ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.08 Справа № 17/73д-26/141/06-8/331д/07

Суддя Попова І.А.

Позивач

Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”, м. Запоріжжя

Відповідач

Відкрите акціонерне товариство “Запорізький абразивний комбінат”, м.Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:

Білич Н.С., дов. № 198 від 05.05.2008 р.

Піх А.Б., дов. № 189 від 21.09.2007 р.

Матіс Т.В., дов. № 190 від 21.09.2007 р.

Відповідача:

Саланська І.Л., дов. № 7 від 07.06.2008 р.

Заявлено позовні вимоги про врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору на постачання електричної енергії.

Провадження по даній справі порушено ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.02.2004 р.

Позивач неодноразово уточнював позовні вимоги. В остаточному варіанті заяви від 20.05.2004 р. позивач виклав свої вимоги, згідно до яких просить узгодити у запропонованій ним редакції певні пункти договору № 20 від 20.01.2004 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.2004 р. провадження у справі зупинено до вирішення господарським судом Запорізької області справи № 14/110 за позовом ВАТ “Запорізький абразивний комбінат” до ОП ЗМБТІ про визнання недійсним рішення про відмову в реєстрації права власності на нерухоме майно.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 05.06.2007 р. справу № 17/73д-26/141/06 передано на розгляд судді Поповій І.А., справу прийнято до провадження та присвоєно номер №17/73д-26/141/06-8/331д/07.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.07.2008 р. провадження у справі поновлено в зв’язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження по справі.

В засіданні оголошувалась перерва до 25.07.2008 р. за клопотанням позивача.

В судовому засіданні 25.07.2008 р. представник позивача не зміг викласти правову позицію щодо підтримання позовних вимог або відмови від позову.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзивах на позов зазначав, що, по-перше, договір № 20 в запропонованій позивачем редакції від 01.01.2004 р. підписано ним з протоколом розбіжностей. По-друге, відповідач вказує, що рішенням господарського суду Запорізької області від 02.11.2007 р. у справі № 24/670/07 визнано за ним право власності на підстанцію у складі ошаткування ВРУ 150/35/10 КВ, порталів та гнучких зв’язків від трансформаторів до реакторних по вул.. Димитрова, 44, постачання електроенергії на яку і є предметом договору № 20, за яким виникли розбіжності при його укладанні. Також відповідач вказує, що 1 травня 2006 року сторонами по справі укладено договір № 2020 про постачання електричної енергії в тому числі щодо спірного об’єкта, який є чинним на даний час.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 25.07.2008 р.

Заслухавши представників, дослідивши наявні матеріали суд заходить позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню наслідок наступного.

Статтею 181 ГК України встановлений загальний порядок укладення господарських договорів згідно до якого за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Позивачем не було дотримано встановленого порядку врегулювання розбіжностей, оскільки протокол врегулювання суду не надано. Передання на розгляд суду неврегульованих, на думку позивача, розбіжностей без дотримання встановленого порядку, потягло за собою неодноразову зміну позивачем предмету позову та затягування судового процесу. В ході судових розглядів сторонами були досягнуті певні домовленості, внаслідок яких укладено договір про постачання електроенергії № 2020 від 01.05.2006 р. Згідно додаткової угоди № 1 від 01.06.2006 р. до договору № 2020 цей договір набирає чинності з дня його підписання. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

За свідченням представників сторін договір № 2020 від 01.05.2006 р. регулює в тому числі спірні питання, згоди по яких не було досягнуто при укладанні договору № 20 від 01.01.2004 р. та є чинним на даний час.

Відповідно до ст.. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Таким чином, договір № 20 від 01.01.2004 р., укладений сторонами з протоколом розбіжностей, припинив свою дію внаслідок укладення сторонами по справі договору № 2020 від 01.05.2006 р.

По-друге, умови договору № 20, спір про врегулювання розбіжностей за якими передано на розгляд суду, викладені згідно до ПКЕЕ, затверджених постановою НКРЕ № 928 від 22.08.2002 р. На даний час до Правил користування електричною енергією внесено суттєві зміни, Правила викладені у новій редакції. Позивач не обґрунтував свої позовні вимоги приписами діючого законодавства. Суд не має права узгоджувати умови договору з посиланням на законодавство, яке втратило чинність.

Крім того, внаслідок вирішення спору про право власності на підстанцію у складі ошаткування ВРУ150/35/10 КВ, до розгляду якого було зупинено дану справу, змінилися правовідносини сторін, що впливає на умови договору про постачання електроенергії. Позивачем також не приведені позовні вимоги та розбіжності, що передані на розгляд суду, у відповідність до фактичних обставин, що склалися.

Внаслідок встановленого, суд знаходить безпідставними позовні вимоги про врегулювання розбіжностей до договору № 20 від 01.01.2004 р. та відмовляє у їх задоволенні.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 179, 181 ЦК України, Правил користування електричною енергією, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя І.А. Попова

Рішення підписано 01 серпня 2008 року.