ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№ 9/286-06 (35/393 (5/313)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.,

Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообл-енерго"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.08.2008

у справі

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Верітас"

до

ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообл-енерго"

про

стягнення 329958,41 грн.

та за зустрічним позовом:

ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрооблене-рго"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Верітас"

про

визнання договору недійсним

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

Гулида Л.В.-дов.№19/08 від 23.06.2008

від відповідача:

Підуста О.М.- дов.від 27.05.2008

ВСТАНОВИВ:

Справа розглядалась неодноразово. При новому розгляді справи рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2008 первісні позовні вимоги задоволено частково.

Стягнено з ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" на користь ТОВ "Фірма "Верітас" –201772,86 грн. основного боргу, 1490,10 грн. пені, 2032,63 грн. витрат зі сплати державного мита та 72,69 грн. витрат зі сплати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті первісних позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.08.2008 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2008 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону та договору. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Доказів оплати заборгованості відповідачем не надано.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ВАТ "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 84, 101 Господарського процесуального кодексу України, ст. 175 Господарського кодексу України, а також суди не застосували п. 3 Указу Президента України 21.04.1998 за № 335/98 "Питання регулювання Національною комісією регулювання електроенергетики України, постанову НКРЕ від 25.12.2002 за № 1455 "Про затвердження порядку придбання товарів, робіт і послуг ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюються НКРЕ, які повинні застосовуватись в даному випадку.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм процесуального та матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що 11.08.2003 ТОВ “Фірма “Верітас” та ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” уклали договір № 1665-и на надання правової допомоги.

Пунктом 1.2 договору сторони визначили умови надання правової допомоги.

Відповідно п.3.1 договору вартість послуг визначається сторонами після завершення їх надання але не може бути меншою ніж загальна сума авансових платежів, які підлягають перерахуванню протягом строку дії договору відповідно до п.п.3.2-3.8 договору.

За п.3.9 договору замовник зобов?язаний відшкодувати виконавцю також витрати понесені останнім, які пов?язані з виконанням цього договору на службові відрядження. Розрахунок здійснюється на підставі рахунку виконавця, якій підлягає оплаті протягом трьох календарних днів з моменту отримання замовником.

Сторони передбачили, що за порушення строків розрахунків, (п. 5.2 договору), винна сторона сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2004 у справі №17/66(27/135) визнано недійсним податкове повідомлення-рішення (стосовно якого надавалась правова допомога) СДПІ по роботі з великими платниками податків в м. Дніпропетровську №/1/15298 від 09.07.2003 в частині нарахування податку на додану вартість в сумі 6709грн. та 6485582,72 грн. та штрафних санкцій, всього на 6492291,72 грн., в решті позовних вимог відмовлено. Рішення господарського суду в подальшому залишено без змін.

Приймаючи рішення про задоволення первісного позову, господарський суд правомірно встановив, що виконання зобов'язань за вищевказаним договором зі сторони позивача підтверджується рішенням господарського суду Дніпропетровської області, постановою Вищого господарського суду України, а безпосередня участь представника позивача Гуліди Л.В. в розгляді справи підтверджується судовими рішеннями зазначених судових інстанцій та іншими документами.

Господарським судом також встановлений загальний розмір заборгованості відповідача за договором № 1665-И від 11.08.2003, який скаладає 201772 грн. 86 коп.

Доказів оплати вказаного боргу відповідачем не надано.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до приписів ст. 611 названого Кодексу, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

З огляду на положення наведених норм та при відсутності в матеріалах справи доказів оплати боргу господарський суд правомірно дійшов висновку про визнання обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 201772 грн. 86 коп. та пені в сумі 1490 грн. 10 коп.

Враховуючи, що справа, правові послуги за якою були предметом спірного договору Верховним Судом України не розглядалася та постанова з предмету спору не приймалася, то господарський суд правомірно відмовив у стягненні 126655,84 грн.

Щодо підписання договору від імені замовника, то експертизою, проведеною науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при УМВС України в Дніпропетровській області (висновок № 70/04-695 від 21.12.2006) встановлено, що три підписи від імені замовника в договорі №1665-И від 11.08.2003 виконані Ващенко Анатолієм Олександровичем.

Отже, господарський суд встановив, що вказаний договір укладено не уповноваженою особою, оскільки Ващенку А.О. товариство не надавало повноважень на підписання даного договору, однак, в подальшому товариством договір був схвалений.

Відповідно до ст. 63 Цивільного кодексу Української РСР угода, укладена від імені другої особи особою, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, замінює і припиняє цивільні права і обов?язки для особи, яку представляють, лише в разі подальшого схвалення угоди цією особою.

Пунктом 1.1 Порядку придбання товарів, робіт і послуг ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюється НКРЕ, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 25.12.2002 за №1455 (в редакції, яка діяла на момент укладення договору), визначаються правила організації та проведення тендерів .ліцензіатами, ціни (тарифи) на відповідну діяльність яких встановлюються НКРЕ, при придбанні товарів, робіт та послуг незалежно від джерел фінансування.

Однак, придбання аудиторських та юридичних послуг не відноситься до придбання послуг в межах відповідної ліцензійної діяльності відповідача, пов'язаної із постачанням електричної енергії.

За таких обставин господарські суди обгрунтовано дійшли висновку про відсутність правових підстав для визнання укладеного сторонами договору недійсним.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 05.08.2008 Дніпропетровського апеляційного господарського суду зі справи № 9/286-06 (35/393(5/313) залишити без змін.

Головуючий В.С. Божок

Судді Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко