ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.08 Справа № 02-7/1768-10/633/07

Суддя Алейникова Т.Г.

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю „ОККАМ”, м. Запоріжжя          до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство „Інтертехсервіс”, м. Запоріжжя

Суддя           Алейникова Т.Г.

Представники

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з’явився

Розглядаються позовні вимоги про стягнення 100 000 грн. 00 коп. збитків з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство „Інтертехсервіс”, м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ОККАМ”, м. Запоріжжя.

Ухвалою від 05.11.2007 р. позовна заява прийнята до провадження, слухання справи № 02-7/1768-10/633/07 призначено на 05.12.2007 року.

В судовому засіданні, що відбулося 05.12.2007 р., було оголошено перерву до 25.12.2007 р.

Ухвалою від 25.12.2007 року слухання справи № 02-7/1768-10/633/07 у зв’язку з необхідністю витребування від позивача нових доказів було відкладено на 18.01.2008 року, оголошено перерву на 31.01.08.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позову зазначив, що 02.02.2006 року між ТОВ “ОККАМ”(Постачальником) та Компанією Renner import & export”(Покупцем) укладений зовнішньоторговий контракт № 02/06. У виконання даного договору Постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах контракту вироби із графіту ГЕ (загального призначення) згідно специфікації, що є додатком до цього контракту.

15.09.2006 року через невиконання ТОВ “ОККАМ”своїх договірних зобов’язань зовнішньоторговий контракт № 02/06 від 02.02.2006 р. в односторонньому порядку з боку Компанії Renner import & export”було розірвано.

Позивач зазначає, що через незаконне припинення ТОВ НВП “Інтертехсервіс”передачі електричної енергії ТОВ “ОККАМ”за договором № 3/е від 17.05.2005 р., посилаючись на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.11.2006 р. за справою № 10/299/06, ТОВ “ОККАМ”зазнало за зовнішньоторговим контрактом № 02/06 від 02.02.2006 р. значних збитків та витрат в сумі 694631, 41 грн., які підлягають відшкодуванню винною в цьому особою - ТОВ НВП “Інтертехсервіс”. Але через неможливість сплати позивачем судового збору при подачі позову з його ціною 694631, 41 грн. просить стягнути збитки в сумі 100000 грн. 00 коп. Просить позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечує та пояснив господарському суду наступне.

17.05.2005 року між ТОВ НВП “Інтертехсервіс”та ТОВ “ОККАМ”укладено договір № 3/е про спільне використання електричних мереж основного споживача. Згідно умов цього договору ТОВ НВП “Інтертехсервіс”зобов’язується забезпечувати передачу електричної енергії від постачальника ВАТ “Запоріжжяобленерго”до субспоживача ТОВ “ОККАМ”.

Строк дії договору № 3/е від 17.05.2005 р. (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 29.12.2005 р.) встановлювався до 31.12.2006 року.

08.08.2006 року через несплату ТОВ “ОККАМ” рахунків за користування електричними мережами ТОВ НВП “Інтертехсервіс”, відповідачем було припинено передачу електричної енергії позивачу.

В судовому засіданні 31.01.08 прийняте рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.05.2005 року між ТОВ НВП “Інтертехсервіс”та ТОВ “ОККАМ”укладено договір № 3/е про спільне використання електричних мереж основного споживача.

Відповідно до умов договору ТОВ НВП “Інтертехсервіс”зобов’язується через належну йому трансформаторну підстанцію ТП-1443 забезпечувати передачу електричної енергії від постачальника ВАТ “Запоріжжяобленерго”до субспоживача ТОВ “ОККАМ”.

Впродовж дії договору № 3/е від 17.05.2005 р. була укладена додаткова угода № 1 від 29.12.2005 р., якою строк дії основного договору був пролонгований до 31.12.2006 року.

В цей час, 02.02.2006 року між ТОВ “ОККАМ” (Постачальником) та Компанією Renner import & export”(Покупцем) укладений зовнішньоторговий контракт № 02/06. Згідно з п. 2.1. контракту Постачальник поставляє, а покупець приймає та оплачує на умовах контракту вироби із графіту ГЕ (загального призначення) згідно специфікації, що є додатком до цього контракту.

За пунктом 5.1. зовнішньоторгового контракту № 02/06 від 02.02.2006 р. встановлюється, що сума даного контракту складає 300000 (триста тисяч) доларів США.

Пунктом 6.1 контракту сторони дійшли згоди, що платежі за товар будуть здійснюватися в доларах США наступним чином:

- Покупець оплачує 100% вартості партії товару згідно виставленого рахунку на аванс.

- Оплата здійснюється в доларах США прямим банківським переказом на валютний рахунок Постачальника не пізніше 10 днів з дати надання рахунку.

Виходячи зі специфікації цього контракту, строк першої поставки товару встановлювався до 17.08.2006 року.

Згідно п. 4.2. зовнішньоторгового контракту № 02/06 від 02.02.2006 р. дата в товарно-транспортній накладній вважається датою відвантаження партії товару.

Відповідно до п. 8.1. контракту Постачальник за порушення зобов’язань, вказаних в п. 4.2 даного контракту, за вимогою Покупця зобов’язується оплатити штраф в розмірі 10% від вартості непоставленого в строк товару.

Також за п. 8.2. цього ж контракту у випадку порушення Постачальником свого зобов’язання, вказаного в п. 4.2 даного контракту, Покупець вправі відмовитися від подальшого прийняття непоставленого в строк товару, про що Покупець зобов’язаний повідомити постачальника не пізніше 40 днів після закінчення строку поставки.

Крім того, як зазначає позивач, у виконання зовнішньоторгового контракту № 02/06 від 02.02.2006 р. між ТОВ “ОККАМ”(Покупцем) в особі директора Тищенко В. С. та ТОВ “АВС Електротехсервіс”(Продавцем) в особі директора Передерія А. В. був укладений договір від 02.08.2006 р. № 01/08/06, згідно якого Продавець зобов’язується продати, а Покупець купити на умовах, викладених у договорі, блоки графітовані.

Поряд з цим, в матеріалах справи мається лист директора ТОВ “АВС Електротехсірвіс”Передерія О. Г. за вих. № 305 від 02.10.2007 р., який свідчить, що договір № 01/08/06 від 02.08.2006 р. при укладенні був підписаний неправомірною особою, а саме Передерій А. В., оскільки останній був звільнений з посади директора ще 05.05.2006 р. Також відповідно до умов договору № 01/08/06 від 02.08.2006 р. грошові кошти за постачання продукції з боку ТОВ “ОККАМ”на розрахунковий рахунок ТОВ “АВС Електротехсервіс”не перераховувалися, а постачання продукції не призводилося.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Судом встановлено, що 08.08.2006 року ТОВ НВП “Інтертехсервіс”всупереч умов договору № 3/е про спільне використання електричних мереж основного споживача від 17.05.2005 р. та чинного законодавства було припинено передачу ТОВ “ОККАМ”електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.11.2006 р. за справою № 10/299/06, позов ТОВ “ОККАМ”до ТОВ НВП “Інтертехсервіс”про спонукання поновлення передачі електричної енергії задоволено, зобов’язано ТОВ НВП “Інтертехсервіс”відновити ТОВ “ОККАМ”передачу електричної енергії. Постановою Запорізького апеляційного господарського суду за цією ж справою від 21.03.2007 р., апеляційна скарга ТОВ НВП “Інтертехсервіс”залишена без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області у справі № 10/299/06, залишено без змін.

Як зазначає позивач, через припинення відповідачем передачі електричної енергії, яку не відновив й на теперішній час, листом від 15.09.2006 р. Компанією Renner import & export”в односторонньому порядку було відмовлено ТОВ “ОККАМ”від постачання товару за зовнішньоторговим контрактом № 02/06 від 02.02.2006 р. та вимагалося згідно з п. 8.1 контракту сплатити штраф в розмірі 10% від суми непоставленого строк товару, в сумі 1047 доларів США.

Відтак, господарський суд погоджується з доводами позивача про наявність в діях ТОВ НВП “Інтертехсервіс”щодо припинення передачі ТОВ “ОККАМ”електричної енергії складу правопорушення у сфері господарювання.

Виходячи зі ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною першою статті 225 Господарського кодексу України передбачається, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються в тому числі додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб’єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов’язання другою стороною

Позивач вказує, що внаслідок протиправних дій відповідача ТОВ “ОККАМ”зазнало за зовнішньоторговим контрактом № 02/06 від 02.02.2006 р. витрати, пов’язані з виставленням контрагентом - Компанією Renner import & export”суми штрафу та з виплатою заробітної плати працівникам, залучених для організації та виконання цього контракту, в розмірі 5287,35 грн. та 5074,73 грн. відповідно, а також неодержані доходи у зв’язку з розірванням вказаного контракту в розмірі 681244, 33 грн. та 3025 грн. - різниці за сплачену, але не зараховану в якості оплати за поставлену електроенергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні позивачем не доведено, що сума штрафу за непоставлений в строк товар в розмірі 5287,35 грн. була ним сплачена Компанії Renner import & export”. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які би свідчили про якесь фактичне виконання контрагентами умов зовнішньоторгового контракту № 02/06 від 02.02.2006 р., що, в свою чергу, виключає можливість доведення перед господарським судом неодержання ТОВ “ОККАМ”за цим контрактом доходів (втраченої вигоди) в розмірі 681244, 33 грн.

Крім того, як пояснює позивач, працівники ТОВ “ОККАМ”, які були залучені для організації та виконання виробів за зовнішньоторговим контрактом № 02/06 від 02.02.2006 р., звільнилися раніше, ніж було припинено ТОВ НВП “Інтертехсервіс”передачу ТОВ “ОККАМ”електричної енергії. Внаслідок цього витрати в розмірі 5074,73 грн., пов’язані з виплатою заробітної плати цим працівникам, позивач зазнав не через протиправні дії відповідача.

Різниця в сплаченому ТОВ “ОККАМ”рахунку, виставленому без обґрунтування та без підписання договору між ТОВ НВП “Інтертехсервіс”за послуги по передачі електроенергії, та рахунку, прийнятому ТОВ “ОККАМ”до заліку, в сумі 3025 грн. не доведена з боку позивача або як штрафні санкції, або вартість додаткових робіт або додатково витрачених матеріалів, або неодержаний прибуток (втрачена вигода), в результаті чого не підлягають уваги з боку суду.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ „ОККАМ” є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі покласти на позивача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                    Алейникова Т.Г.