ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

20.05.08 р.
Справа № 34/12пн

Господарський
суд Донецької області у складі судді Кододової О.В., при секретарі судового
засідання Котельніковій Н.В. , розглянувши у відкритому судовому засіданні
справу

Представники:

СУТЬ
СПОРУ:

Заявлено позов Суб'єктом
підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь до  Жовтневої міжрайонної державної  податкової інспекції м. Маріуполя про
зобов'язання відповідача  представити
наказ, направлення на проведення перевірки та визнання протиправними дії
посадових осіб МДПІ.

Позивач посилається на те, що
робітники податкової інспекції не були допущені до проведення перевірок
магазинів “Роман” та “Доміно” у зв'язку із відсутністю законних підстав.

Позивач
зазначає, що відповідно до ст.11-2 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні” посадові особи органу державної податкової служби вправі
приступити до проведення планової або позапланової виїзної перевірки за
наявності підстав для їх проведення, визначених цим та іншими законами України,
та за умови надання платнику податків під розписку:

1)
направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу
державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави,
дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових
осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу
державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової
служби;

2)
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Позивач  наводить підстави для проведення позапланої
перевірки, які перелічені у ст.11-1 Закону України “Про державну податкову
службу в Україні” і зазначає, що відповідно до ст.19 Конституції України органи
державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім
того, позивач вважає, що фактично перевірки господарюючої одиниці -
лікерогорілчаного відділу магазина “Роман” та магазина “Доміно”  не здійснювалася, позивачу не була надана
можливість ознайомитися із актом перевірки.

Позивач
заявою про зміну позовних вимог (вхід. №0241/7526 від 01.03.2006року) просить
визнати протиправними дії посадових осіб Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м. Маріуполя, яке виразилося у незаконному проведенню
перевірки платника податків - суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1. та визнати недійсними рішення Жовтневої міжрайонної державної
податкової інспекції м.Маріуполя №/0 від 26.01.2006року, №4 та №5 від
26.01.2006року.

Заявою
від 25.05.2006року (вхід. №02-41/19180) позивач відмовився від позовних вимог в
частині визнання протиправними дій посадових осіб ДПІ та просить визнати
недійсними рішення Жовтневої міжрайонної державної податкової інспекції м.
Маріуполя відносно суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
:

-          від 26 січня 2006року №/0
про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 254,25грн. за порушення
п.1 ст.3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;

-          від 26 січня 2006року №4 про
застосування фінансових санкцій у сумі 1700грн. за порушення ст.11 Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів";

-          від 26 січня 2006року №5 про
застосування фінансових санкцій у сумі 1700грн. за порушення ст.11 Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Відповідач у запереченнях  на позовну заяву від 06.02.2006 р.  (вхід. №02-41/4389 від 07.02.2006р.)
посилається на те, що перевірка здійснювалася відповідно ст.11 Закону України
від 04.12.1990р. №509 “Про державну податкову службу в Україні” (із змінами та
доповненнями) з дотриманням вимог Закону України від 01.06.2000р. №1776 “Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг” , а також згідно плану - графіку перевірок суб'єктів
підприємницької діяльності на грудень 2005року. В ст.15 Закону України №1776
зазначено, що контроль за додержанням СПД порядку проведення розрахунків за
товари ( послуги), інших вимог цього Закону, здійснюють органи державної
податкової служби шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Крім того, відповідач зазначає, що
перевірка магазина “Доміно” здійснена співробітниками на підстав посвідчень на
перевірку у присутності продавця ОСОБА_2 потім з'явилася приватний підприємець,
яка ознайомилася з актом перевірки та зробила
на ньому письмові зауваження по незгоду із законністю проведення  перевірки.

За результатами акту перевірки були
встановлені та зафіксовані порушення: непроведення розрахункової операції через
РРО; невидача розрахункового документа установленої форми на повну суму
покупки; реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого
зразка. На підставі акту перевірки було винесене податкове повідомлення -
рішення №000082343/0 від 26.01.2006року про застосування штрафної санкції у
розмірі 254,25грн. та Рішення про застосування штрафних санкцій №4  від 26.01.2006року у розмірі 1700грн.

Перевірка магазина “Роман” здійснена
робітниками ДПІ на підставі посвідчень, зроблений запис у журналі реєстрації
перевірок, перевірка проводилася у присутності підприємця. При здійсненні
перевірки робітники ДПІ не були допущені до складських приміщень для
обстеження, не були надані відповідні документи (ліцензії на роздрібну торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами, дозвіл на розміщення об'єкта
торгівлі, накладні на реалізуємий товар, реєстраційне посвідчення на РРО, книга
обліку розрахункових операцій, розрахункові книжки, контрольні стрічки), що і
було відображено у акті перевірки.

За порушення ст.11 Закону
України  “Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами” було прийняте рішення №5 від 26.01.06р. у
вигляді штрафу в розмірі 1700грн.

Розгляд справи здійснювався із
застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін
суд встановив.

Позивач зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа, про що свідчить свідоцтво від
10.03.2004року, ІПН НОМЕР_1.

На підставі Плану - графіку на
грудень 2005року, затвердженого начальником Жовтневої ММДПІ, та посвідчень на
перевірку №914 від 14.12.2005р., №413 від 14.12.05 р. співробітниками  відповідача проведена перевірка позивача щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності лікеро - горілчаного
відділу крамниці „Роман”, результати якої відображені у акті перевірки №000378
№05810485/2343 від 14.12.2005 р.

У акті зазначено, що перевірка
проводилася у присутності приватного
підприємця ОСОБА_1., яка відмовилася допустити перевіряючих до
обстеження реєстратора розрахункових операцій, документи на право розміщення
об'єкту торгівлі не надані, РК, КОРО, реєстраційні посвідчення, довідки про
опломбування до перевірки не надані; відсутній оригінал торгового патенту на
місці здійснення торгових операцій; відсутня ліцензія на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами; в реалізації знаходилися
горілка „Біленька” 0,25л. по ціні 4,85грн. за пляшку, 1 пляшка Кримського
ігристого напівсолодкого вина „Союз - Віктан” 0,75л. по ціні 13,50грн. за
пляшку без марок акцизного збору встановленого зразка; перерахувати готівку,
зняти денний звіт РРО приватний підприємець відмовилася. У акті відображено, що
приватний підприємець відмовилася від ознайомлення, підписання та отримання
акту перевірки. Перевіряючими був складений акт від 14.12.2005року про відмову
від підписання матеріалів перевірки.

Перевіряючими  під час перевірки з 12год.40хвил. до
13год.10хвил. був складений акт від 14.12.2005року про протидію посадовим
особам органів державної податкової служби, що знаходяться при виконанні
службових обов'язків, два екземпляри якого були отримані ОСОБА_1, про що мається
її особистий підпис у нижньому правому куті акту із приписом, що вона не
згодна.

На підставі акту перевірки
відповідачем прийняте було прийняте рішення №5 від 26.01.06р. за порушення
ст.11 Закону України  “Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими виробами” щодо реалізації алкогольних напоїв
без марок акцизного збору встановленого зразка,
відповідно до частини другої ст.17 цього Закону  застосована штрафна санкція у вигляді штрафу
в розмірі 1700грн.

Крім того, на підставі  посвідчень на перевірку №912 від 14.12.2005
р., №911 від 14.12.05 р. співробітниками
відповідача проведена перевірка позивача щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності крамниці розташованої за адресою АДРЕСА_1 результати
якої відображені у акті перевірки №000367 №05810482/2345 від 14.12.2005 р.
Перевірка здійснювалася у присутності продавця ОСОБА_2

У акті перевірки було встановлено:

- не видача розрахунковий документів
при реалізації товару ( Горілка „Хортиця платімо” 0,7л. та горілка „Хортиця
платімо”  1л. на загальну суму 50грн.);

- не проведення через РРО розрахункової
операції при реалізації товару;

В період перевірки реєстратор
розрахункових операцій не наданий, КОРО також не надана.

У акті зазначено, що в лікеро -
горілчаному відділі крамниці „Доміно”, який належить СПД ФО ОСОБА_1 знаходиться
у реалізації одна пляшка DRV GIN BEEFEATER - 0,5л. 47% алкоголю, з маркою
акцизного збору не встановленого зразку
(серія чж №8658763), дата розливу 02.2002року. Виробник „Allied
Distillers Limited”. Даний напій знаходиться на полиці біля іншої горілчаної
продукції в торгівельному залі.

Позивачем акт підписаний
14.12.2005року із запереченнями: „Співробітники податкової служби до перевірки
допущені не були, акт про не допуск в її присутності складений не був і їй не
вручений, із законністю складення даного акту не згодна. Документи не надала у
зв'язку із відсутністю законних підстав для проведення перевірки”.

За результатами акту перевірки
відповідачем прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій
форми „С” №000082343/0 від 26.01.2006року
на суму 254,25грн. та Рішення про застосування штрафних санкцій №4 від
26.01.2006року за порушення ст.11 Закону України  “Про державне регулювання виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами” щодо реалізації алкогольних напоїв без марок акцизного збору
встановленого зразка,  відповідно до
частини другої ст.17 цього Закону
застосована штрафна санкція у вигляді штрафу в розмірі 1700грн.

Суд вважає, що позовні вимоги по
заявленим позивачем підставам задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Основними засадами судочинства
відповідно до ст. 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового
процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність
сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Згідно
до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна
довести  ті обставини,  на
яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах
про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності
суб'єкта  владних  повноважень
обов'язок  щодо доказування
правомірності  свого  рішення,
дії  чи  бездіяльності покладається    на
відповідача,   якщо   він
заперечує   проти
адміністративного позову.

Одним
із принципів ( п.4 ст.7 КАСУ) адміністративного судочинства є  змагальність    сторін,
диспозитивність   та   офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно
до п.1ст.11 КАСУ розгляд  і  вирішення
справ  в адміністративних   судах здійснюються  на
засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними  суду
своїх  доказів  і
у   доведенні   перед
судом   їх переконливості.

Пункт 2 ст.11 КАСУ передбачає, що
суд  розглядає  адміністративні  справи
не  інакше  як за позовною заявою,  поданою відповідно до цього Кодексу,  і не
може виходити  за межі позовних
вимог.  Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі,  якщо це необхідно
для повного захисту  прав, свобод  та
інтересів сторін чи третіх осіб,
про захист яких вони просять.

Відповідно
до п.4 ст.70 КАСУ обставини,   які  за
законом  повинні  бути
підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами
доказування,  крім  випадків,
коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Згідно
до приписів статті 86 КАСУ суд
оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пунктом
13 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами
державної податкової служби, що затверджена наказом Державної податкової
адміністрації України від 17 березня 2001 р. N 110 (зареєстровано  в Міністерстві юстиції України 23 березня
2001 р. за N268/5459) встановлене обов'язкове фіксування порушень законодавства
саме у акті перевірки.

За змістом наведеної норми фіксація у
акті перевірки порушень законодавства є належним засобом доказування наявних
результатів перевірки.

Позивач суті порушень не оспорює, а
посилається на неправомірність проведення перевірки. З даним твердженням
позивача суд не може погодитися за наступних підстав:

Відповідно
до ст.15 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” (із змінами і доповненнями,
внесеними Законом України від 25 березня 2005року N2505-IV) контроль за
додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством України.

Стаття
16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” передбачає, що контролюючі органи
мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові
перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Планові
або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно
до  статті 111 Закону України “Про
державну податкову службу” ( у редакції згідно із Законом України від
25.03.2005 р. N 2505-IV) позаплановими перевірками вважаються також перевірки в
межах повноважень податкових органів, визначених законами України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів", а в інших випадках - за рішенням суду.

Тобто,
податковим органам Законом надані повноваження здійснювати планові та
позапланові перевірки додержання суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення
розрахунків за товари (послуги) та інших вимог Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг".

Згідно
до ст.11І Закону України “Про державну податкову службу” ( у редакції згідно із
Законом України від 25.03.2005 р. N 2505-IV) посадові особи органу державної
податкової служби вправі приступити до проведення планової або позапланової
виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим та
іншими законами України, та за умови надання платнику податків під розписку:

1)
направлення на перевірку, в якому зазначаються дата його видачі, назва органу
державної податкової служби, мета, вид (планова або позапланова), підстави,
дата початку та дата закінчення перевірки, посади, звання та прізвища посадових
осіб органу державної податкової служби, які проводитимуть перевірку.
Направлення на перевірку є дійсним за умови наявності підпису керівника органу
державної податкової служби, скріпленого печаткою органу державної податкової
служби;

2)
копії наказу керівника податкового органу про проведення позапланової виїзної
перевірки, в якому зазначаються підстави проведення позапланової виїзної
перевірки, дата її початку та дата закінчення.

Так, про здійснення контролю за
дотриманням порядку проведення розрахунків ідеться в розділі IV (ст. 15-16)
Закону про РРО. Зокрема, згідно зі ст. 15 Закону про РРО такий контроль
здійснюється податковими органами у вигляді планових та позапланових перевірок
відповідно до законодавства України. При цьому якщо проаналізувати норми ст. 16
Закону про РРО, із неї можна дійти такого висновку, що  для перевірок суб'єктів, перелічених у пп.
5-9 ст. 9 Закону про РРО (нагадаємо, що до таких, зокрема, належать приватні
підприємці - єдиноподатники та фікспатентники, які не займаються реалізацією
підакцизних товарів (крім пива на розлив), котрі не застосовують ні РРО, ні
КОРО з розрахунковими книжками та квитанціями), Закон про РРО установлює свої
правила проведення планових та позапланових перевірок і не містить відсильних
норм типу «...у встановленому законодавством порядку». Так, зокрема, ст. 16
Закону про РРО передбачено, що планова перевірка таких осіб здійснюється не
частіше одного разу за підсумками звітного календарного року, але не раніше 9
лютого. Для перевірок суб'єктів, які застосовують РРО (або КОРО з
розрахунковими книжками), Закон про РРО (на відміну від осіб, перелічених вище)
не встановлює своїх правил проведення планових та позапланових перевірок, а
прямо відзначає, що планові та позапланові перевірки таких осіб проводяться в
порядку, передбаченому законодавством України.

Як
вбачається з матеріалів справи проведення перевірки позивача була здійснено на
підставі „Плану графіку”, затвердженого начальником Жовтневої МДПІ на грудень
2005року у якому за номером 37 значиться позивачка (а.с.47-48). За своєю суттю
перевірка позивача є плановою.

Для
проведення планової перевірки податковий орган повинен надати направлення на
перевірку. На підставі посвідчень на перевірку №914 та №913 від 14.12.2006 р.
(а.с.39), співробітниками  відповідача
проведена перевірка позивача щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької
діяльності відділу крамниці „Роман” за адресою АДРЕСА_1 на підставі посвідчень
на перевірку №911 та №911 від 14.12.2006 р. (а.с.46) перевірка відділу крамниці
Доміно АДРЕСА_1 Позивач надав суду для огляду
у судовому засіданні оригінал „Журналу обліку перевірок” магазину
„Роман” та витяг із журналу який був долучений позивачем до матеріалів справи
(а.с.9) де за №2 є відмітка перевіряючих та їх особисті підписи про здійснення
перевірки. Позивач надав суду для огляду
у судовому засіданні оригінал „Журналу обліку перевірок” магазину
„Доміно” та витяг із журналу який був долучений позивачем до матеріалів справи
(а.с.19) де мається відмітка про прибуття (п.3)
перевіряючих до об'єкту перевірки та їх особисті підписи.           Тобто з наведеного вбачається, що
позивачем були надані перевіряючим Журнали для їх реєстрації.

Опитані
у судовому засіданні 14.03.2006року перевіряючі ОСОБА_3, ОСОБА_4., ОСОБА_5.,
ОСОБА_6. підтвердили факти встановлених при перевірці порушень. Перевіряючі
ОСОБА_3, ОСОБА_4. та ОСОБА_7. надали письмові пояснення від 23.03.2006року ( вхід.
№02-41/10291, №02-41/10290, №01-41/10292), які долучені до матеріалів справи
(а.с.99-107).

При
прийнятті рішення суд враховує, що підставами для визнання акту недійсним є
невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт, а також порушення  у зв'язку з його прийняттям прав та
охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Зважаючи
на наведені обставини суд дійшов висновку про відсутність доказів, які б
спростували наявні у матеріалах справи результати перевірки позивача.

Крім
того, судом при винесенні рішення враховано, що
відповідно до ст.1 Закону України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" від 1 червня 2000 року N1776-III (надалі Закону №1776) ( у
редакції Закону від 25 березня 2005 року N 2505-IV) реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької
діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами) (далі - суб'єкти підприємницької діяльності), які здійснюють
операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону
суб'єкти підприємницької діяльності зобов'язані проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані в
установленому порядку та приведені у фіскальний режим реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок.

Пунктом 2 ст. 3 Закону встановлено
зобов'язання суб'єктів підприємницької діяльності щодо видачі особі, яка
отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї,
розрахункового документа встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Згідно зі ст. 2 Закону розрахункова операція - це приймання від покупця
готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем
реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем
товар (ненадану послугу), в разі застосування банківської платіжної картки -
оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій
формі товару (послуги) банком покупця або в разі повернення товару (відмови від
послуги) - оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк
покупця.

Таким чином, приймання від покупця
готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо має
здійснюватися за місцем реалізації товарів (послуг), і такі операції
визначаються законодавцем як розрахункові.

Позивачем
порушені вимоги пункту 1 ст. 3 цього Закону, яким визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій
або в безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг, зобов'язані проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок.

За
дане порушення передбачена відповідальність відповідно до п.1 ст.17 Закону
№1776 у виді фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих
товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення
розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих
-  послуг ),  у
разі   не проведення   розрахункових   операцій
через

реєстратори
розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового
документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її
без використання розрахункової книжки.

Як вбачається із акту перевірки
№05810482/2345 від 14.12.2005року (а.с.40-41)
у магазині „Доміно” був встановлений факт реалізації горілки „Хортиця
платінум” 0,7л. за ціною 50грн.85коп. без видачі розрахункового документу, за
що відповідачем відповідно до 1 ст. 3 Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг" рішенням від 26.01.2006року №/0 (а.с.72) застосована
штрафна санкція у розмірі 254,25грн.

Позивач належними доказами не
спростував висновки акту перевірки у цій частині, відтак вимоги не обґрунтовані
та задоволенню не підлягають.

Не заслуговує на увагу твердження
позивача, що відповідач при прийнятті рішення про застосування штрафних санкцій
діяв поза межами наданих йому повноважень.

Так, повноваження органів державної
податкової служби України визначені Законом України "Про державну
податкову службу в Україні" від 04.12.90 N 509-XII (із змінами та
доповненнями).

Відповідно до ст. 1 цього Закону до
системи органів державної податкової служби віднесено Державну податкову
адміністрацію України, державні податкові адміністрації в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та Севастополі, державні податкові інспекції в
районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах (далі -
органи державної податкової служби).

Згідно з п. 1 ст. 8 Закону України
"Про державну податкову службу в Україні" на Державну податкову
адміністрацію України покладено функцію безпосереднього виконання, а також
організації роботи державних податкових адміністрацій та державних податкових
інспекцій, пов'язану з проведенням роботи по боротьбі з незаконним обігом
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, веденням реєстрів імпортерів,
експортерів, оптових та роздрібних торговців, місць зберігання алкогольних
напоїв та тютюнових виробів; застосування у випадках, передбачених
законодавством, фінансових санкцій до суб'єктів підприємницької діяльності за
порушення законодавства про виробництво та обіг спирту етилового, коньячного,
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; здійснення заходів щодо
вилучення, знищення або передачі на промислову переробку алкогольних напоїв,
знищення тютюнових виробів, що були незаконно вироблені чи знаходилися у
незаконному обігу.

За порушення норм Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" щодо виробництва і
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами ст. 17 цього Закону встановлено, що посадові особи і
громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб'єктів підприємницької
діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів.

Як
вбачається із матеріалів справи при
здійсненні перевірок магазинів „Роман” та „Доміно” були встановлені
факти знаходження в реалізації алкогольних напоїв з маркою акцизного збору не
встановленого зразка (а.с.40-41) та зовсім без марок акцизного збору
встановленого зразка (а.с.30-31).

Відповідно до ст.11Закону України від
19 грудня 1995 року N 481/95-ВР  „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв  та
тютюнових виробів” ( у редакції яка діяла у грудні 2005року) маркування  горілки
та  лікеро-горілчаних  виробів,
які реалізуються  в  Україні, здійснюється таким чином щоб на  лицьовій
стороні етикетки кожної пляшки або самої пляшки (іншого   посуду)
горілки   та  лікеро-горілчаних  виробів,
які реалізуються через торговельну мережу,  в доступній для  споживача формі  згідно з чинним законодавством про мови
вказуються необхідна інформація яка містить загальну та власну назву
виробу;      найменування виробника; знак
для товарів і послуг; географічна назва
місця    виготовлення    виробу,
якщо найменування   виробника   не
відображає   місця    розташування підприємства; вміст спирту (%
об.);  місткість посуду;    вміст цукру    (якщо
це    регламентується    нормативними документами); позначення нормативного
документа (для продукції вітчизняного виробництва, призначеної  для
реалізації на території України).
Штриховий  код  повинен
бути  нанесений  на
видиму  сторону етикетки, або
контретикетки, або пляшки (іншого посуду).
Виробник  може  наносити
на етикетки додаткову інформацію щодо характеристики продукту.
Алкогольні напої  та  тютюнові
вироби,  які  виробляються
в Україні,  а  також такі,
що імпортуються в Україну,
позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до частини другої статті
17 цього Закону (у редакції згідно із Законом N 2189-IV від 18.11.2004 ) за
порушення  норм  цього
Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом   етиловим,
коньячним   і   плодовим,
спиртом  етиловим ректифікованим   виноградним,   спиртом
етиловим ректифікованим

плодовим,  спиртом-сирцем  виноградним,
спиртом-сирцем  плодовим,
алкогольними  напоями  та
тютюновими  виробами  посадові
особи і громадяни
притягаються   до  відповідальності  згідно
з  чинним законодавством.  До суб'єктів    підприємницької   діяльності
застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
зберігання,   транспортування,   реалізації фальсифікованих алкогольних
напоїв та тютюнових  виробів,  алкогольних
напоїв  та тютюнових  виробів
без марок акцизного збору встановленого зразка або  з
підробленими  марками  акцизного
збору  -  100
відсотків вартості товару, але не менше 1700 гривень.

Враховуючи,
що зазначена норма передбачає застосування штрафної санкції за зберігання та
реалізацію алкогольних  напоїв  без марок акцизного збору встановленого
зразка, суд вважає, що сам факт знаходження в реалізації алкогольних напоїв без
марок встановленого зразка та зовсім без марок, свідчить про факт зберігання та
пропозицію к реалізації цих алкогольних
напоїв. Відтак відповідач обґрунтовано відповідно до ст.17  Закону України від 19 грудня 1995 року N
481/95-ВР  „Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв  та тютюнових виробів” застосував
до позивача штрафні санкції у розмірі 1700грн. за результатами акту
перевірки  від 14.12.2005року
№05810485/2313 т(а.с.30-31) та  акту
перевірки від 14.12.2005року №05810482/2345 (а.с.40-41) та прийняв рішення №5
від 26.01.2006року (а.с.73) та №4 від 26.01.2006року (а.с.74).

Відповідно
до вимог пункту 7 статті 11 Закону України "Про державну податкову службу
в Україні" органи державної податкової служби мають право застосовувати до
підприємств, установ, організацій і громадян фінансові санкції у порядку та
розмірах, встановлених законом.

Тобто,
встановивши порушення, податкові органи повинні прийняти рішення про
застосування санкцій у порядку та розмірах, встановлених законом.

Акт
державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих  органів,
тобто  офіційний письмовий
документ,  який породжує певні правові
наслідки,  спрямований на регулювання
тих  чи
інших суспільних  відносин і має
обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Як
вбачається із матеріалів справи  та підтверджується
сторонами, перевірка магазина „Доміно” почалася 14.12.2005року о 12,40годин без
участі позивачки у присутності продавця ОСОБА_2 про що зазначено у акті
(а.с.40), позивачка яка прибула до крамниці під час проведення перевірки акт
підписала із запереченнями з посиланням на не допуск перевіряючих до перевірки
та відмову останніх видати їй акт про не допуск (а.с.40-41).

Акт
перевірки магазину „Роман” складався у присутності позивачки про що зазначено у
акті (а.с.30-31). Позивачка акт не підписала про що складено акт відмови від
підписання матеріалів перевірки (а.с.34). Однак позивачка отримала акт від
14.12.2005року про протидію посадовим особам органів державної податкової
служби, що знаходяться при виконанні службових обов'язків (а.с.33) де зазначений
час перевірки початок 12год.40хв. та кінець 13год.10хв. , про що свідчить
особистий підпис позивачки у правому нижньому куті акту.

Матеріалами
справи та поясненнями перевіряючих підтверджується , що під час перевірок
позивачка чинила опір робітникам
податкової інспекції, однак перевірки почалися, перевіряючі були
допущені до перевірок про що свідчать записи у Журналах реєстрації перевірок,
певні факти порушень були встановлені, однак у повному обсязі перевірки не були
завершені.

Суд
вважає, що ті факти які знайшли своє відображення у актах перевірок та за які
були застосовані штрафні санкції, матеріалами справи доведені та позивачкою не
спростовані. Відтак вимоги позивачки не обґрунтовані та задоволенню не
підлягають.

Судові
витрати покласти на позивачку.

Постанова прийнята у нарадчій
кімнаті, і проголошена у судовому засіданні 20.05.2008 року після закінчення
розгляду справи, в присутності представників сторін.

Керуючись
Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, Законом України від 19 грудня
1995 року N 481/95-ВР  „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв  та тютюнових
виробів”, Законом України “Про державну податкову службу в Україні” , ст.1, 2,
7, 9, 11, 12, 17, 18, 70, 71, 86, 89, 94, 104, 105, 106, 160-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т
А Н О В И В:

У позові відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але
апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає
законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції
шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про
апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної
скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5
статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова виготовлена у повному
обсязі 26.05.2008року.

Суддя
Кододова О.В.