Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2008 р. Справа № 13/289-04

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді ,

при секретарі Чудновській І.І.

за участю представників сторін:

позивача - Мартиненко В.М.

відповідача - Афанасієв Р.В., Ткаченко Б.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1724С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 31.03.08 р. по справі № 13/289-04

за позовом ТОВ "ЮВС", м. Київ

до ВАТ "Бурякрадгосп "Шевченківський", с. Храповщина

про стягнення 710 100,00 грн.

встановила:

У вересні 2004 р. позивач звернувся до господарського суд у з позовною заявою про визнання за ним права власності на продукцію 3000 тон цукрових буряків, які знаходяться у володінні відповідача - ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківській», які були вирощені у 2004 році, та зобов’язати відповідача передати зазначене майно зі свого володіння, як таке, що належить позивачу на праві власності, відповідно до умов договору № 7 від 05.03.2004 р., зобов’язати відповідача усунути перешкоди щодо користування та розпорядження 3000 тонами цукрового буряку та стягнути 261 000 грн. штрафу у відповідності до п. 9.2 договору, посилаючись на відмову відповідача у наданні можливості зібрати продукцію та відмову відповідача від виконання своїх зобов’язань.

Рішенням господарського суду Сумської області від 30.11.2004 р. по справі № 13/289-04 (суддя - Лиховид Б.І.) позов задоволено та визнано право власності за ТОВ «ЮВС»на 3000 тон цукрових буряків, які знаходяться у володінні ВАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський», та вирошені на площаді 200 га в реєстрі господарства полів с. Храповщина, Сумського району, Сумської області. Зобов’язано ВАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський», негайно передати зі свого володіння ТОВ «ЮВС»3000 тон цукрових буряків, вирощені на площаді 200 га в реєстрі господарства полів с. Храповщина, Сумського району, Сумської області. Стягнуто з ВАТ «Бурякрадгосп «Шевченківський»на користь ТОВ «ЮВС»261000 грн. штрафу, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення та 1700 грн. витрат по держмиту.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.01.2008 р. по справі № 13/289-04 рішення господарського суду Сумської області від 30.11.2004 р. скасовано та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду Сумської області від 31.03.2008 по справі № 13/289-04 (суддя - Миропольський С.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що відповідач свої зобов’язання щодо своєчасної та повної поставки продукції виконав, а п. 9.2 договору щодо нарахування штрафних санкцій за згодою обох сторін було виключено з договору.

Позивач з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення штрафу на суму 261 000,00 грн., оскільки рішення прийнято з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленим, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні господарського суду, обставинам справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі позивач зазначив, що відповідач не довів, що він виконав свій обов’язок за договором № 7, а саме виростив та передав позивачу 3000 тон цукрового буряку та відповідно до ст. 549 ЦК України повинен сплатити штраф в розмірі 261000,00 грн., з посиланням на те, що твердження відповідача про те, що він здійснив поставку на підставі вищезазначеного договору не відповідає дійсності, оскільки первинні документи - накладні не містять посилання на договір № 7, та довіреність не є доказом поставки товару, а лише є документом, якій підтверджує повноваження особи.

Відповідач з обставинами, викладеними у апеляційній скарзі не погоджується, надав відзив на апеляційну скаргу, де зазначив, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідач свої зобов’язання виконав, а саме поставка підтверджується товарно-транспортними накладними на відповідні відгрузки буряків в період з 10 вересня до 20 жовтня 2004 р., що є первинними документами, які оформлені у відповідності до загальних вимог, актом прийому-передачі відповідно до якого вже станом на 30 вересня 2004 р. до ТОВ «ЮВС»відповідачем було поставлено 2517,618 тон буряку, довіреністю ТОВ «ЮВС»на отримання остачі буряків. Крім того, за отриманий цукровий буряк, ТОВ «ЮВС» здійснило перерахування коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач також зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу є незаконними, необґрунтованими, оскільки поставка за договором № 7 була здійснена вчасно, тож порушення зобов’язання з боку відповідача відсутнє, тобто позивач необґрунтовано посилається на п. 9.2 договору, оскільки штрафні санкції по договору застосовуються лише за порушення умов договору. Тем більш, що п. 9.2 договору сторонами викреслено з тексту договору, що підтверджується підписами і печатками сторін у договорі.

Відповідач вважає, що позивач пропустив трьохмісячний строк подання апеляційної скарги.

Судова колегія вважає, необґрунтованим твердження відповідача про пропуск трьохмісячного строку, так як апеляційна скарга від 25.06.2008 р. передана на пошту 27.06.2008 р., що підтверджується фіскальним чеком від 27.06.2008 р., тобто в межах трьохмісячного строку подання скарги.

Судова колегія, перевіривши матеріали справи, вислухавши представників позивача та відповідача встановила, що 05.03.2004 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу цукрових буряків № 7, згідно якого відповідач (продавець) зобов’язується виростити в 2004 р. цукрові буряки та передати їх у власність позивачу (покупцю), а позивач зобов’язується прийняти та оплатити за встановленими цінами відповідно до умов договору.

Об’єм продукції, що підлягає продажу, згідно п. 2.1 договору становить 3000 тон цукрових буряків, вартість яких згідно п. 7.2 договору складає 522000 грн. з розрахунку 174,00 грн. за 1 тону, в т.ч. ПДВ – 87000 грн.

Пунктом 5.2 договору сторонами узгоджена дата поставки цукрового буряку не пізніше 10 вересня і до 20 жовтня 2004 року.

Пунктом 6.4. договору визначено, що право власності на цукровий буряк переходить від продавця (відповідача) до покупця (позивача) в момент підписання договору.

Згідно зі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором купівлі –продажу встановлено, що право власності на цукровий буряк переходить від продавця (відповідача) до покупця (позивача) в момент підписання договору, тобто з 5.03.2004 р. позивач набув права власності на цукровий буряк.

Відповідно до ст.ст. 391, 392 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Отже, для захисту права власності та пред’явлення позову про визнання права власності необхідно довести порушення права власності, його оспорювання або не визнання.

Як свідчать матеріали справи, позивач не звертався до відповідача з вимогою виконати умови договору та право власності на цукрові буряки не оспорювалось та визнавалось відповідачем.

Позивач не надав доказів порушення свого права власності, відмови відповідача від передачі цукрового буряку, наявності перешкод щодо користування та розпорядження 3000 т. цукрового буряку.

Позивач безпідставно вважав, що відповідач зобов’язаний здійснити поставку не пізніше 10 вересня 2004 р. та станом на 16.09.2004 р. продукцію ніяким чином і ні в якій кількості поставлена не була і 16.09.2004 р. звернувся з позовом, хоча поставка повинна була здійсненна з 10.09.2004 р. по 20.10.2004 р.

Як свідчать матеріали справи, згідно з умовами договору відповідач здійснив поставку цукрових буряків в період з 10 вересня до 20 жовтня 2004 р., визначений договором, що підтверджується товаротранспортними накладними на відповідні відгрузки буряків, актом прийому-передачі, підписаним та скріпленим печатками обох сторін, відповідно до якого станом на 30 вересня 2004 р. на підставі договору 7 відповідачем було передано, а позивачем прийнято 2517,618 тон буряку та довіреністю № ЯИТ № 325207 ТОВ «ЮВС» на отримання 566 тон цукрового буряку. Крім того, виконання з боку відповідача своїх зобов’язань по договору підтверджується перерахуванням позивачем на розрахунковий рахунок відповідача грошових коштів за поставлений буряк.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до умов договору відповідач виконав свої зобов’язання щодо своєчасної та повної поставки продукції.

Судова колегія вважає, що підстави для задоволення позову в частині визнання за ним права власності на продукцію 3000 тон цукрових буряків, які знаходяться у володінні відповідача - ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківській», які були вирощені у 2004 році, та зобов’язання відповідача передати зазначене майно зі свого володіння, як таке, що належить позивачу на праві власності відповідно до умов договору № 7 від 05.03.2004 р., зобов’язання відповідача усунути перешкоди щодо користування та розпорядження 3000 тонами цукрового буряку відсутні, так як позивач не надав доказів порушення свого права власності, а відповідач виконав свої зобов’язання за договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що порушення зобов’язання з боку відповідача відсутнє, крім того п. 9.2 договору щодо нарахування штрафних санкцій сторонами був визнаний не чинним, що підтверджується підписами та печатками сторін договору, та правомірно відмовив у задоволенні позову про стягнення 261000 грн. штрафу.

Посилання позивача на те, що постачання продукції здійснювалось по іншим договорам не підтверджується матеріалами справи, наданий договір купівлі-продажу № 7 від 05.03.2004 р укладався на продукцію вирощену у 2004 р., інших договорів не укладалось, про що свідчить довідка № 225 ВАТ «Бурякорадгосп «Шевченківській», та позивачем не було надано до суду інших договорів.

Як свідчать матеріали справи, в акті прийому –передачі від 30.09.2004 р. зазначено, що на підставі договору 7 покупець /позивач/ прийняв цукровий буряк у кількості 2517,61 т., в платіжних документах про оплату одержаного цукрового буряку також зазначено: оплата за цукровий буряк зг. договору 7 від 5.03.2004 р.

Отже, відповідач не порушував право власності позивача та своєчасно виконав умови договору купівлі –продажу цукрових буряків, передавши цукрові буряки у кількості 3083,618 тон позивачу.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що позивачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача не можуть бути підставою для його скасування, керуючись ст.ст. 611, 655 ЦК України, ст.ст. 101 –105 ГПК України, колегія суддів, -

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 31.03.2008 р. по справі № 13/289-04 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

Повний текст постанови підписано 13.08.2008 р.