ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

17.06.08                                                                                           Справа № 17/Б-1049

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Новосад Д.Ф.

Мельник Г.І.

розглянув апеляційне подання прокурора Бережанського району

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 05.05.2008р.

у справі № 17/Б-1049

за заявою прокурора Бережанського району в інтересах держави в особі Бережанської МДПІ, м.Бережани

до ЗАТ «Ірина», м.Бережани

про визнання банкрутом,

з участю представників :

від скаржника –не з»явився

від кредитора –Стефінів Ж.А.

від боржника –не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов”язки, передбачені ст.22 ГПК України роз”яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Сторони належним чином були повідомлені про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерували, в зв”язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційне подання за наявними у справі доказами.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 05.05.08р. припинено провадження у справі № 17/Б-1049 (суддя Андрусик Н.О.) про банкрутство ЗАТ «Ірина», м.Бережани.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник – прокурор Бережанського району вніс до Львівського апеляційного господарського суду апеляційне подання, в якому просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та вимогам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки судом не взято до уваги визначення терміну «податковий борг», що міститься в статті 1 Закону України «Про порядок погашення зобов»язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами». Згідно даного визначення –це податкове зобов»язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов»язання. Крім того, скаржник покликається на рекомендації Вищого господарського суду України від 04.06.2004р. № 04-5/1193 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», де зазначено, що при вирішенні питання про склад вимог за податками і зборами (обов»язковими платежами) при порушенні справ про банкрутство суди мають виходити з того, що суми пені, штрафів та інших штрафних чи фінансових санкцій теж враховуються і повинні бути включені в грошові вимоги.

Наводить скаржник і інші доводи, що є на його думку підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Обговоривши доводи апеляційного подання, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне подання не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Прокурор Бережанського району Тернопільської області звернувся до господарського суду Тернопільської області 14.04.2008р. в інтересах держави в особі Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Бережани Тернопільської області з заявою про порушення справи про банкрутство ЗАТ «Ірина», м. Бережани Тернопільської області в порядку статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом“, стверджуючи, що останній неспроможний погасити заборгованість перед бюджетом в сумі 81163,99 грн.

Як з»ясовано судом першої інстанції, ЗАТ «Ірина», м. Бережани Тернопільської області зареєстровано 25.11.1994р. Бережанською райрадою як юридична особа, з присвоєнням ідентифікаційного коду 14053862, діє на підставі Статуту.

Згідно статті 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом“ ( далі Закон) встановлено, що у разі, якщо громадянин –підприємець або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов’язання.

Як вбачається із поданої прокурором заяви заборгованість ЗАТ «Ірина», м. Бережани Тернопільської області складається із 81163,99 грн. штрафних санкцій.

Прокурор Бережанського району стверджує, що у відповідності до Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та цільовими фондами” №2181-ІІІ від 221.12. 2000 року Бережанською міжрайонною ДПІ проводились заходи щодо погашення податкового боргу боржника, зокрема, рішенням господарського суду Тернопільської області від 08.07.2005р. у справі №6/117-1606 стягнуто з боржника в дохід Держбюджету, 80149,60 грн. штрафних санкцій за перевищення встановленого ліміту готівки в касі, 1808,93 грн. податку на додану вартість та 3300,00 грн. податку на прибуток. Згідно постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.11.2007р. наказ господарського суду, виданий на виконання зазначеного рішення повернуто стягувачеві без виконання у зв’язку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення. Крім того, на адресу боржника податковим органом надсилалися податкові вимоги №2/373 від 30.06.2004р. та №359 від 25.05.2004р.; 01.08.2004р. начальником Бережанського відділення Козівської міжрайонної ДПІ прийнято рішення №51/24-10 “Про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу”; всі активи боржника перебувають в податковій заставі, що підтверджується наданим суду витягом №1336441 від 03.06.2004р. Товариство відсутнє за своїм місцезнаходженням, що підтверджується довідкою №36 від 27.03.2008р., виданою державним реєстратором Бережанської райдержадміністрації та довідкою Відділу податкової міліції Козівської міжрайонної ДПІ №1359/7/24 від 21.02.2008р. про встановлення фактичного місцезнаходження платника податків; податкову звітність Акціонерне товариство закритого типу "Ірина" не подає з лютого 2007 року, що підтверджується довідкою Бережанської МР ДПІ №3172 від 27.03.2008р. (останню податкову звітність боржником подано 09.02.2007р. - декларація з податку на прибуток підприємства.

Статтею 1 Закону визначено вичерпне коло зобов’язань, які не включаються до складу грошових зобов’язань, а саме: неустойка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду; зобов’язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров’ю громадян; зобов’язання з виплати авторської винагороди; зобов’язання перед засновниками (учасниками) боржника –юридичної особи, що виникли з такої участі.

Отже, у грошові вимоги заявник включив пеню та штрафні санкції, що не відповідає вимогам, встановлених ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом“.

За таких обставин, доводи прокурора зазначені в апеляційному поданні, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.91,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 05.05.2008р. у справі № 17/Б-1049 залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Новосад Д.Ф.

суддя Мельник Г.І.