СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

23 вересня 2008 року

Справа № 2-27/2197-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Волкова К.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Черткової І.В.,

секретар судового засідання                                        Лукашова Ю.А.

за участю представників сторін:

позивача: Дерев'янко Олександр Михайлович, довіреність №б/н від 25.12.07

відповідача: Заболотний Захар Володимирович, довіреність №6200/10/10-0 від 08.10.07

розглянувши апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Воронцова Н.В.) від 24 червня 2008 року у справі № 2-27/2197-2008А

за позовом           Красноперекопського відкритого акціонерного товариства "Бром" (вул. Північна, 1, Красноперекопськ, 96000)

до           Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим (вул. Північна, 2, Красноперекопськ, 96000)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Красноперекопське відкрите акціонерне товариство "Бром" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим №000004234/0 від 11.02.2008 року про зменшення заявленого до відшкодування податку на додану вартість у розмірі 606459,00 грн., в тому числі за жовтень 2007 року в сумі 353844,00 грн. і за листопад 2007 року в сумі 252615,00 грн.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Н.В. Воронцова) від 24 червня 2008 року у справі №2-27/2197-2008А позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що позивачем правомірно була визначена сума, яка підлягала бюджетному відшкодуванню.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 23.09.2008 року у складі колегії було замінено суддів Голика В.С. та Гонтаря В.І. на суддів Гоголя Ю.М. та Черткову І.В.

У судовому засіданні 23.09.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

В період з 21.01.2008 року по 01.02.2008 року посадовими особами Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим було проведено в'їзну позапланову перевірку позивача з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за жовтень, листопад 2007 року. По результатах перевірки було складено акт від 05.02.2008 року №102/23-4/05444552/18.

Під час перевірки податковим органом зокрема було встановлено, що у порушення вимог підпункту „а” підпункту 7.7.2, підпункту 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” позивачем завищено заявлену суму бюджетного відшкодування у жовтні 2007 року на суму 80317,00 грн. та у листопаді 2008 року на суму 252615,00 грн. Відповідно до вимог пункту 1.8. статті 1, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” підлягає зменшенню сума бюджетного відшкодування, заявлена Красноперекопським відкритим акціонерним товариством "Бром" у жовтні 2007 року на суму 273527,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.02.2008 року №/0 про зменшення заявленого до відшкодування податку на додану вартість за жовтень 2007 року в сумі 353844,00 грн. і за листопад 2007 року в сумі 252615,00 грн.

В порядку статті 5 Закону України "По порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами" вказане податкове повідомлення - рішення позивачем в адміністративному порядку не оскаржувалося.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Відповідно до підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від’ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а)          бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг)у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б)          залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до декларації Красноперекопського відкритого акціонерного товариства "Бром" з податку на додану вартість за жовтень 2007 року в рядку 24 залишок від'ємного значення становить 3850124,00 грн. В акті перевірки відповідачем цей факт не спростовується.

Відповідно до реєстру по оплаті позивачем постачальникам товарів (послуг) у попередньому податковому періоді (вересень 2007 року), наданого позивачем разом з декларацією за жовтень 2007 року, позивачем було сплачено постачальникам у вересні 2007 року 2058957,00 грн. Факт сплати підтверджується первісними документами, відображеними у даному реєстрі, а також фактично не заперечується податковим органом.

У зв’язку з викладеним судова колегія вважає неправомірним посилання податкової інспекції на необхідність визначення бюджетного відшкодування як суми податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплаченого отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), оскільки вказане суперечить вимогам норм Закону України „Про податок на додану вартість”.

Не врахування відповідачем в якості оплати 6085,64 грн. в зв'язку з проведенням оплати шляхом укладення угод про взаємозалік судова колегія також вважає помилковим, оскільки згідно з абзацом „а” підпункту 7.7.2 пункту 7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" умовою бюджетного відшкодування податку на додану вартість є фактична сплата сум податку без деталізації механізмів такої сплати.

Відповідно до частини 3 статті 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Таким чином, як то і передбачено умовою для отримання бюджетного відшкодування, позивач фактично оплатив постачальникам товарів (послуг) передбаченим законодавством способом - шляхом укладання угод про взаємозалік. Факт існування угод про взаємозалік відповідач визнає, в зв'язку з чим їх сума підлягає включенню до бюджетного відшкодування в повному розмірі.

Вказане свідчить про те, що відповідач безпідставно зменшив визначене позивачем бюджетне відшкодування на 80317,00 грн.

По взаємовідносинам позивача з постачальником приватним підприємством "Техальтернатива" відповідач в акті перевірки встановив, що у вересні 2007 року позивачем включено до податкового кредиту 281988,00 грн. Також в вересні сплачено 273527,35 грн. податку на додану вартість, який врахований в загальній сумі оплати постачальникам та включений до загальної суми бюджетного відшкодування у декларації за жовтень 2007 року. При цьому вказані факти відповідачем не оспорюються.

В той же час в ході проведення іншої перевірки бюджетного відшкодування за вересень 14.12.2008 року податковою інспекцією направлено запит на проведення зустрічної перевірки до податкового органу за місцем розташування приватного підприємства "Техальтернатива".

Доказів відображеної в акті перевірки інформації про отримання відповіді на запит з зазначенням неможливості перевірки факту включення приватним підприємством "Техальтернатива" в свої податкові зобов'язання даних, відповідних включеним позивачем до податкового кредиту, сплати позитивного значення до бюджету відповідач не надав. Ним надано підтвердження тільки отримання 15.11.2007 року відповіді на запити по ще раніш проведеним перевіркам бюджетного відшкодування за червень, лютий 2007 року, згідно з якими 27.09.2007 року відносно приватного підприємства "Техальтернатива" порушена справа про банкрутство, визнано банкрутом та призначено ліквідаційну процедуру терміном один рік.

За таких обставин відповідач дійшов висновку про порушення вимог пункту 1.8 статті 1, підпункту 7.7.2 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, та зменшив заявлену позивачем суму бюджетного відшкодування у жовтні 2007 року на 273527,00 грн.

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Єдиною умовою бюджетного відшкодування визначеного від'ємного значення є фактична оплата податку на додану вартість отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Інших обмежень бюджетного відшкодування законодавство не містить. Навпаки, підпунктом 7.7.10 пункту 7.7 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлено, що джерелом сплати бюджетного відшкодування є загальні доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Тобто, бюджетне відшкодування передбачене з загальних доходів бюджету і не пов'язане з фактом сплати податку на додану вартість до бюджету в окремих регіонах України, а тим більше зі сплатою податку на додану вартість постачальником отримувача бюджетного відшкодування.

Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні" визначено, що підставою для бухгалтерського обліку є первинні документи.

Згідно з пунктом 2 статті 3 вказаного Закону податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Позивач при проведенні господарських операцій з приватним підприємством "Техальтернатива" оформив первинні документи, які і відобразив в своєму податковому обліку. Відповідач ці документи перевірив і не надав на них ніяких зауважень.

Відповідач вже після закінчення перевірки 15.03.2008 року отримав відповідь податкового органу за місцем розташування приватного підприємства "Техальтернатива" по запиту при перевірці за вересень 2007 року, згідно якій за рішенням суду від 01.11.2007 року юридичну особу - приватне підприємство "Техальтернатива" ліквідовано. Після набрання рішенням чинності державним реєстратором приватне підприємство "Техальтернатива" виключено з державного реєстру юридичних осіб, про що податковий орган отримав інформацію 21.11.2007 року.

В зв'язку з цим 26.11.2007 року анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість - приватного підприємства "Техальтернатива". Остання декларація з податку на додану вартість здана зазначеним підприємством за вересень 2007 року, в ній задекларовані податкові зобов'язання у розмірі 600000,00 грн., що перевищує суму по взаємовідносинам з позивачем –281998,00 грн.

При цьому судова колегія звертає увагу на те, що неможливість проведення зустрічної перевірки постачальника товару Законом України „Про податок на додану вартість” не визначено як підстава для здійснення коригування податкового обліку покупцю товару.

Вказане свідчить про те, що відповідач безпідставно зменшив визначене позивачем бюджетне відшкодування на суму 237527,00 грн.

Відповідачем також неправомірно зменшено визначене позивачем бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2007 року на 252615,00 грн. за таких же обставин.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач правомірність винесення спірного податкового повідомлення - рішення належним чином не довів.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Красноперекопської об'єднаної державної податкової інспекції в Автономній Республіці Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 червня 2008 року у справі № 2-27/2197-2008А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя                                                            К.В. Волков

Судді                                                                                          Ю.М. Гоголь

І.В. Черткова