ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

15.05.2008 року                                                            Справа № 18/8пд

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Семендяєвої І.В.

суддів                                                  Бойченка К.І.

Журавльової Л.І.

за присутністю секретаря

судового засідання                              Антонової І.В.

та представників сторін:

від позивача                                        - Макіян Г.М., довіреність № 3 від 10.01.08;

від першого відповідача                    - Маркєлов О.Ю., начальник юридичного відділу,

довіреність № 1 від 10.01.08;

від другого відповідача                    - Акімушкіна О.В., довіреність б/н від 08.01.08,

від прокуратури                              - Гришина Т.А., посвідчення № 912 від 29.03.06,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                               Промислово –будівельної компанії „АлМар”

у формі товариства з обмеженою

відповідальністю, м. Донецьк

на рішення

господарського суду                    Луганської області

від                                                  25.03.08 (підписано 31.03.08)

по справі                                        № 18/8пд (суддя –Корнієнко В.В.)

за позовом                                        Промислово –будівельної компанії „АлМар”

у формі товариства з обмеженою

відповідальністю, м. Донецьк

до першого відповідача                    Регіонального відділення Фонду

державного майна України по Луганській області,

м. Луганськ

до другого відповідача                     Товариства з додатковою відповідальністю

„Попаснянський вагоноремонтний завод”,

м. Попасна Луганської області

за участю                                         прокуратури Луганської області

про                                                   визнання договору оренди державного майна

недійсним

В С Т А Н О В И В:

Промислово –будівельна компанія „АлМар” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Донецьк (далі за текстом –ПБК „АлМар” у формі ТОВ, позивач по справі) звернулася до господарського суду Луганської області з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області (далі за текстом –перший відповідач) та до товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м. Попасна Луганської області (далі за текстом –ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод”, другий відповідач по справі) про визнання недійсним договору оренди державного майна № 003016/09 від 11.12.07, укладеного між вказаними відповідачами.

Відповідно до ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор заявою № 05-199 від 04.03.08 повідомив суд першої інстанції про вступ у справу для захисту інтересів держави.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.03.08 по справі № 18/8пд у задоволенні позову відмовлено у зв’язку з необґрунтованістю та безпідставністю позовних вимог ПБК „АлМАр” у формі ТОВ.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 04.04.08, якою просить скасувати рішення господарського суду Луганської області повністю та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник посилається на те, що договір оренди державного майна укладено в порушення вимог Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік” № 489-ІV без проведення конкурсу, у зв’язку з чим рішення, що оскаржується, відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України слід скасувати.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 09.04.08 у справі № 18/8пд прийняв апеляційну скаргу позивача до апеляційного провадження.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду по справі для розгляду вказаної вище апеляційної скарги на рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., суддя –Бойченко К.І., суддя – Журавльова Л.І.

Відзивом на апеляційну скаргу № 05-487-08 від 06.05.08 прокуратура Луганської області вважає, що передача в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” суперечить вимогам чинного законодавства України; що місцевий господарський суд під час розгляду справи по суті вийшов за межі заявлених позивачем вимог, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Перший відповідач поясненнями № 10-01-00946 від 15.05.08 зазначив, що доводи апеляційної скарги позивача та відзив прокурора є необґрунтованими; що спірний договір укладений у відповідності до чинного законодавства, тому немає підстав для визнання його недійсним.

Другий відповідач відзивом б/н від 12.05.08 вважає, що господарським судом Луганської області повністю з’ясовано всі обставини даної справи, дана належна оцінка документам у справі та зроблені вірні висновки у рішенні.

Заявник скарги (позивач) звернувся до суду апеляційної інстанції 15.05.08 з клопотанням б/н від 14.05.08 про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду скарги у зв’язку з неможливістю надати свої письмові заперечення на відзиви відповідачів та прокурора, оскільки позивач не отримав цих документів, а також не отримав по пошті ухвалу апеляційного господарського суду про порушення провадження у справі від 09.04.08. Проте, як зазначено власноручною відміткою повноважного представника позивача Макіяном Г.М. у вказаному клопотанні, необхідні документи із матеріалів справи отримані, тому відсутня необхідність для ознайомлення зі справою № 18/8пд. З таких підстав також відсутні підстави для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи. За таких обставин судова колегія розглядає апеляційну скаргу позивача по суті.

Апеляційна скарга розглядалась 06.05.08. У судовому засіданні розгляд скарги був відкладений до 15.05.08. Постанова приймається 15.05.08.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив позивачу –Промислово –будівельній компанії „АлМар” у формі товариства з обмеженою відповідальністю у задоволенні позовних вимог до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області та товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” про визнання недійсним договору оренди державного майна № 003016/09 від 11.12.07, укладеного між вказаними відповідачами.

За твердженням заявника апеляційної скарги (позивача у справі), зазначений договір укладено з порушенням вимог Закону України „Про оренду державного та комунального майна”, Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, оскільки останнім Законом передбачено передачу в 2007 році в оренду державного та комунального майна виключно на конкурсних засадах, що не було виконано при укладанні між відповідачами спірного договору. У зв’язку з чим допущено порушення прав позивача щодо прийняття участі у конкурсі з метою отримання в оренду цілісного майнового комплексу ДП „Попаснянський вагоноремонтний завод”.

Дані доводи апеляційної скарги суперечать нормам діючого законодавства та матеріалам справи.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 11.12.07 між першим та другим відповідачами укладено договір № 003016/09, за умовами якого орендодавець (перший відповідач) передає, а орендар (другий відповідач) приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”, що розташований за адресою: м. Попасна, вул. Залізнична, 1.

Дані правовідносини сторін регулюються Законом України „Про оренду державного та комунального майна” № 2269-ХІІ від 10.04.92 (з наступними змінами), який виступає спеціальним законом, основним завданням якого є регулювання організаційних відносин, що пов’язані з передачею в оренду майна державних підприємств (далі за текстом –Закон про оренду).

Закон України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, на який посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, не є спеціальним законом та не регулює організаційні відносини, що пов’язані з передачею в оренду майна державних підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону про оренду орендарями згідно з цим Законом можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства.

Той факт, що товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” створено членами трудового колективу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” підтверджується документами, що маються в матеріалах справи.

Так, 26.06.07 на конференції членів трудового колективу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” були прийняті наступні рішення: 1) взяти в оренду цілісний майновий комплекс державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”; 2) клопотати перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області, Міністерством транспорту та зв’язку України та Державною адміністрацією залізничного транспорту України „Укрзалізниця” про передачу в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” його трудовим колективом; 3) при наявності згоди вказаних органів створити господарське товариство членами трудового колективу підприємства; 4) доручити адміністрації державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” здійснити необхідні заходи, які пов’язані зі створенням господарського товариства.

Частиною 1 ст. 8 Закону про оренду передбачено, що рішення трудового колективу підприємства про оренду цілісного майнового комплексу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини членів трудового колективу підприємства.

Прийняте рішення на конференції про зазначену вище оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” оформлено протоколом № 1 від 26.06.07 (а. с. 48-50, т. 1), з якого вбачається, що це рішення прийнято 96, 4% від загальної чисельності членів трудового колективу, тобто більшістю членів трудового колективу.

Листом № 5335/16/10-07 від 07.08.07 Міністерство транспорту та зв’язку України повідомило Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області про свою згоду стосовно впровадження заходів з передачі в оренду трудовому колективу цілісного майнового комплексу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” (а. с. 110, т. 3).

Згідно з ч. 4 ст. 8 Закону про оренду після прийняття рішення про оренду цілісного майнового комплексу члени трудового колективу підприємства засновують відповідно до чинного законодавства господарське товариство.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” від 14.08.07 створено товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” та обрано генеральним директором товариства Криворучко С.Г. (а. с. 60-67, т. 1).

03.12.07 на засіданні Ради товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод”, що оформлено протоколом № 1 (а. с. 145, т. 1), вирішено уповноважити генерального директора товариства з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” Криворучко С.Г. укласти договір оренди державного майна з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області.

Тому, доводи позивача про те, що спірний договір з боку орендаря підписано не уповноваженою особою –генеральним директором Криворучко С.Г., є безпідставними, оскільки зазначена особа діяла на підставі Статуту другого відповідача (а. с. 1- 146, т. 2), крім зазначеного вище рішення Ради товариства від 03.12.07.

Оскільки товариство з додатковою відповідальністю „Попаснянський вагоноремонтний завод” було створено членами трудового колективу державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” відповідно до вимог діючого законодавства, то відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону про оренду створене товариство має переважне перед іншими особами право на укладання договору оренди майна державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”.

За таких обставин, 11 грудня 2007 року між першим та другим відповідачами по цій справі укладено договір оренди державного майна № 003016/09, який був затверджений рішенням загальних зборів учасників другого відповідача по справі 14.12.07.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи позивача та прокурора про те, що цілісний майновий комплекс державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” згідно з ч. 2 ст. 4 Закону про оренду не може бути об’єктом оренди, так як він здійснює виробництво основної залізничної техніки, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону про оренду не можуть бути об’єктами оренди об’єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”, а також об’єкти, включені до переліку об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, затвердженого Законом України „Про перелік об’єктів права державної власності, що не підлягають приватизації”, які випускають підакцизну продукцію.

Згідно з ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна” до об’єктів, що мають загальнодержавне значення, відносяться майнові комплекси підприємств, їх структурних підрозділів, основним видом діяльності яких є виробництво товарів (робіт, послуг), що мають загальнодержавне значення (які забезпечують життєдіяльність держави в цілому), зокрема, майнові комплекси підприємств, які здійснюють виробництво основної залізничної техніки (електровози, тепловози, дизель –поїзди, вагони).

Як свідчить звіт про основні показники діяльності підприємства за підсумками діяльності 2006 року (тобто до підписання спірного договору оренди), основним видом діяльності державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” була економічна діяльність відповідно до КВЕД 35.20.2 –ремонт і технічне обслуговування залізничного рухомого складу (а. с. 51-57, т. 3), а виготовлення нових вагонів у структурі товарної продукції заводу у 2006 році складало 4, 1%.

Листом № 8313/16/10-06 від 04.12.07 Міністерство транспорту та зв’язку України надало висновок про те, що об’єкт оренди не відноситься до майнових комплексів підприємств, основний вид діяльності яких має загальнодержавне значення відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

З наведеного вбачається, що виробництво вагонів не є основним видом діяльності державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”.

Крім того, за даними другого відповідача загальний річний обсяг державного замовлення державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод” у 2007 році складав у порівнянні із замовленнями інших суб’єктів господарювання 23 відсотки від загального обсягу виробництва заводу.

З листа Державної адміністрації залізничного транспорту України № ЦЗТ –12/422 від 05.06.07 (а. с. 58, т. 3) вбачається, що державне підприємство „Попаснянський вагоноремонтний завод” виконує роботи (послуги) по ремонту і технічному обслуговуванню вагонів переважно приватним власникам, а листом № 10-16-9324 від 29.06.06 Фонд державного майна України визначив, що при передачі в оренду державного майна, орган, уповноважений управляти відповідним майном, надає висновки щодо наявності у підприємства критеріїв віднесення до об’єктів, які мають загальнодержавне значення, та висновки щодо умов можливості оренди такого об’єкту.

Міністерство транспорту та зв’язку України як орган, уповноважений управляти майном, яке є предметом спірного договору, погодило умови спірного договору оренди та надало висновок, що об’єкт оренди не відноситься до майнових комплексів підприємств, основний вид діяльності яких має загальнодержавне значення відповідно ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

З урахуванням викладеного вище, судова колегія дійшла висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимоги позивача у зв’язку з їх безпідставністю.

Крім того, переглядаючи судове рішення від 25.03.08 в апеляційному порядку, Луганський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не може бути задоволений також через те, що права або охоронювані законом інтереси позивача не порушені та не можуть бути порушені спірним по даній справі договором, оскільки спірні відносини між першим та другим відповідачами по даній справі не стосуються позивача.

Також відсутні підстави вважати укладений між відповідачами спірний договір таким, що порушує інтереси держави; порушення інтересів держави прокурор вбачає в тому, що другий відповідач –ТДВ „Попаснянський вагоноремонтний завод”, є об’єктом, який не підлягає приватизації, оскільки має загальнодержавне значення. Вказані доводи прокурора спростовуються вищевикладеними обставинами, які підтверджуються матеріалами справи, в т. ч. листом Державної адміністрації залізничного транспорту України „Укрзалізниця” від 01.08.07 № 18 –1/1013 (а. с. 33, т. 1), у якому зазначено, що підприємство другого відповідача на сьогодні орієнтується на ремонт рухомого складу, не випускає підакцизної продукції, здійснює свою діяльність в умовах повної фінансової самостійності; крім того, підприємство не займає монопольних позицій на ринку послуг з ремонту залізничного рухомого складу (а. с. 34, т.1).

За листом Міністерства транспорту та зв’язку України № 8313/16/10-07 від 04.12.07 (а. с. 29, т. 1) об’єкт оренди не відноситься до майнових комплексів підприємств, основний вид діяльності яких має загальнодержавне значення відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”. Отже, державне підприємство „Попаснянський вагоноремонтний завод” не забезпечує життєдіяльність держави в цілому, його продукція і послуги не мають загальнодержавного значення та це підприємство не відноситься до підприємств, що мають загальнодержавне значення в розумінні ч. 2 ст. 5 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Вказані обставини були досліджені судом першої інстанції, оскільки без них неможливо з’ясувати, чи був порушений порядок укладання спірного договору та чи відповідає цей договір діючому законодавству. Отже господарський суд не виходив за межі позовних вимог про визнання недійсним договору оренди державного майна № 003016/09 від 11.12.07, укладеного між вказаними відповідачами, як вважає прокурор, оскільки без з’ясування вищезазначених обставин неможливо встановити відповідність чи невідповідність, про яку заявив позивач у позові, договору оренди державного майна № 003016/09 від 11.12.07 діючому законодавству.

Таким чином, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 у справі № 18/8пд ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за подання скарги покладається на заявника скарги.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу промислово –будівельної компанії „АлМар” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Донецьк б/н від 04.04.08 на рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 по справі № 18/8пд залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 25.03.08 по справі № 18/8пд залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                       І. В. Семендяєва

Суддя                                                                                          К.І. Бойченко

Суддя                                                                                          Л.І. Журавльова