ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 2/230

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів:

Кочерової Н.О.

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

житлово-будівельного кооперативу "Інгул"

на постанову

від 15.11.2007

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 2/230 господарського суду Кіровоградської області

за позовом

до

про

та за зустрічним позовом

дочірнього підприємства "Теплоенергоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології"

житлово-будівельного кооперативу "Інгул"

стягнення 141660,24 грн.

житлово-будівельного кооперативу "Інгул"

про

стягнення 73917,52 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не з’явилися

від відповідача Турковський С.Г. –голова правління

ВСТАНОВИВ:

В червні 2005 року дочірнє підприємство "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" звернулось до господарського суду з позовом до житлово-будівельного кооперативу "Інгул" про стягнення 67 431,69 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 5 640,19 грн. інфляційних втрат, 1 362,22 грн. річних та 5 717,82 грн. пені, а всього на суму 80 151,92 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 168 від 06.10.2004 за період з жовтня 2003 року по травень 2005 року передало відповідачу теплової енергії на суму 105 632,92 грн., проте останній в порушення умов договору свої зобов’язання виконав не в повному обсязі, у зв’язку з чим виникла заборгованість в розмірі 67 431,69 грн.

У вересні 2005 року позивач уточнив позовні вимоги в частині нарахування пені, річних та інфляційних втрат, а саме просив стягнути 6 091,39 грн. інфляційних втрат за період з січня 2004 по липень 2005 року, 1 790,46 грн. 3% річних за період з 25.01.2004 по 15.09.2005, пеню в сумі 4 828,91 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

В березні 2007 року житлово-будівельний кооператив "Інгул" звернувся до господарського суду Кіровоградської області із зустрічною позовною заявою про стягнення з дочірнього підприємства "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" 73917,52 грн., з яких 29852,24 грн. вартість незамовленої послуги, 17974,32 грн. неустойки за неякісну послугу, 5431,03 грн. плата за збирання коштів та виконання бухгалтерських операцій по нарахуванню платежів за теплову енергію, 20659,93 грн. плата за порушення надання послуг за жовтень –грудень 2004 року.

11.05.2007 року позивач за первісним позовом заявою від 11.04.2007 року збільшив позовні вимоги та просив додатково стягнути на його користь з відповідача заборгованість, яка утворилась за період з листопада 2005 року по 01 квітня 2007 року в такому розмірі: 48612,96 грн. основного боргу та 13011,60 грн. інфляційних втрат. Позовні вимоги в частині стягнення річних та пені залишилися без змін.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.06.2007 (суддя Ю.І. Хилько ) первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з житлово-будівельного кооперативу "Інгул" борг в сумі 67 431,69 грн., пеню в розмірі 100 грн., 18089,62 грн. втрат від інфляції, 1790,46 річних, а також 946,92 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в стягненні 48612,96 грн. заборгованості за період з листопада 2005 року по 01 квітня 2007 року місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем за первісним позовом не доведено факту наявності заборгованості та збільшення розміру основного боргу на вказану суму.

Підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову визнано те, що при укладенні договору про надання послуг по постачанню теплової енергії, сторони узгодили, що кількість наданої енергії фіксується приладом обліку (лічильником) і розрахунки за її вартість здійснюються відповідно до його показників.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 (судді: Кузнецова І.Л.. –головуючий, Верхогляд Т.А., Чимбар Л.О.) рішення місцевого суду частково скасовано.

Первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з житлово-будівельного кооперативу "Інгул" 115937,88 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 100 грн. пені, 19102,99 грн. втрат від інфляції, 1790,46 грн. річних та 2159,44 грн. судових витрат. В решті позову відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Змінюючи рішення та задовольняючи позов в частині стягнення 115937,88 грн. основного боргу та 19102,99 грн. втрат від інфляції, апеляційний господарський суд виходив з того, що договором № 168 від 06.10.2004 року не передбачений обов'язок дочірнього підприємства "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" надавати житлово-будівельному кооперативу "Інгул" рахунки на оплату. Відповідно до звітів про фактичне використання теплової енергії, які відповідач щомісячно надавав позивачу на виконання п.5.2 Договору, він мав підстави для розрахунку сум за щомісячне споживання теплової енергії.

В касаційній скарзі житлово-будівельний кооператив “Інгул” просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду і прийняти нове рішення, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 06.10.2004 року між дочірнім підприємством "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" та житлово-будівельним кооперативом "Інгул" був укладений договір № 168 про надання послуг по постачанню теплової енергії, за умовами якого позивач зобов'язався надавати послуги з постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, а відповідач –оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в передбачені договором терміни –не пізніше 15 числа місяця, слідуючого за розрахунковим.

Вартість нарахованих послуг по постачанню теплової енергії за період з грудня 2003 року по квітень 2007 року становить 324715,63 грн., що не заперечується відповадачем.

Дослідивши розрахунок заборгованості, наданий позивачем за первісним позовом, апеляційний господарський суд з'ясував, що відповідач здійснив часткову оплату за надану йому теплову енергію. А саме:

7500, 00 грн. згідно платіжного доручення № 33 від 25.02.2004;

6000,00 грн. згідно платіжного доручення № 44 від 17.03.2004;

9588,97 грн. згідно платіжного доручення № 71 від 20.05.2004;

500,00 грн. згідно платіжного доручення № 76 від 04.06.2004;

6150,00 грн. згідно платіжного доручення № 157 від 16.11.2004;

12000,00 грн. згідно платіжного доручення № 10 від 12.01.2005;

7250,00 грн. згідно платіжного доручення № 16 від 31.01.2005;

5000,00 грн. згідно платіжного доручення № 32 від 25.02.2005;

7000,00 грн. згідно платіжного доручення № 43 від 14.03.2005;

5000,00 грн. згідно платіжного доручення № 49 від 31.03.2005;

6000,00 грн. згідно платіжного доручення № 65 від 26.04.2005;

3000,00 грн. згідно платіжного доручення № 77 від 17.05.2005;

1324,92 грн. згідно платіжного доручення № 95 від 23.06.2005;

4000,00 грн. згідно платіжного доручення № 137 від 15.09.2005;

4000,00 грн. згідно платіжного доручення № 153 від 26.10.2005;

4500,00 грн. згідно платіжного доручення № 187 від 28.12.2005;

12000,00 грн. згідно платіжного доручення № 1 від 04.01.2006;

10000, 00 грн. згідно платіжного доручення № 14 від 12.02.2007.

01.12.2005 року між позивачем, відповідачем (як представником споживачів послуг - фізичних осіб) та Державним казначейством у Кіровоградській області відповідно до порядку проведення розрахунків з погашення зобов’язань держави за знеціненими грошовими заощадженнями громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР шляхом погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 664 від 29.07.2005 року, підписано угоду про взаємозалік на рахунок списання заборгованості громадян за спожиті житлово-комунальні послуги на загальну суму 37 957,49 грн.

Пунктом 2 зазначеної постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що громадяни проводять розрахунки з заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла до 01 вересня 2004 року.

Заборгованість станом на 01.09.2004 року складала 13 783,51 грн., в такому ж розмірі 01.12.2005 року зарахована позивачем. Залишок з цієї суми зараховано на рахунок погашення боргу за рішенням господарського суду по справі №15/24, що не порушує вимоги постанови КМУ № 664 від 29.07.2004 року.

Зараховані позивачем за первісним позовом також наступні платежі:

21696,91 грн., що перераховані Державною виконавчою службою у Кіровському районі м.Кіровограда платіжним дорученням № 1061 від 29.11.2006;

2300,00 грн. відповідно до проведеного взаємозаліку згідно трьохстороннього договору № 105 від 30.06.2005.

Проте, в матеріалах справи міститься платіжне доручення № 35 від 03.04.2007 року (т. 3, а. с. 145) , що підтверджує доводи відповідача за первісним позовом стосовно сплати ним в процесі розгляду справи 15000,00 грн. за послуги теплопостачання згідно рахунку 168/01.07 від 31.01.2007 року. Відомостей про зарахування вказаної суми в розрахунок заборгованості житлово-будівельного кооперативу "Інгул" за договором № 168 від 06.10.2004 року, здійснений дочірнім підприємством "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології", немає.

Зазначеного апеляційний господарський суд не врахував.

Отже, заборгованість відповідача за період з грудня 2003 року по травень 2005 року становить 67431, 96 грн., що правильно встановлено судами попередніх інстанцій, а за період з листопада 2005 року по квітень 2007 року –33612, 96 грн. ( з врахуванням 15000,00 грн., сплачених 03.04.2007).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, договором № 168 від 06.10.2004 року (п.7.3.4) передбачено стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в разі несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію.

Враховуючи, що житлово-будівельний кооператив "Інгул" належним чином не виконав взяті на себе зобов’язання згідно договору щодо своєчасної оплати спожитої теплової енергії, судова колегія погоджується з висновком апеляційної інстанції про стягнення з нього 19102,99 грн. втрат від інфляції, 100 грн. пені та 1790,46 грн. 3% річних.

Сума основного боргу в розмірі 115937,88 грн., яку суд апеляційної інстанції стягнув на користь дочірньго підприємства "Теплоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" підлягає зменшенню на 15000,00 грн. та складає 100937,88 грн.

Стосовно зустрічного позову відповідача слід зазначити наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що житлово-будівельним кооперативом "Інгул" відповідно до умов п.5.2 укладеного договору, подавались звіти про кількість використаної теплової енергії згідно показників лічильника, на підставі чого позивачем видавались рахунки на оплату, які відповідачем приймались, частково або повністю оплачувались та не спростовувались у встановленому законом порядку.

Оскільки, договором № 168 від 06.10.2004 року (п. 5.1) сторони узгодили, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладом обліку, то висновок апеляційного суду про безпідставність доводів стосовно надання послуг неналежної якості, отримання незамовленої послуги є обгрунтовним.

З огляду на це та інші встановлені судом фактичні обставини, слід зазначити, що згідно ст. ст. 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справі лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. При цьому касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

У зв’язку з цим, доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду і не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу, державне мито у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача за первісним позовом слід стягнути на користь позивача за первісним позовом судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1820,59 грн., з яких 874,12 грн., сплачені при подачі позовної заяви, 346,27 грн. –при подачі заяви про збільшення позовних вимог та 600,20 грн. –при подачі апеляційної скарги, а також 114,06 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 111-5, 111-7, 111-9 - 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу житлово-будівельного кооперативу “Інгул” задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.11.2007 року у справі № 2/230 змінити і викласти в наступній редакції:

" Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з житлово-будівельного кооперативу "Інгул" на користь дочірнього підприємства "Теплоенергоцентраль" товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" 100937,88 грн. заборгованісті за спожиту теплову енергію, пеню в розмірі 100 грн., втрати від інфляції в розмірі 19 102,99 грн., три проценти річних в розмірі 1790,46 грн., 1820,59 грн. державного мита та 114,06 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу."

В решті постанову залишити без змін.

Головуючий Н.Кочерова

Судді: С.Самусенко

М.Черкащенко