ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.08 Справа № 17/134

За позовною заявою: Прокурора Шевченківського району міста Львова в інтересах держави в особі ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” в особі Львівської філії ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м. Львів

до відповідача: ДП “ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ “Львівський завод автонавантажувач”, м. Львів

про стягнення 13 434,61 грн.

Суддя У.І.Ділай

Представники

Від прокурора: Нестеренко Л.А. –помічник прокурора

Від позивача: Працьовита С.М. –ю/к (Довіреність 209/10 від 29.12.2007р.)

Від відповідача: не з’явився

Представникам прокурора та позивача роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Згідно клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть спору: на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Прокурора Шевченківського району міста Львова в інтересах держави в особі ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” в особі Львівської філії ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”, м. Львів до ДП “ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ “Львівський завод автонавантажувач”, м. Львів про стягнення 13 434,61 грн.

Ухвалою суду від 22.05.2008р. дана позовна заява була прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 24.06.2008р.

Представник прокурора позовні вимоги підтримав.

Представник позивача заявлений прокурором позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач явку представника в судове засідання з невідомих причин не забезпечив, відзиву на позовну заяву суду не надав, хоч і був належно повідомлений про час та місце судового засідання.

Спір розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

В процесі розгляду матеріалів справи судом встановлено:

30.10.2007р. між сторонами у справі був укладений Договір № 22/07-ТЕ-749-Н на постачання природного газу для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання із Додатковими угодами № 1 від 27.11.2007р., № 2 від 28.11.2007р. та № 3 від 24.03.2008р.

На виконання зобов’язань за Договором, Львівська філія ДК “Газ України” передала у власність відповідачу у грудні 2007р. –січні-лютому 2008р. 27586 куб.м. природного газу, що підтверджується Актами передачі-приймання природного газу із відтисками печаток та підписами повноважних представників сторін.

Як вбачається із наданих позивачем суду Актів, загальна вартість переданого відповідачу природного газу становить 18 923,96 грн.

Згідно п. 5.1. Договору ціна 1000,0 куб. м. природного газу із врахуванням ПДВ та вартості транспортування становить 686,00 грн.

Відповідно до п. 6.1. Договору (із змінами, внесеними Додатковою угодою № 3 від 24.03.2008р.) остаточний розрахунок за фактично спожиті обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі природного газу до 10-го числа наступного за місяцем поставки газу; за обсяги газу, спожиті і протранспортовані в січні-лютому 2008р., здійснюються протягом трьох банківських днів з дати підписання актів приймання-передачі за січень-лютий 2008р.

Як зазначається у позовній заяві, відповідач свої зобов’язання щодо оплати отриманого газу виконав частково, сплативши лише 7 000,00 грн.

Станом на момент звернення Прокурора Шевченківського району міста Львова до господарського суду із позовною заявою, сума боргу ДП “ЛАНТ-ЖКВ” за отриманий природний газ становить 11 923,96 грн.

Згідно п.п. 7.2., 7.5. Договору за несвоєчасну оплату спожитого газу, відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу, що за розрахунком позивача становить 545,82 грн.

Відповідно до п.7.5 Договору, пеня нараховуються постачальником протягом шести місяців, що передує моменту звернення з вимогою, претензією або позовом.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов’язання відповідачу нараховано 883,12 грн. інфляційних втрат та 81,67 грн. 3 % річних.

Таким чином заборгованість відповідача із врахуванням суми основного боргу, інфляційних втрат та 3 % річних становить 13 434,57 грн.

Суд заслухавши пояснення представників прокурора та позивача, розглянувши та дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав:

Згідно із ст. 509 ЦК України Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов’язання виникають з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

За правилами ст. 526 ЦК України, 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

В силу ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором.

П. 2 ст. 625 ЦК України зобов’язує боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

У відповідності з п.4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доводи позивача не спростував, докази належного виконання умов Договору суду не подав.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи наведене та керуючись ст..ст. 193, 216 ГК України, ст.ст. 509, 526, 610, 612, 625, ЦК України, ст.ст.4-3, 7, 33, 34, 43 , 49, 78, 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.          Позовні вимоги задоволити.

2.          Стягнути з ДП “ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 392 а. Р/р № 0565 в Промисловому відділенні ПІБ України в м. Львові, МФО 325666, ) на користь Львівської філії ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” (79039,м. Львів, вул. Єрошенка, 28. Р/р 3904 в Промисловому безбалансовому відділенні філії “Львівське центральне відділення Промінвестбанку”, МФО 325633, ЗКПО 25559381) 11 923,96 грн. основного боргу, 545,82 грн. пені, 883,12 грн. інфляційних втрат, 81,67 грн. 3 % річних, всього –13 434,57 грн.

3.          Стягнути з ДП “ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 392 а. Р/р № 0565 в Промисловому відділенні ПІБ України в м. Львові, МФО 325666, ) в доход державного бюджету (р/р № 0006 в ГУДКУ у Львівській обл., Отримувач –Держбюджет Личаківського району м.Львова, МФО 825014, ) 134,35 грн. державного мита

4.          Стягнути з ДП “ЛАНТ-ЖКВ” ВАТ “Львівський завод автонавантажувач” (79069, м. Львів, вул. Шевченка, 392 а. Р/р № 0565 в Промисловому відділенні ПІБ України в м. Львові, МФО 325666, ) в доход державного бюджету (р/р № 0006 в ГУДКУ у Львівській обл., Отримувач –УДК у Личаківському р-ні м. Львова, МФО 825014, ) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя                                                                                           Ділай У.І.