ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р.

№ 45/160б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Панової І.Ю.,

суддів

Заріцької А.О. (доповідач у справі),

Продаєвич Л.В.

розглянувши касаційну скаргу

Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року

у справі

господарського суду

№ 45/160б

Донецької області

за заявою

Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області

до

про

колективного підприємства "Будівельник-11"

банкрутство

за участю представників:

Макіївської ОДПІ у Донецькій області Рожнова Є.І.,

В С Т А Н О В И В :

Макіївська об'єднана державна податкова інспекція у Донецькій області (далі - Макіївська ДПІ у Донецькій області) звернулась до господарського суду Донецької області з заявою про порушення справи про банкрутство і визнання банкрутом колективного підприємства "Будівельник-11", м. Макіїівка (далі - КП "Будівельник-11") на підставі ст. 52 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі –Закон).

Постановою господарського суду від 30 жовтня 2007 року КП "Будівельник-11" (суддя Плотніцький Б.Д.) визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено ініціюючого кредитора.

В обґрунтування постанови суд зазначив, що відповідно до акта державної виконавчої служби від 5 червня 2007 року керівні органи боржника за своїм місцезнаходженням відсутні.

Не погоджуючись з винесеною постановою боржник звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, оскільки судом першої інстанції його не було повідомлено про час і місце розгляду справи.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року (судді М'ясищев А.М., Алєєва І.В., Величко Н.Л.) постанову суду першої інстанції скасовано, провадження у справі припинено з тих підстав, що ініціюючим кредитором не надано суду належних доказів відсутності КП "Будівельник-11" за своїм місцезнаходженням.

Макіївська ДПІ у Донецькій області звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати зазначену постанову суду апеляційної інстанції у зв'язку з тим, що ст. 52 Закону не містить переліку конкретних засобів доказування відсутності боржника за місцезнаходженням.

За розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 21 квітня 2008 року розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів Вищого господарського суду України у складі: судді Панової І.Ю. –головуючого, суддів Заріцької А.О., Продаєвич Л.В.

Клопотання заявника касаційної скарги про залучення до матеріалів справи витягу з ЄДРПОУ, колегія суддів, з урахуванням приписів ст. 1117 ГПК України, вважає за необхідне залишити без задоволення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову господарського суду апеляційної інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги виходячи з такого.

Судами встановлено, що ініціюючий кредитор звернувся із заявою до суду першої інстанції у зв'язку з тим, що у підприємства існує податковий борг у розмірі 6 120, 00 грн., що підтверджується постановою господарського суду Донецької області від 22 січня 2007 року у справі № 7/387, а боржник відсутній за своїм місцезнаходженням, що в свою чергу підтверджується актом державного виконавця та вказаною постановою (а.с.20 зворот).

В обґрунтування постанови про визнання боржника банкрутом від 30 жовтня 2007 року господарський суд першої інстанції посилався як на доказ відсутності керівних органів КП "Будівельник-11" за юридичною адресою на акт державного виконавця від 5 червня 2007 року.

Скасовуючи постанову суд апеляційної інстанції виходив з вимог закону щодо належності і допустимості доказів, якими суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки, і вказав, що при встановленні факту відсутності керівних органів боржника за їх місцезнаходженням суд повинен керуватися відомостями, які містяться в ЄДРПОУ.

В своїй касаційній скарзі скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції не було взято до уваги такий доказ відсутності боржника за своїм місцезнаходженням як постанову господарського суду Донецької області від 22 січня 2007 року у справі № 7/387 та вказаний вище акт державного виконавця Червоногвардійського відділу державної виконавчої служби м. Макіївки.

Однак, ініціюючим кредитором не врахованою, що вказаною вище постановою господарського суду першої інстанції у іншій справі лише встановлено факт неможливості вручити боржнику податкове повідомлення-рішення, а не факт відсутності КП "Будівельник-11" за адресою вказаною в його статуті, а саме: Донецька область, м. Макіївка, вул. Антропова, 16.

Переглядаючи справу відповідно до вимог ст. 101 ЦПК України суд апеляційної інстанції обґрунтовано вважав висновки суду першої інстанції щодо необхідності ліквідації боржника передчасними, а постанову про визнання боржника банкрутом - прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У даній справі судом першої інстанції порушено провадження та застосовано до боржника судову процедуру ліквідації на підставі ст. 52 Закону, якою передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 52 Закону у разі, якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону господарський суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Відтак, у разі наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 52 Закону, суд визнає боржника банкрутом та відкриває ліквідаційну процедуру, тобто продовжує рух справи про банкрутство, а за їх відсутності –припиняє провадження у справі на підставі ст. 80 ГПК України.

Таким чином, чинне законодавство про банкрутство пов’язує можливість відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ст. 52 Закону з доведенням обставин відсутності боржника за місцезнаходженням або за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Отже, у контексті вказаної норми при розгляді даної справи за правилами ст. 52 Закону, предметом доказування є визначення місцезнаходження боржника - юридичної особи та факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

Як встановлено судом першої інстанції, свою заяву про порушення справи про банкрутство за ст. 52 Закону ініціюючий кредитор обґрунтував, зокрема, відсутністю КП "Будівельник-11" та його керівних органів за своїм місцезнаходженням.

Згідно із ч. 8 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" якщо до Єдиного державного реєстру не внесено запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, то в разі неодержання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу в установлений частиною сьомою цієї статті строк, а також у разі одержання державним реєстратором від органу державної податкової служби повідомлення встановленого зразка про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням державний реєстратор зобов'язаний у строк, що не перевищує десяти робочих днів з дати, яка встановлена для подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу, або з дати одержання повідомлення від органу державної податкової служби, направити рекомендованим листом юридичній особі повідомлення про необхідність подання державному реєстратору реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

У разі повернення до державного реєстратора рекомендованого листа з відміткою відділення зв'язку про відсутність юридичної особи за вказаною адресою або неподання юридичною особою протягом місяця з дати направлення їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Отже, лише факт внесення таких відомостей до реєстру може слугувати доказом відсутності боржника за місцезанходженням.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ініціюючим кредитором не було надано суду доказів в підтвердження відсутності боржника за своїм місцезнаходженням, а тому суд апеляційної інстанції скасовуючи постанову господарського суду Донецької області від 30 жовтня 2007 року правильно послався на ст. 34 ГПК України, оскільки на акт державного виконавця на постанова суду першої інстанції у іншій справі не є належними доказами в підтвердження зазначеного.

Крім того, з витягу з ЄДРПОУ, доданого ініціюючим кредитором до заяви про порушення справи про банкрутство, не вбачається, що КП "Будівельник-11" за своєю юридичною адресою відсутній (а.с.7 зворот).

З огляду на викладене вище, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції, вважає, що оскільки справа про банкрутство колективного підприємства "Будівельник-11" порушена за відсутності підстав передбачених ст. 52 Закону, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції є законною та обгрунтованою, у зв'язку з чим підстав для її скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11113 ГПК України Вищий господарський суд України –

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року у справі № 45/160б залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді                                                                        А.О. Заріцька

Л.В. Продаєвич