ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 2/53

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. –головуючого,

Коробенко Г.П.,

Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги

регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області,

м. Івано-Франківськ

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від 09.07.2008р.

у справі

господарського суду Івано-Франківській області

за позовом

регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області,

м. Івано-Франківськ

до

відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськавтотранс", м. Івано-Франківськ

про

відшкодування збитків на суму 3288, 25 грн.

за участю представників сторін:

позивача: Чернов Р.М. за дов. від 15.02.2008р. №01/14-07,

відповідача: Дудко П.Є. за дов. від 30.09.2008р. №148

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Івано-Франківськавтотранс" 3288, 25 грн. збитків.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 20.05.2008 року у справі №2/53, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.08, позов задоволено в частині стягнення 240,75 грн. збитків за втрачені шини в кількості 9 шт., світлонепроникаючий папір в кількості 120 кг та два пояси пожежні.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням та постановою, регіональне відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській області звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи скаргу порушенням місцевим та апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України, ст. 12 Закону України "Про матеріальний резерв".

Розпорядженням заступника Голови судової палати з розгляду спорів, пов’язаних з державним регулюванням економічних відносин від 30.09.2008р. №02-12.2/406 суддів Костенко Т.Ф., Мачульського Г.М. замінено на суддів Божок В.С., Рогач Л.І.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до Положення "Про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженого спільним наказом ФДМУ та Мінекономіки №908/68 від 19.05.99, зареєстрованого у Мінюсті 24.06.99 за №414/3707 ВАТ "Івано-Франківськавтотранс" несе відповідальність за збереження державного майна, що не включено до його статутного фонду.

Згідно п.1.3 даного Положення, управління таким державним майном здійснюють державні органи приватизації.

Як встановлено судом, актом перевірки використання державного майна, що не включене до статутного фонду ЗАТ "Івано-Франківськавтотранс" від 11.07.07р., виявлено недостачу товарно-матеріальних цінностей, а саме: шина автомобільна 895*90 - 9 шт. (балансова вартість 360 грн.): шина автомобільна 260*508 - 23 шт. (балансова вартість 6095 грн.); папір світлонепроникаючий- 120 кг. (балансова вартість 120 грн.); пояс пожежний - 2 шт. (балансова вартість 1, 50 грн.).

Згідно поданого позивачем в ході розгляду даної справи повторного акту перевірки використання державного майна, що не включене до статутного фонду ВАТ "Івано-Франківськавтотранс", від 24.04.08р. встановлено відсутність лише 9 шин, а 23 шини є в наявності з поміткою б/в (бувші у вжитку).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, як правильно зазначив суд попередніх інстанцій, оскільки позивачем заявлено до стягнення збитки від вартості шин як втрачених, а факт втрати підтверджений актом лише в кількості 9 штук, то позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення збитків у 180 грн. від втрати 9 шин; у 60 грн. від втрати 120 кг світлонепроникаючого паперу та 0,75 грн. від втрати 2 поясів пожежних, що колегією визнається правомірним та обгрунтованим.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення господарським судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваних судових актів, які відповідають чинному законодавству України і обставинам справи, підстави для скасування яких відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2008р. у справі № 2/53 залишити без змін.

Головуючий суддя          : В.С. Божок

Судді: Г.П. Коробенко

Л.І. Рогач