КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

02.10.08 р.                                                                                          № 19/284-08

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Яковлева М, Л, (доповідач по справі),

суддів:

Міщенко П. К.

Тарасенко К. В.

При секретарі судового засіданні –Гонтарі О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 02.10.2008 року по справі № 19/284-08 (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційне подання заступника прокурора Київської області, м. Київ на рішення господарського суду Київської області від 22.07.2008 року

по справі № 19/284-08 (суддя –Карпечкін Т.П.)

за позовом колективного підприємства «Білоцерківський домобудівельний

комбінат», м. Біла Церква, Київська область

до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській

області, м. Біла Церква, Київська область

про визнання незаконним рішення

В С Т А Н О В И В :

Господарський суд Київської області 22.07.2008 року прийняв рішення, яким за позовом КП «Білоцерківський домобудівельний комбінат», м. Біла Церква скасував постанову Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області № 11 від 14.03.2008 року «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування»винесену відповідно колективного підприємства «Білоцерківський домобудівельний комбінат».

Не погоджуючись з рішенням, заступник прокурора Київської області звернувся з апеляційним поданням до Київського міжобласного апеляційного господарського суду, з проханням скасувати рішення господарського суду Київської області від 22.07.2008 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційне подання заступник прокурора мотивує тим, що місцевим господарським судом неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи; порушено норми матеріального права, а тому, відповідно до ст. 104 НПК України рішення підлягає скасуванню.

Позивач проти вимог апеляційної скарги заперечує з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, виступ представників сторін та заступника прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого суду залишається без змін, виходячи з наступного.

Стаття 101 ГПК України передбачає, що апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, а також у процесі перегляду справи апеляційний суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

З матеріалів справи вбачається, 13 березня 2008 року Прокуратурою міста Біла Церква Київської області складено припис «Про усунення порушень вимог Законів України»«Про архітектурну діяльність»та «Про основи містобудування»№ 2136, адресований Начальнику інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на підставі перевірки прокуратурою додержання законодавства колективним підприємством «Білоцерківський домобудівельний комбінат»за період січень-лютий 2008 рік.

В зазначеному приписі міститься вимога про негайне усунення порушення вимог Законів України «Про архітектурну діяльність» та «Про основи містобудування»в діяльності управління інспекції архітектурно-будівельного контролю Південного регіону Інспекції архітектурно-будівельного контролю в Київській області, а також вимога про вирішення питання про застосування та стягнення з Колективного підприємства «Білоцерківський домобудівельний комбінат»штрафних санкцій за проведення будівельних робіт без дозволу інспекції архітектурно-будівельного контролю на проведення будівельних робіт. Припис підлягає негайному виконанню про що зобов'язано негайно повідомити прокуратуру. Складення зазначеного припису обґрунтовано проведеною перевіркою прокуратурою міста Біла Церква Київської області додержання вимог Законів України «Про архітектурну діяльність»та «Про основи містобудування»на будівельному майданчику 233-х квартирного житлового будинку для малосімейних з прибудованим магазином по продажу продовольчих товарів за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Калініна, в результаті якої встановлено, що Колективне підприємство «Білоцерківський домобудівельний комбінат»здійснює будівельні роботи без належного дозволу за період січень-лютий 2008 року.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про прокуратуру»вимоги прокурора, які відповідають чинному законодавству, є обов’язковими для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб та громадян і виконуються невідкладно або у передбачені законом чи визначені прокурором строки.

Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру»передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право вимагати від керівників та колегіальних органів проведення перевірок, ревізій діяльності підпорядкованих і підконтрольних підприємств, установ, організацій та інших структур незалежно від форм власності, а також виділення спеціалісті для проведення перевірок, відомчих і позавідомчих експертиз. При виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право давати приписи про усунення очевидних порушень закону, що і було зроблено останнім.

Але, як випливає із змісту припису та повноважень органів прокуратури, прокурор зобов’язує інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю вирішити питання про застосування та стягнення з КП «Білоцерківський домобудівельний комбінат»штрафних санкцій у встановленому законодавством порядку.

Заступник прокурора у судовому засіданні підтвердив, що не зобов’язував інспекцію приймати постанову на підставі припису прокуратури, а спонукав останніх до вирішення питання у встановлено законодавством порядку та спосіб, визначений законами.

Частиною 4 п. 3 Положення про державний архітектурно-будівельний контроль, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.03.1993 року № 225, передбачено здійснення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю перевірок щодо відповідності розміщення об’єктів виконання будівельних робіт, виробництва будівельних матеріалів, виробів конструкцій законодавству, державним стандартам, нормам і правилам, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, а також місцевим правилам забудови населених пунктів; своєчасності та якості виконання учасниками будівництва передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення необхідної виконавчої документації, наявності сертифікатів на будівельну продукцію.

Відповідно до частини 1 ст. 3 Закону України «Про відповідальність підприємств, їх об’єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування»підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Пунктом 2 Положення про порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1995 р. № 244 (далі Положення) передбачено, що штрафи накладаються інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами контрольних перевірок, а також перевірок, проведених за зверненнями заінтересованих юридичних осіб.

Згідно пункту 4 Положення підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є відповідний протокол, складений посадовою особою інспекції за результатами перевірки.

Згідно пункту 7 Положення рішення посадової особи інспекції про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб під час здійснення державного нагляду (контролю) визначається Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування, інших органів (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого Постановою КМУ від 18.10.2006 року № 1434, Державна архітектурно-будівельна інспекція є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінрегіонбуду і йому підпорядковується.

Отже, в своїй діяльності інспекція державного архітектурно-будівельного контролю керується Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Стаття 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»дає визначення, що заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Зокрема, пунктом 11. ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи суб'єкта господарювання

Частиною 4 статті 5 Закону передбачено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб'єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.

В матеріалах справи відсутні докази, того, що позивач отримував, а відповідач направляв попередження про перевірку, як того вимагає закон. Більш того, спеціально уповноважений орган, а саме інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, як вбачається з доданих до суду доказів, взагалі не проводив перевірки господарської діяльності позивача ні за місцем його знаходження, ні за місцем здійснення їм господарської діяльності у присутності керівника або його заступника, або уповноваженої особи. Відповідно до витягу із книги телефонограм по інспекції ДАБК в Київській області (а.с. 75-76), інспекцією вже 14.03.2008 року о 9-00 повідомлялося про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудування призначене на 10-30 того ж дня. Однак, як пояснив представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду, ніякої телефонограми, якою інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю повідомлялося про розгляд справи про правопорушення у сфері містобудування, вони не отримували.

Тобто, після проведення прокуратурою перевірки 13.03.2008 року, відповідач 14.03.2208 року без проведення перевірки виносить протокол № 11 про правопорушення у сфері містобудування та того ж числа Постанову № 11 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Заступник прокурора в апеляційній скарзі посилається на те, що згідно ст. 20 Закону України «Про прокуратуру»прокурор має право без попередження будь в який час здійснювати перевірку діяльності підприємств, установ та організацій. А в силу п. З ст. 20 цього закону у перевірках які здійснюються прокуратурою приймають участь відповідні спеціалісти.

Але ж, відповідно до частини 2 ст. 19 Закону України «Про прокуратуру», прокуратура не підміняє органи відомчого управління та контролю, таким чином, слід зробити висновок, що на підставі припису Прокуратури міста Біла Церква Київської області Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області повинна була провести відповідну перевірку, на підставі чого винести відповідні акти.

14 березня 2008 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області на підставі протоколу № 11 від 14 березня 2008 року, форми № КБ -3 за січень 2008 року, форми № КБ-3 за лютий 2008 року та Закону України «Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення у сфері містобудування»та Положення про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 року № 244, винесено постанову № 11 «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудування». Штраф на підприємство відповідача накладено в розмірі 803404,30 грн. з приписом «підлягає до сплати до 29 березня 2008 року».

В матеріалах справи наявні копії довідок типової форми № КБ-3 «Про вартість виконаних підрядних робіт та витрат за січень та за лютий 2008 року з відомостей яких вбачається, що замовником робіт на будівельному майданчику 233-х квартирного житлового будинку для малосімейних з прибудованим магазином по продажу продовольчих товарів за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Калініна є ВКБ Білоцерківська міська рада, а генпідрядником Колективне підприємство «Білоцерківський домобудівельний комбінат». Але з відомостей зазначених довідок неможливо зробити висновок, що підприємством позивача було розпочато саме роботи по будівництву 233-х квартирного житлового будинку для малосімейних з прибудованим магазином по продажу продовольчих товарів, оскільки в розділі А зазначених довідок вказано «кошти за матеріальні ресурси від розбирання». Крім того, у позивача є дозвіл № 83/07 від 15.11.2007 року, виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, на право проведення підготовчих робіт (встановлення огорожі, підключення до інженерних мереж, перенесення комунікацій).

В судовому засіданні апеляційного суду позивач підтвердив факт проведення в січні-лютому 2008 року підготовчих робіт на підставі дозволу, будівельні роботи в зазначений період позивачем не виконувалися, відповідач доказів на спростування твердження позивача суду не надав, в судовому засіданні не заперечував.

Також треба зазначити, що довідка типової форми № КБ-3 є первинним документом з обліку в будівництві про підрядні роботи, але термін «підрядні роботи»містить в собі ряд певних дій (робіт) в тому числі і робіт по будівництву.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що зазначені довідки не можуть бути підтвердженням початку будівельних робіт.

На підтвердження своїх заперечень відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем дійсно розпочато саме будівельні роботи на будівельному майданчику 233-х квартирного житлового, будинку для малосімейних з прибудованим магазином по продажу продовольчих товарів за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Калініна.

Що стосується твердження заступника прокурора Київської області з приводу повторної перевірки за період 25.04.2008 року, на підставі якої прокуратурою міста Біла Церква внесено припис № 4650 від 02.06.2008 року, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Частиною 3 ст. 101 ГПК України передбачено, що в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як вбачається з документів, доданих до апеляційного подання, ці докази по суті не стосуються перевірки прокуратури, яка відбувалася за період січень-лютий 2008 року. Як зазначає прокуратура, була проведена повторна перевірка від 25.04.2008 року, де були відібрані пояснення свідків, фотодокази, за результатами якої інспекцією державного архітектурного контролю винесено постанову 11.06.2008 року.

Предметом позову по справі 19/284-08, як вже зазначалося вище, є визнання незаконною постанови № 11 від 14.03.2008 року.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення про застосування до позивача санкцій за правопорушення у сфері містобудування (накладення штрафу) прийнято не у спосіб передбачений законодавством, тобто з порушеннями наведених вище вимог законодавства та прийняв законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Інші доводи апеляційного подання внаслідок їх необґрунтованості та безпідставності, не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення місцевого суду.

З огляду на викладене, судом першої інстанції повно та об’єктивно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, викладені у рішенні місцевого суду від 22.07.2008 року по справі № 19/284-08 висновки відповідають обставинам справи та прийняті з дотриманням матеріального та процесуального права.

Отже, апеляційне подання задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Київської області від 22.07.2008 року № 19/284-08 залишається без змін.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційне подання заступника прокурора Київської області, м. Київ залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Київської області від 22.07.2008 року по справі № 19/284-08 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 19/284-08 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя:                                                                      Яковлєв М. Л.

Судді:

Міщенко П. К.

Тарасенко К. В.

Дата відправки 03.10.08