ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№
13/162

Вищий
господарський суд України у складі: суддя
Селіваненко В.П. -головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши
касаційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю “Чесна музика”, м. Київ,

на
постанову Київського
апеляційного господарського суду від 21.01.2008

зі
справи № 13/162

за
позовом товариства з
обмеженою відповідальністю “Чесна музика” (далі - ТОВ “Чесна музика”)

до
фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1(далі - Підприємець), м. Остер Козелецького району
Чернігівської області,

про
стягнення 33 600
грн. компенсації за порушення майнових авторських прав,

за
участю представників сторін:

позивача
- не з'явився,

відповідача
-ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ
“Чесна музика” звернулося до господарського суду Чернігівської області з
позовом до Підприємця та просило:

-
стягнути з відповідача 33 600 грн. компенсації за порушення майнових авторських
прав ТОВ “Чесна музика”;

-
накласти на Підприємця штраф у розмірі 10% від суми компенсації;

-
опублікувати в газеті “Деснянська правда” резолютивну частину судового рішення
з даної справи за рахунок відповідача;

- зобов'язати
відповідача припинити порушення авторських прав ТОВ “Чесна музика”.

Рішенням
названого господарського суду від 06.08.2007 (суддя           Фетисова І.А.) позов задоволено
частково: з Підприємця стягнуто компенсацію за порушення авторських прав
позивача в сумі 8 400 грн.; відповідача зобов'язано опублікувати в газеті
“Деснянська правда” резолютивну частину рішення з цієї справи; з Підприємця
стягнуто в доход державного бюджету 840 грн. штрафу; в іншій частині позовних
вимог щодо стягнення компенсації в сумі 25 200 грн. відмовлено. Прийняте
місцевим судом рішення мотивовано необхідністю судового захисту порушеного
авторського права позивача.

Постановою
Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2008 (колегія суддів у
складі: суддя Григорович О.М. -головуючий, судді Гольцова Л.А., Рябуха В.І.)
рішення господарського суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення
про повну відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ “Чесна музика”. В
обґрунтування постанови суду апеляційної інстанції зазначено про недоведеність
позивачем факту порушення його авторських прав з боку відповідача.

У
касаційній скарзі до Вищого господарського суду України ТОВ “Чесна музика”
просить постанову апеляційного господарського суду зі справи скасувати внаслідок
її прийняття з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального
права та залишити в силі рішення господарського суду першої інстанції.

Відзив
на касаційну скаргу не надходив.

Усіх
учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено
про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши
повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та
правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права,
заслухавши представника відповідача, Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим
господарським судом у справі встановлено, що:

-
позивачеві належать майнові авторські права на музичні твори (пісні)
“ІНФОРМАЦІЯ_1” (автор музики та тексту ОСОБА_3), “ІНФОРМАЦІЯ_2!” (автори музики
та тексту ОСОБА_4ОСОБА_5);

-
01.06.2007 у присутності представника ТОВ “Чесна музика”, представника
об'єднання підприємств “Українська ліга музичних прав” та представників
громадськості складено акт фіксації публічного виконання творів та фонограм,
відповідно до якого 01.06.2007 у приміщенні розважального комплексу (кафе)
“Ася” (м. Остер, вул. Б.Хмельницького, 51) при здійсненні відповідачем
господарської діяльності відбулося публічне виконання згаданих музичних творів;

-
використання відповідачем зазначених музичних творів у господарській діяльності
відбулося без дозволу правовласника та без сплати авторської винагороди;

-
факт використання відповідачем у господарській діяльності 01.06.2007 музичних
творів (пісень) “ІНФОРМАЦІЯ_1”, “ІНФОРМАЦІЯ_2!” підтверджується не лише
названим актом фіксації, але й фіскальним чеком та відеозаписом виконання,
відповідно до якого використання спірних музичних творів мало місце в
приміщенні кафе відповідача в його присутності шляхом програвання відповідних
музичних дисків за допомогою музичного центру;

-
подані відповідачем до суду музичні диски зі спірними музичними творами не
містять відомостей щодо надання Підприємцю права на їх використання у
господарській діяльності.

Водночас
суд апеляційної інстанції, не заперечуючи фактів наявності у позивача майнових
авторських прав на названі твори та відсутності у відповідача дозволу на їх використання,
в прийнятті судового рішення зі справи виходив з того, що фіскальний чек і акт
фіксації публічного виконання творів та фонограм від 01.06.2007 не є належними
доказами у справі.

Причиною
спору в даній справі є питання щодо наявності правових підстав для стягнення з
відповідача компенсації за порушення виключних майнових авторських прав ТОВ
“Чесна музика”.

Відповідно
до статті 440 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) майновими правами
інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне
право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному
використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові
права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір
належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Згідно
з статтею 443 ЦК України використання твору здійснюється лише за згодою автора,
крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим
Кодексом та іншим законом.

Статтею
445 ЦК України встановлено, що автор має право на плату за використання його
твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом.

Згідно  з
частиною першою статті 15 Закону України від 23.12.1993 № 3792-ХІІ “Про
авторське право і суміжні права” (далі -Закон № 3792) до майнових прав автора
(чи іншої особи, яка має авторське право) належать:

а)
виключне право на використання твору;

б) виключне право на дозвіл або заборону
використання твору іншими особами.

Статтею
1 Закону № 3792 встановлено, що публічне виконання - це подання за
згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань,
фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та
іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою
будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у
місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола
сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному
місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

Згідно
з частиною першою статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною
першою статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно
до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Посилання
апеляційного суду на недоведеність порушення авторських прав особисто
відповідачем (фізичною особою) є помилковим, оскільки не враховує особливості
статусу відповідача-фізичної особи як суб'єкта підприємницької діяльності та не
спростовує встановленого місцевим судом факту використання спірних музичних
творів не в особистих цілях приватної особи, а саме в господарській діяльності
Підприємця (шляхом їх публічного виконання в приміщенні кафе відповідача) без
дозволу правовласника.

Водночас
апеляційний господарський суд відхилив подані позивачем докази (фіскальний чек,
акт фіксації) як без наведення приписів законодавства, яким вони, на його
думку, не відповідають, так і без наведення доказів відповідача на їх
спростування. При цьому апеляційний суд залишив без будь-якої оцінки поданий
позивачем та досліджений місцевим судом відеозапис виконання спірних музичних
творів.

Отже,
суд апеляційної інстанції порушив приписи пунктів 7, 8 частини другої статті
105 ГПК України щодо обов'язковості належного мотивування судового рішення, що
відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою
для скасування постанови апеляційного господарського суду зі справи.

Відповідно
до частин другої і третьої статті 15 та пункту “а” статті 50 Закону № 3792
використання твору без дозволу особи, яка має авторське право, є порушенням
авторського права.

Згідно
з підпунктом “г” частини першої статті 52 Закону № 3792 при порушеннях
будь-якою особою авторського права, передбачених статтею 50 цього Закону,
суб'єкти авторського права мають право подавати позови про виплату компенсацій,
тоді як підпунктом “г” частини другої цієї статті встановлено, що суд має право
постановити рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі
від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або
стягнення доходу.

Розмір
компенсації - 8 400 грн. - місцевим господарським судом визначено з огляду на
встановлені ним фактичні обставини даної справи без порушення приписів чинного
законодавства в сумі, яка відповідно до закону є мінімальною.

Згідно
з частиною третьою статті 52 Закону № 3792 суд може постановити рішення про
накладення на порушника штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом
на користь позивача. Сума штрафів передається у встановленому порядку до
Державного бюджету України.

З
огляду на наведене та беручи до уваги подані сторонами докази, суд першої
інстанції, встановивши факт протиправного використання відповідачем спірних
творів, майнові авторські права на які належать позивачеві, дійшов правомірних
висновків щодо необхідності зобов'язання Підприємця припинити порушення прав
позивача та про стягнення з відповідача компенсації в сумі 8 400 грн. і штрафу
в розмірі 10% від суми цієї компенсації.

Рішення
місцевого суду в частині зобов'язання Підприємця здійснити відповідну
публікацію також відповідає приписам пункту 6 частини другої статті 432 ЦК
України.

На підставі
викладеного та керуючись статтями 1117, 1119 -11111 ГПК
України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Чесна Музика”
задовольнити.

2.
Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2008 зі
справи  № 13/162 скасувати.

3.
Рішення господарського суду Чернігівської області від 06.08.2007 зі справи №
13/162 залишити в силі.

4.
Здійснити поворот виконання постанови Київського апеляційного господарського
суду від 21.01.2008 зі справи № 13/162 у частині стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю “Чесна Музика” державного мита за подання
апеляційної скарги в сумі 51 грн. у разі подання названим товариством
відповідних заяви та довідки.

Видачу
відповідного наказу доручити господарському суду Чернігівської області.

Суддя               В.Селіваненко

Суддя                І.Бенедисюк

Суддя
Б.Львов