ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

04.09.2008

Справа №2-7/8377-2008

За позовом Міського виробничого управління житлово – комунального господарства (96012, м. Армянськ, мкр. Васильєва, 2)

До відповідача Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» ( 95034, м. Сімферополь, вул. Київська, 74/6)

Про визнання недійсним акта.

Суддя ГС АР Крим І.І.Дворний

представники:

Від позивача – Іноземцев В.І. – предств., дов. № 1941 від 08.08.2008р.

Від відповідача – Дяченко Т.В. – ю/к., дов. № 005-Д від 03.01.2008р.

Сутність спору: Міське виробниче управління житлово – комунального господарства звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Крименерго», в якому просить визнати недійсним акт №104457 «Про порушення Правил користування електричною енергією» від 05.06.2008р. та визнати незаконно нарахованою позивачеві суму у розмірі 318, 34 грн.

02.09.2008 р. до ГС АР Крим від Відкритого акціонерного товариства «Крименерго» надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить суд припинити провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи, 05.06.2008 р. у ході проведення перевірки дотримання відповідачем Правил користування електричною енергією представниками ВАТ «Крименерго» було виявлено порушення Правил, що виразилося в самовільному підключенні струмоприймачів поза приладом обліку. Порушення були зафіксовані в акті про порушення ПКЕЕ №104457 від 05.06.2008 р. (а. с. 5).

Вважаючи вказаний акт таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання його недійсним.

Проте, з цього приводу суд вважає за необхідне повідомити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до роз’яснень президії Вищого Арбітражного суду України від 26.01.2000р. № 02-5/53 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” (з наступними змінами і доповненнями) акт державного чи іншого органу – це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характер та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт – це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов’язки тільки у того суб’єкту (чи визначеного ними певного кола суб’єктів), якому вони адресовані.

Згідно з пунктом 6.2 Роз’яснень не можуть оспорюватися в господарському суді акти ревізій, документальних перевірок, різного роду листи, інформації, роз’яснення тощо, у зв’язку з тим, що не мають обов’язкового характеру для виконання.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України. Одним із таких способів, як вказано в пункті 10 частини 1 названої вище статті, є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Цією нормою також встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частина 2 статті 20 ГК України серед актів, визнання незаконними які передбачено статтею 16 ЦК України, як спосіб захисту прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів встановлює, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживача. Тобто за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у тому числі, актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов’язків характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акта.

Проте, оскаржуваний акт про порушення ПКЕЕ № 104457 від 05.06.2008 р. не є актом ненормативного характеру, оскільки він не має обов’язкового характеру та не може вважатися документом, який тягне певні правові наслідки, позаяк позивач не позбавлений можливості захищати свої інтереси у інший спосіб, у тому числі у випадку пред’явлення до нього позову електропостачальної організації.

Таким чином провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі припинити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.