ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2008 р.

Справа № 02/165-75.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гербор-Холдінг», м. Володимир-Волинський

до Зарічанської сільської ради, с.Заріччя Володимир-Волинського району

про визнання права власності на самочинне будівництво

Суддя Костюк С.В.

Представники:

від позивача: н/з.

від відповідача: н/з.

Суть спору: Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю «Гербор-Холдінг»звернувся з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво-приміщення складу готової продукції площею 5284,60 м2, що знаходиться за адресою с.Федорівка, Володимир-Волинського району, вул. Устилузька, 8.

Відповідач –Зарічанська сільська рада в заяві від 14.10.2008 року визнає позов та не заперечує проти його задоволення, водночас, просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника сільської ради.

З представлених суду матеріалів вбачається наступне.

20.08.2003 року ТзОВ «Гербор-Холдінг»було укладено договір купівлі-продажу з Зарічанською сільською радою, згідно якого товариство придбало у власність земельну ділянку площею 45679 м2, що розташована за адресою с.Федорівка, вул. Устилузька,8 Володимир-Волинського району.

01.02.2005 року Володимир-Волинським районним відділом земельних ресурсів, на підставі даного договору, товариству видано Державний акт на право власності на дану земельну ділянку, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі.

ТзОВ «Гербор-Холдінг» на даній земельній ділянці, яка знаходиться за адресою с.Федорівка, вул. Устилузька,8 Володимир-Волинського району, проведено самочинне будівництво складу готової продукції загальною площею 5284,60, що не порушило умов договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.08.2003 року, пунктом 1.3 якого зазначено цільове призначення даної земельної ділянки - обслуговування складських приміщень.

При самочинному будівництві зазначеного приміщення порушень будівельних, пожежних, санітарних норм і правил, суспільних інтересів та прав інших осіб не вчинено, що підтверджується комплексним висновком відповідності об’єкта архітектури законодавству України, державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам та місцевим правилам забудови від 24.09.2008 року № 657.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється шляхом звернення до суду. Способами захисту є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 2 ст. 331 даного Кодексу передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктами 1-3 ст. 375 ЦК України передбачено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Як вбачається з матеріалів ТзОВ «Гербор-Холдінг»набуло право власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою с.Федорівка, вул. Устилузька,8 Володимир-Волинського району, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, однак оформити право власності на самочинне збудоване майно на даній земельній ділянці можливо лише в судовому порядку.

Так, п. 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи вищезазначені обставини та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача підставна, а тому позов слід задоволити.

Керуючись ст. ст. 16, 328, 331, 375,376 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 16, 33, 38, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в :

1.Позов задоволити.

2.Визнати за ТзОВ «Гербор-Холдінг»(м.Володимир-Волинський, вул..Генерала Шухевича,126, ) право власності на приміщення складу готової продукції загальною площею 5284,60 м2, що знаходиться за адресою с.Федорівка, вул. Устилузька,8 Володимир-Волинського району.

Суддя                                                    Костюк С.В.