ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 34/114

28.05.08

За позовом

Закритого акціонерного товариства „Видавництво „Киевские ведомости”

до

Приватного підприємства „Кур’єр України №1”

про

стягнення 24 220,44 грн.

Суддя

Сташків Р.Б.

Представники:

від позивача –

Бориславський В.А., представник за дов. б/н від 20.12.2007

від відповідача –

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство „Видавництво „Киевские Ведомости” (далі –Позивач) звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства „Кур’єр України №1” (далі –Відповідач) 24 220, 14 грн. заборгованості за надані послуги по доставці друкованої продукції.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням Відповідачем своїх зобов’язань за Договором про доставку друкованої продукції по регіонах України №15 від 02.01.2006 укладеного між Позивачем та Відповідачем.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Ухвала про порушення провадження у справі від 26.03.2008 надсилались Відповідачу за юридичною адресою:01133 м. Київ, вул. Щорса, 29 та фактичної адресою: 03049, м. Київ, вул. Шовкуненко, 8/20.

Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців»передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо такі відомості, є недостовірними і були внесені до нього, то третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Про поважні причини неявки в судове засідання представника Відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від Відповідача не надходило.

За таких обставин відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України), справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

02.01.2006 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір №15 про доставку друкованої продукції по регіонах України, відповідно до якого Відповідач (Замовник) доручає, а Позивач (Виконавець) зобов’язується забезпечити доставку друкованої продукції Замовника по регіонах України (згідно з заявою) (п.1.1 Договору).

Відповідач, в свою чергу, відповідно до п.3.2 Договору зобов’язувався оплатити вартість послуг Виконавця наступним чином: 50% від суми місячного замовлення за два банківських дні до відправки друкованої продукції перераховуються Замовнику у безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця, а решту суми Замовник таким же чином перераховує до 15 числа місяця, наступного за тим, якому послуги з доставки були надані, згідно з виставленим рахунком –фактурою.

Вартість послуг Виконавця за Договором визначається: а) при доставці газет, журналів і іншої друкованої продукції, де вказується ціна за доставку 1 примірника –шляхом множення ціни доставки одного примірника газети/журналу на їх кількість; б0 при доставці друкованої продукції, ціна за доставку якої вказується в кілограма –шляхом множення кількості кілограмів на вартість доставки одного кілограма, при цьому мінімальна сплачувана вага одного місця друкованої продукції становить 3 кг. (п.3.1 Договору).

15.02.2008 Позивач та Відповідач уклали Додаткову угоду до Договору №15 від 02.01.2006 на доставку продукції від 01.01.2007 та домовились пролонгувати дію Договору на 2007.

Обсяг отриманих послуг та їх вартість сторони фіксували в Актах виконаних робіт, які складалися за підсумками кожного календарного місця.

В підтвердження надання послуг з доставки, Позивачем надані копії актів виконаних робіт: №1/236-Д від 31.01.2006, №2/194-Д від 28.02.2006, №3/353-Д від 31.03.2006, №4/432-Д від 30.04.2006, №5/286-Д від 31.05.2006, №6/236-Д від 30.06.2006, №7/288-Д від 31.07.2006, №8/489-Д від 31.08.2006, №9/134-Д від 30.09.2006, №10/522-Д від 31.10.2006, №11/346-Д від 30.11.2006, №12/551-Д від 31.12.2006, №1/297-Д від 31.01.2007, №2/505-Д від 28.02.2007, №3/244-Д від 31.03.2007, №4/402-Д від 30.04.2007, №5/305-Д від 31.05.2007, №6/465-Д від 30.06.2007, №7/331-Д від 31.07.2007.

Всього Відповідачу, в період дії договірних правовідносин між сторонами, було надано послуг на загальну суму в розмірі 137 029, 96 грн.

Оскільки, станом на 28.02.2008 заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги за Договором в повному обсязі здійснена не була, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про погашення боргу у семиденний строк з дня отримання зазначеної вимоги в розмірі 24 220, 44 грн.

Відповідач залишив вказані вимоги без відповіді та без задоволення.

При цьому, матеріали справи містять довідку про залишкову суму боргу за підписом Генерального директора та Головного бухгалтера ЗАТ „Киевские ведомости” вих. №128-01 від 27.05.2008, про те, що станом на 26.03.2008 борг Відповідача перед Позивачем становить 24 220, 44 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, Відповідач відповідно до пункту 3.2 Договору, зобов’язання щодо своєчасного проводження оплати наданих послуг не виконав.

Відтак, позовна вимога про стягнення з Відповідача 24 220, 44 грн. боргу є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Суми, які підлягають сплаті за витрати, пов’язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача (частина 5 статті 49 ГПК України).

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, статтями 15, 253, 254, 525, 526, 530 ЦК України, статтями 193 ГК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Кур’єр України №1” (01133, м. Київ, вул. Щорса, 29; 03049, м. Київ, вул. Шовкуненко, 8/20, р/р 849 в Залізничній філії КБ „Хрещатик”, МФО 322595, , а у випадку відсутності коштів із будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Закритого акціонерного товариства „Видавництво „Киевские Ведомости” (04060, м. Київ, вул. Ольжича, 29, р/р 26000003 в філії Київської дирекції ВАТ „Міжнародний Комерційний Банк”, МФО 380151, ) 24 220 (двадцять чотири тисячі двісті двадцять) грн. 44 коп. боргу, а також 242 (двісті сорок дві) грн. 20 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя

Р.Б. Сташків