ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" липня 2008 р.

Справа № 30/111-08-2038

За позовом: Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ”

До відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Унібос”

Про визнання права власності та зобов’язання усунути перешкоди у користуванні

Суддя РОГА Н.В.

Представники:

Від позивача: Шнякін В.О.- ліквідатор - арбітражний керуючий згідно постанови господарського суду Одеської області від 30.01.2008р. у справі №32209-07-6070

Від відповідача: Машталап Н.В.- довіреність від 07.07.2008р.

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Дочірнє підприємство відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ” (далі - ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ”), звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Унібос” про визнання за позивачем права власності на нерухоме майно, а саме: на будівлю диспетчерського пункту, яка розташована за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 309 та будівлю трансформаторної підстанції, яка розташована за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 297, а також про зобов’язання відповідача не перешкоджати позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на своїх вимогах.

Представник відповідача - в судовому засіданні проти позову не заперечує.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Згідно Статуту ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ”, засновником якого є ВАТ „Одессільмаш”, є власником належного йому майна та здійснює щодо цього майна право володіння, користування та розпорядження .

19 листопада 1997р. ВАТ „Одессільмаш” видано Наказ №201, яким наказано передати на баланс ДП „ЗАРЯ” у якості внеску до Статутного фонду майно згідно додатку. На підставі зазначеного Наказу, згідно авізо-підтвердження про безоплатну передачу - отримання основних засобів, ВАТ „Одессільмаш” передало, а ДП „ЗАРЯ” прийняло основні засоби, у тому числі підстанцію №270 та диспетчерський пункт .

03 лютого 2003р. ВАТ „Одессільмаш” та ДП ВАТ „”Одессільмаш” „ЗАРЯ” підписали акт приймання-передачі основних засобів, яким підтвердили безоплатну передачу у власність ДП основних засобів: будівлі диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, дорога Котовського (зараз Миколаївська дорога), 309 та будівлі трансформаторної підстанції, розташованої за адресою: м. Одеса, дорога Котовського, 297.

На підставі зазначеного, позивач вважає, що у нього виникло право власності на зазначені об’єкти нерухомості, і він, відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319-321 Цивільного кодексу України, може здійснювати це право на свій розсуд. Але, ТОВ „Унібос” 03 квітня 2008р. надіслало ДП листа, у якому зазначило про необхідність здіснення невідкладних заходів щодо знесення зазначених об’єктів, у зв’язку з їх аварійним станом.

Листом від 28.04.2008р. відповідач знов повідомив ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ” про необхідність знесення об’єктів нерухомості: будівлі диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 309 та будівлі трансформаторної підстанції, розташованої за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 297, та зазначив, що у іншому випадку ТОВ „Унібос” самостійно знищить зазначені об’єкти.

Такі дії ТОВ „Унібос” позивач розцінює як порушення його прав та інтересів як власника об’єктів, у зв’язку з чим звернувся до суду за захистом порушеного права та вимагає визнання права власності ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ” на нерухоме майно, а саме: будівлю диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 309 та будівлю трансформаторної підстанції, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 297, а також зобов’язання ТОВ „Унібос” не перешкоджати позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

Позивач вважає, що відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні . Дії ж відповідача направлені на порушення права власності позивача, що є підставою для звернення до суду, керуючись ст.ст.15,16, 392 Цивільного кодексу України.

Розглянув матеріали справи суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог за таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Статуту ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ”, засновником якого є ВАТ „Одессільмаш”, є власником належного йому майна та здійснює щодо цього майна право володіння, користування та розпорядження.

19 листопада 1997р. ВАТ „Одессільмаш” видано Наказ №201, яким наказано передати на баланс ДП „ЗАРЯ” у якості внеску до Статутного фонду майно згідно додатку. На підставі зазначеного Наказу, згідно авізо-підтвердження про безоплатну передачу - отримання основних засобів, ВАТ „Одессільмаш” передало, а ДП „ЗАРЯ” прийняло основні засоби, у тому числі підстанцію №270 та диспетчерський пункт .

03 лютого 2003р. ВАТ „Одессільмаш” та ДП ВАТ „”Одессільмаш” „ЗАРЯ” підписали акт приймання-передачі основних засобів, яким підтвердили безоплатну передачу у власність ДП основних засобів: будівлі диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташованої за адресою: м. Одеса, дорога Котовського (зараз Миколаївська дорога), 309 та будівлі трансформаторної підстанції, розташованої за адресою: м. Одеса, дорога Котовського, 297.

Відповідно до ст.128 Цивільного кодексу УРСР, що діяв на момент укладення сторонами акту приймання-передачі основних засобів, право власності у набувача майна виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом. За таких обставин, з 03 лютого 2003р. у ДП ВАТ „Одессільмаш” „ЗАРЯ” виникло право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 309 та будівлю трансформаторної підстанції, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога , 297.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші, цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо визнання за ним права власності на нерухоме майно, а саме: будівлю диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 309 та будівлю трансформаторної підстанції, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 297.

Згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.. 16 цього ж кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, але як свідчать матеріали справи відповідач в супереч названим нормам закону створив реальні умови, які обмежують права позивача у здійсненні ним своїх прав на майно.

Згідно зі ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності визначений ст. 317 цього ж Кодексу, згідно з якою власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, виходячи з матеріалів справи, правомірною є вимога позивача щодо зобов’язання ТОВ „Унібос” не перешкоджати позивачу володіти, користуватись та розпоряджатись зазначеним майном.

Судові витрати по сплаті держмита та витрат на забезпечення судового процесу покласти на відповідача ” згідно зі ст.ст.44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ” -задовольнити.

2. Визнати за Дочірнім підприємством відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ” () право власності на нерухоме майно, а саме: будівлю диспетчерського пункту , площею 110 кв.м, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога , 309 та будівлю трансформаторної підстанції, розташовану за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога , 297.

3. Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю „Унібос” (м. Одеса, Овідіопольська дуга, 3, ) не перешкоджати Дочірньому підприємству відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ” володіти, користуватись та розпоряджатись нерухомим майном, а саме: будівлею диспетчерського пункту, площею 110 кв.м, розташованою за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога , 309 та будівлею трансформаторної підстанції, розташованою за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, 297.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Унібос” (м. Одеса, Овідіопольська дуга, 3, ) на користь Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства „Одеський завод сільськогосподарського машинобудування „ЗАРЯ” (, м. Одеса, вул..Чорноморського козацтва, 123-А) витрати по сплаті держмита у сумі 85 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу у сумі 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписане 11 липня 2008р.

Суддя Рога Н. В.