ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2008 р.                               м. Черкаси                               Справа № 17/3544

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С., з секретарем Петько Л.В., за участю представників сторін:

позивача –Синельник С.В. - по довіреності,

відповідача –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/3544

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Молдім"

до

приватного торгівельного підприємства "Бальсара"

про

стягнення 53 258 грн. 09 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Молдім" (далі-позивач) звернулось в суд з позовом про стягнення з приватного торгівельного підприємства "Бальсара" (далі-відповідач) 53 258,09 грн. заборгованості за поставлену продукцію згідно дистриб’юторської угоди від 31.10.2005 року б/н, з них: 36 593,88 грн. основної заборгованості, 3 030,82 грн. пені, 12 096,15 грн. інфляційних та 1 537,24 грн. річних.

В судовому засіданні 12.08.2008 року оголошувалась перерва до 15.08.2008 року.

Підставою позову, на думку позивача, є невиконання відповідачем зобов’язань по оплаті вартості поставленої продукції згідно дистриб’юторської угоди від 31.10.2005 року.

У судовому засіданні представник позивача позов з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив задовольнити.

Відповідач належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, проти позову не заперечував, відзив на позов та витребувані документи до дня судового засідання суду не подавав, його представник без поважних причин тричі в судове засідання не з’явився, що не перешкоджає розгляду справи по суті за правилами статті 75 Господарського процесуального кодексу України, у його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позовні вимоги повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі дистриб’юторської угоди від 31.10.2005 року б/н, за умовами пунктів 4.1, 4.2 якої позивач зобов’язався забезпечувати відповідача продукцією для продажу, а відповідач зобов’язався приймати й оплачувати вартість продукції в розмірах і на умовах, передбачених угодою.

За правовою природою дана угода є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами, угода сторонами виконується, і відповідно до пункту 13 угоди діє безстроково.

Загальні умови виконання господарських зобов’язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Крім того, в силу статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов угоди від 31.10.2005 року поставив відповідачу продукцію на загальну суму 1 049 790,04 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.40-161). Проте, товар на суму 14 342,80 грн. був повернутий позивачу, що підтверджується видатковими накладними (а.с.173-204).

Таким чином, загальна вартість поставленого товару складає 1 035 447,24 грн.

Сторони в пункті 9.2 угоди встановили, що порядок оплати за отриманий товар здійснюється шляхом відстрочки платежу до 10 (десяти) календарних днів з моменту фактичної поставки.

Проте, як встановлено судом, відповідач свої зобов’язання за угодою від 31.10.2005 року виконав частково, сплативши позивачу 998 853,36 грн., що призвело до виникнення заборгованості в сумі 36 593,88 грн., яку відповідач на момент звернення позивача до суду з позовом не сплатив.

В силу вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов’язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Зазначені статті узгоджуються з приписами пункту 12.1 угоди, в якому сторонами встановлено, що за несвоєчасну оплату продукції відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 53 258,09 грн. заборгованості, з них: 36 593,88 грн. основної заборгованості, 3 030,82 грн. пені, 12 096,15 грн. інфляційних та 1 537,24 грн. річних за невиконання відповідачем зобов’язань по оплаті вартості поставленої продукції згідно дистриб’юторської угоди б/н від 31.10.2005 року.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачене державне мито в розмірі 532,58 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного торгівельного підприємства "Бальсара" (Черкаська область, м. Умань, вул. Жовтневої революції, буд. 74, кв. 70, р/р 201 в ФАБ «Південний», МФО 326751, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Молдім" (юридична адреса: Київська область, м. Сквира, вул. Леніна, буд. 19, кв. 13 (фактична адреса: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрозаводська, буд. 33), р/р 6711 в ДОФ АКБ «Укрсоцбанк», МФО 305017, ) - 36 593,88 грн. заборгованості, 3 030,82 грн. пені, 12 096,15 грн. інфляційних, 1 537,24 грн. річних та 532,58 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя С.С.Боровик

Повний текст рішення оформлений та підписаний 15.08.2008 року.