КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2008                                                                                           № 2/190

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Орло Ю. В.,

від відповідача - Бредюк О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Відрадний 7"

на рішення Господарського суду м.Києва від 19.06.2008

у справі № 2/190

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Промтек"

до                                                   Обслуговуючого кооперативу "Відрадний 7"

про                                                  усунення перешкод у користуванні та про зобов"язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промтек” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу “Відрадний 7” про зобов’язання усунути перешкоди у здійсненні ТОВ “Компанія “Промтек” права користування земельною ділянкою; зобов’язання привести земельну ділянку в первісний стан шляхом знесення розташованого на її території самовільно збудованого нерухомого майна; виселення із земельної ділянки.

Позов мотивований тим, що земельна ділянка, яка була надана позивачу в оренду відповідно до рішення Київської міської ради № 409/1070 від 29.03.2007 року незаконно використовується відповідачем для обслуговування самочинно збудованої автостоянки, що перешкоджає позивачу у здійсненні ним права користування вказаної земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.06.2008р. у справі № 2/190 позов задоволено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просив його скасувати в зв’язку з порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, зазначивши, що спірне рішення було прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права при повному з’ясуванні всіх обставин справи.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Київської міської ради IV сесії V скликання від 29.03.2007 року № 409/1070 було вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю “Компанія “Промтек” у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку, площею 1,19 га, для будівництва, експлуатації та обслуговування культурно-розважального комплексу з торговельними, адміністративно-офісними приміщеннями та паркінгом загального користування на просп. Космонавта Комарова, 48 у Солом’янському районі м. Києва.

21.06.2007 року між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Промтек” було укладено договір оренди земельної ділянки відповідно до п. п. 1.1., 2.1., якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 29.03.2007 року № 409/1070 за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (далі - об’єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором; об’єктом оренди відповідно до цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування – просп. Космонавта Комарова, 48 у Солом’янському районі м. Києва, розмір – 11 857 м2, цільове призначення – для будівництва та обслуговування культурно-розважального комплексу з торговельними, адміністративно-офісними приміщеннями та паркінгом загального користування, кадастровий номер – :69:287:0012.

02.07.2007 року за актом приймання – передачі земельної ділянки Київська міська рада передала, а орендар прийняв у користування вказану земельну ділянку.

Апеляційним господарським судом встановлено, що на території, яка орендується позивачем за договором оренди від 21.06.2007 року, відповідач здійснює обслуговування автостоянки.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме: з протоколу № 4 від 30.03.2008 року та листа № 150 від 31.03.2008 року, - Обслуговуючий кооператив “Відрадний 7” було створено для захисту прав та надання послуг членам кооперативу, якими стали автолюбителі стоянки № 20, що раніше належала Громадській організації „Київська міська спілка автомобілістів”.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, майно відповідача, яке знаходиться на автостоянці, що знаходяться на спірній земельній ділянці, було споруджено за відсутності необхідної дозвільної документації, а тому відповідно до вимог чинного законодавства є самочинно побудованим.

Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього; якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що знаходження на земельній ділянці автомобільної стоянки є порушенням прав та охоронюваних інтересів позивача, як орендаря, а тому відповідач зобов’язаний привести її у попередній стан.

Крім того, відповідно до п. 5.1. договору оренди від 21.06.2007 року на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов’язана з цільовим призначенням земельної ділянки.

Землекористувачі зобов’язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням (ст. 96 Земельного кодексу).

Наявність на спірній земельній ділянці самовільно збудованих відповідачем об’єктів свідчить про її використання не за цільовим призначенням, що суперечить вимогам закону та договору від 21.06.2007 року.

За таких підстав апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи не приймається судом, враховуючи наступне.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Між тим матеріали справи свідчать про те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить його клопотання від 12.06.2008 року про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю явки представника Обслуговуючого кооперативу “Відрадний-7”.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2008 року на підставі зазначеного клопотання та відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено до 19.06.2008 року.

Ухвала суду від 12.06.2008 року у справі була направлена на адресу відповідача про що свідчить відмітка канцелярії суду на звороті вказаної ухвали.

Після повторного нез’явлення представника відповідача судом першої інстанції в судовому засіданні від 19.06.2008 року було прийняте рішення.

На підставі зазначеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що спірне рішення господарського суду першої інстанції винесено з урахуванням фактичних обставин справи та відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 96, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду міста Києва від 19.06.2008р. у справі № 2/190 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

14.08.08 (відправлено)