є.Ю.Пономаренко

Б.В.Яресько

А.Г. Ворожцов