ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.2008                                                             Справа № 5/228

За позовом: ТОВ „Шарк-плюс” м.Ужгород

До відповідача: ПП „Шарк” м.Ужгород

Про стягнення 750 000 грн. збитків (із урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог).

Суддя О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача: Яцко В.Л. –представник

відповідача: не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Із урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, предметом даного позову є вимога позивача про стягнення з відповідача збитків у сумі 750 000 грн. Обґрунтовуючи власну вимогу позивач посилається на те, що збитки у вигляді неодержаного доходу йому було завдано внаслідок неправомірного використання відповідачем з травня місяця 2005р. по січень 2008р. майна, яке є у власності ТОВ „Шарк-плюс” і складається з спеціальних рекламних конструкцій типу «біл-борд»в кількості 51 одиниця та типу «сіті-лайт»в кількості 14 одиниць.

Заявою від 29 січня 2008 року позивач збільшив позовні вимоги та подав уточнений розрахунок суми завданих збитків в розмірі 1 707 960,5 грн. Заявою від 5 лютого 2008 року позивач зменшив розмір позовних вимог до 750 000 грн.

Відповідач проти позову заперечив з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (Лист від 08.08.2005р.). Зокрема стверджує про безпідставність вимог позивача.

У попередніх засіданнях суду з метою надання сторонам можливості подати додаткові пояснення та докази на підтвердження своїх вимог заперечень, а також на задоволення клопотання про відкладення судового розгляду для надання часу для примирення, в порядку ст.ст. 69, 77 ГПК України, оголошувались перерви.

Від безпосереднього вирішення спору шляхом примирення сторони відмовились.

Представник відповідача у засідання суду не з’явився.

З огляду на тривалий термін розгляду даної справи у суді, створення у достатній          мірі можливості сторонам надавати свої документально підтверджені пояснення по суті спору та наявності заперечення відповідача суд вважає за можливе розглянути спір за наявними у справі матеріалами.

Заяви про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступали.

Судом відхилено клопотання про зупинення судового розгляду справи до вирішення справи за №5/212 порушеної за заявою ПП „Шарк-плюс” до ПП „Шарк” про витребування майна з чужого незаконного володіння з огляду на те, що предметом судового дослідження у даній справі є встановлення факту використання відповідачем спеціальних рекламних конструкцій типу «біл-борд»в кількості 51 одиниця та типу „сіті-лайт” в кількості 14 одиниць у визначених місцях, що є більш визначальним.

Повний текст рішення складено 30.05.2008р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд задовольняє позов, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, організації та установи мають право звертатися до господарського суду, згідно з підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Судовий захист права власності та майнових інтересів власників відповідно до ст. 11 ЦК України здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна правовідношення та іншими позовами, які пов’язані з охороною права власності підприємств та організацій. Статтею 16 ЦК України визначено право на захист порушеного права способом відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено ( упущена вигода). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у більшому або меншому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право (ч. 3 ст. 22 ЦК України). Аналогічну норму містить ст. 225 ГК України.

Принцип об’єктивної істини, тобто відповідність висновків суду обставинам справи реалізується положеннями ст.43 ГПК України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Факт належного придбання позивачем рекламоносіїв на підставі договору купівлі-продажу від 05.05.2005р., укладеного між МСМП „Енергомонтаж” та ПП „Шарк-плюс” встановлено Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.2007р. у справі №2-173/07 (ст..35ГПК України). З даної Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 25.10.2007р. по справі № 2-173/07 вбачається, що позивач набув права власності на рекламоносії за договором купівлі-продажу з МП „Енергомонтаж”, який в свою чергу одержав їх у власність від ТОВ „Шрек” за договором купівлі-продажу. В якості додатку до цих договорів сторонами були складені акти прийому-передачі рекламоносіїв з ідентифікацією таких в місцях їх розташування із прив’язкою на місцевості.

Згідно з рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 25.08.2005 року № 241 відповідачу було надано дозволи на розповсюдження зовнішньої реклами на рекламоносіях позивача терміном на 3 роки. Як наведено в рішенні органу місцевого самоврядування дозволи надаються відносно рекламоносіїв за переліком із ідентифікацією їх за місцем знаходження, що повністю співпадає з переліком, наведеним в актах прийому-передачі, за якими такі рекламоносії передавались за вищевказаними договорами купівлі-продажу та набуті позивачем.

Відповідач продовжує використовувати рекламоносії на даний час, що випливає з листа № 66 від 31 січня 2008 року Директора Муніципальної поліції Ужгородської міської Ради.

Означені обставини також були предметом перевірки Ужгородським МВ УМВС в Закарпатській області, про що складено Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.12.2007 року.

За таких обставин слід дійти висновку про те, що відповідач користується майном позивача протягом тривалого часу, шляхом розповсюдження зовнішньої реклами на рекламних носіях, що додатково підтверджується постановою про порушення кримінальної справи № 1181305 від 06.09.2005 року та Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24 липня 2006 року по справі № 5/342-А.

У відповідності до ст. 33 ГПК України обов’язок доведення підстав заявлених вимог чи заперечень покладено на сторони у справі. Саме тому у обов’язку відповідача надати суду докази на спростування тверджень позивача. Відсутність таких доказів, робить твердження позивача більш переконливим.

Позивачем подано суду розрахунок збитків, який ґрунтується на ринкових цінах рекламних послуг. Зокрема в основу розрахунків взято вартість послуг по розміщенню реклами РА „Дрім” м.Ужгород та РА „Бумеранг”.

Як вбачається із поданих позивачем доказів щодо розрахунків суми доходу, одержаного в результаті господарської діяльності подібних розповсюджувачів зовнішньої реклами на подібних рекламоносіях в місцях їх розташування на території м.Ужгорода, вартість оренди площі експонуючої поверхні складає: 858,5 гривень на місяць за рекламну конструкцію типу «Біл-борд» 6 Х 3 м та 404 гривень на місяць за рекламну конструкцію типу «Сіті-лайт»(односторонній). Таким чином згідно з даним розрахунком за період з 05.05.2005р. по 01.01.2008р. сума збитків у вигляді неодержаного доходу становить 1707960,50 грн.

Зважаючи на викладене, з огляду на приписи ч. 4 ст. 225 ГК України, та за відсутності спростувань відповідача, суд констатує переконливість розрахунку спричинених збитків.

При цьому, судом взято до уваги і те, що позивачем було вжито заходи для належного отримання доходу шляхом документального оформлення відносин, пов’язаних із використаням майна у господарській діяльності невласником (ч. 4 ст. 623 ЦК України).

Листами від 19.05.05р. та від 06.05.05р. позивач звертався до відповідача із пропозицією укласти у належному порядку договори оренди рекламоносіїв. Така пропозиція відповідачем не була задоволена.

Наявні у матеріалах справи докази дають підстави для висновку про використання відповідачем майна позивача без належних правових підстав, що зумовило неодержання власником доходу, який міг бути одержаний у випадку відсутності порушення права.

Тому, вимоги позивача щодо стягнення 750 000 грн. збитків слід визнати підставними.

Отже, на підставі викладеного, та керуючись ст.ст.22,33,34,49,82-85 ГПК України,

СУД ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з приватного підприємства „Шарк” (м.Ужгород, вул..Жупанатська, 15 код30015173) на користь приватного підприємства „Шарк-плюс” (м.Ужгород, вул..Другетів, 57/7) суму 750 000 грн. збитків, суму 7500 грн. витрат на держмито та суму 118 грн.витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя О.С.Йосипчук