СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

12 серпня 2008 року

Справа № 2-24/17176-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Лисенко В.А.,

Котлярової О.Л.,

секретар судового засідання                                        Хміль О.Ю.

за участю представників сторін:

позивача: Демченко Віталія Григоровича, довіреність б/н від 11.08.08, Державної інспекції з карантину рослин по Автономній Республіці Крим;

позивача: Носика Олександра Вікторовича, довіреність б/н від 11.08.08, Державної інспекції з карантину рослин по Автономній Республіці Крим;

відповідача: не з'явився, Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим;

розглянувши апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 09 червня 2008 року у справі № 2-24/17176-2007А

за позовом Державної інспекції з карантину рослин по Автономній Республіці Крим

(пров. Тихій, 6, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95001)

до          Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим (вул. Леніна, 5/7, місто Сімферополь, Автономна Республіка Крим, 95000)

про визнання незаконними вимог

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року у справі № 2-24/17176-2007 А (суддя Колосова Г.Г.) позов задоволено, визнано вимоги Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим від 05.11.2007 № 07-14/8208 щодо проведення заходів стосовно відшкодування залишкової вартості форменого одягу робітників інспекції у сумі 8355,75 грн. незаконними (а.с.104-107).

Не погодившись з постановленим судовим актом, Контрольно-ревізійне управління в Автономній Республіці Крим звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідач, заперечуючи проти апеляційною скарги, вважає її безпідставною.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12 серпня 2008 року у зв’язку з відпусткою судді Фенько Т.П. було здійснено її заміна на суддю Котлярову О.Л.

У судове засідання, яке було призначене на 12 серпня 2008 року представник відповідача не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Згідно зі статтею 49 Кодексу адміністративного судочинства України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення розгляду справи не вбачається.

За клопотанням представників позивача судочинство здійснювалось російською мовою.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до плану контрольно - ревізійної роботи Контрольно-ревізійним управлінням в Автономній Республіці Крим на підставі направлень від 10.09.2007 № 776 та від 18.09.2007 № 810 була проведена ревізія фінансово - господарської діяльності позивача за період з 01.01.2004 по 01.09.2007, про що складений відповідний акт № 07-21/38.

За наслідками проведеної ревізії Державній інспекції з карантину рослин по Автономній Республіці Крим були надіслані обов'язкові вказівки Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим від 05.11.2007 року № 07-14/8208 щодо усунення порушень, зокрема, вжиття заходів щодо відшкодування залишкової вартості форменого одягу робітників інспекції, які звільнені протягом 2004-2007 у сумі 8355,75 грн.

Зазначена вимога була оспорена Державною інспекцією з карантину рослин по Автономній Республіці Крим.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що 01.01.2004 набрав чинності Закон України «Про податок з доходів фізичних осіб»від 22 травня 2003 року № 889-ІV, підпункт 4.3.14. якого передбачає, що якщо платник податку, який припиняє трудові відносини з працедавцем, не повертає йому робочий одяг, взуття, обмундирування, засоби індивідуального захисту, граничний строк використання яких не настав, то під час остаточного розрахунку первісна вартість такого майна включається до складу додаткових благ, наданих такому платнику податку

При апеляційному розгляді справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України Севастопольський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з вищенаведеним актом Контрольно-ревізійним управлінням в Автономній Республіці Крим зазначено, що при передачі та обліку форменого одягу робітникам Державної інспекції по карантину рослин по Автономній Республіці Крим у порушення пункту 1.6. Положення про порядок видачі та обміну форменого одягу, взуття та фурнітури службовим особам органів Державної служби з карантину рослин Мінсільгосппроду України, затвердженого Міністерством сільського господарства і продовольства України від 11.07.1995 і розробленого на виконання пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1994 року № 138 «Про формений одяг посадових осіб державних органів з карантину рослин України»робітниками, які звільнились з інспекції протягом 2004-2007, вартість форменого одягу з урахуванням зносу не відшкодовувалась.

Відповідач вважав, що відповідне порушення призвело до недостовірності даних у формі № 4-1д «Звіт про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги, що надаються бюджетним установам»за 2004-2006 та 8 місяців 2007 року, зокрема завищення фактичних видатків за КЕКВ 1134 «М'який інвентар та обмундирування»на загальну суму 8355,75 грн.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про карантин рослин»від 30 червня 1993 року № 3348-ХІІ державні інспектори з карантину рослин забезпечуються форменим одягом за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.1994 № 138 «Про формений одяг посадових осіб державних органів з карантину рослин України»фінансування витрат, пов'язаних з безкоштовною видачею форменого одягу і фурнітури посадовим особам державних органів з карантину рослин проводитися за рахунок коштів, що виділяються Міністерству сільського господарства і продовольства на їх утримання та надходжень за інспектування підкарантинних матеріалів, платних послуг підприємствам, організаціям та громадянам.

Як зазначено в акті ревізії, з усіх звільнених осіб утримано і перераховано до бюджету податок на прибуток на загальну суму 6039,01 грн. на виконання Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб».

З врахуванням вищенаведеного висновок суду першої інстанції про неправомірність вимог відповідача відповідає нормам діючого законодавства та встановленим обставинам справи, оскільки, як правильно зазначено в оскаржуваній постанові, з набранням чинності Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб»№ 889-ІV під час остаточного розрахунку первісна вартість форменого одягу включається до складу додаткових благ, наданих такому платнику податку, отже стягненню не підлягає.

Також судова колегія погоджується з тим, що, оскільки вищезгадане Положення про порядок видачі та обміну форменого одягу, взуття та фурнітури службовим особам органів Державної служби з карантину рослин Мінсільгосппроду України не зареєстроване у встановленому порядку у Міністерстві юстиції України, у відповідача були відсутні підстави для зобов'язання позивача усунути порушення шляхом вжиття заходів щодо відшкодування залишкової вартості форменого одягу робітників інспекції, які звільнені протягом 2004-2007 у сумі 8355,75 грн. з посиланням на вищезгаданий акт.

З врахуванням вищевикладеного доводи апеляційної скарги Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим не можуть бути прийняті до уваги.

Керуючись статтями 24, 195, підпунктом 1 пункту 1 статті 198, статтею 200, підпунктом 1пункту 1 статті 205, статтею 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Контрольно-ревізійного управління в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 09 червня 2008 року у справі № 2-24/17176-2007А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз’яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Г.К. Прокопанич

Судді                                                                      В.А. Лисенко

О.Л. Котлярова