СУД
Постанова

Іменем України

19
березня 2008 року

Справа
№ 2-8/16653-2007

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Латиніна
О.А.,

суддів                                                                      Ткаченка
М.І.,

Дугаренко О.В.,

за участю
представників сторін:

позивача: не з`явився;

відповідача:  (виконавчий
комітет Ялтинської міської ради) - не з`явився;

відповідача:
(Ялтинська міська
рада) - не з`явився;

відповідача:
(Управління міського
господарства виконавчого комітету Ялтинської міської ради) - не з`явився;

розглянувши
апеляційну скаргу Ялтинської
міської ради на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя
Чумаченко С.А.) від 15 січня 2008 року у справі № 2-8/16653-2007

за
позовом          фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

до

1.
виконавчого комітету
Ялтинської міської ради (пл. Радянська, 1, м.Ялта, АР Крим,  98600)

2. Ялтинської міської ради (пл.
Радянська, 1, м.Ялта, АР Крим, 98600)

3. Управління міського господарства
виконавчого комітету Ялтинської міської ради (вул. Дзержинского, 4, м.Ялта, АР
Крим, 98612)

про
усунення перешкод в
користуванні майном та спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1.
звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до виконавчого комітету
Ялтинської міської ради, Ялтинської міської ради, Управління міського
господарства виконавчого комітету Ялтинської міської ради про спонукання
відповідачів до усунення перешкод в користуванні фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1. належним йому на праві власності майном - торговими павільйонами літ.
„А”, літ. „Б”, розташованими за адресою: АДРЕСА_2, шляхом демонтажу металевого
забору, що огороджує торгові павільйони.

Позивач
також просить суд спонукати Ялтинську міську раду на найближчій сесії
розглянути заяву про передачу йому у довгострокову оренду строком на 50 років з
майбутнім правом викупу земельної ділянки площею 0,0125га, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, по місцю знаходження нерухомого майна - торгових павільйонів
літ. „А”, „Б” для будівництва та обслуговування торгових павільйонів - кафе з
експлуатованою крівлею, інших інженерних приміщень комерційного використання.

Позовні
вимоги мотивовано тим, що в результаті встановлення металевого забору для
реконструкції бульвару Пушкінський, вул. Гоголя та русла річки Водопадної
позивачеві створено перешкоди в користуванні належним йому на праві власності
майном - торговими павільйонами літ. „А”, літ. „Б”, а також створено перешкоди
у здійсненні підприємницької діяльності. Фізична особа - підприємець ОСОБА_1.
також посилається на той факт, що з його боку на адресу Ялтинської міської ради
мало місце звернення з клопотанням про передачу йому у довгострокову оренду
строком на 50 років з майбутнім правом викупу земельної ділянки площею
0,0125га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, по місцю знаходження нерухомого
майна - торгових павільйонів літ. „А”, „Б”, однак, Ялтинською міською радою, у
порушення вимог статей 118, 123 Земельного кодексу України, вказане клопотання
не було розглянуто.

Рішенням
господарського суду АР Крим від 15.01.2008 року у справі № 2-8/16653-2007 позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. задоволено. Суд зобов'язав виконавчий
комітет Ялтинської міської ради та Управління міського господарства виконавчого
комітету Ялтинської міської ради усунути перешкоди в користуванні позивачем
належними йому на праві власності торговими павільйонами літ. „А”, літ. „Б”,
розташованих за адресою: АДРЕСА_2шляхом демонтажу металевого забору, що
огороджує торгові павільйони. Суд також зобов'язав Ялтинську міську раду на
найближчий сесії розглянути питання про передачу фізичній особі -
підприємцю  ОСОБА_1. у довгострокову
оренду строком на 50 років з подальшим правом викупу земельної ділянки площею
0,0125га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2за місцем знаходження нерухомого
майна - торгових павільйонів літ. А, літ Б., для будівництва та обслуговування
торгових павільйонів - кафе з експлуатованою крівлею, інших інженерних
приміщень комерційного використання.

При
прийнятті рішення суд першої інстанції встановив факт порушення збоку органу
місцевого самоврядування прав позивача як власника майна, а також факт
недотримання Ялтинською міською радою порядку розгляду клопотання про передачу
земельної ділянки в оренди, встановленого статтями 118, 123 Земельного кодексу
України.

Не
погодившись з рішенням суду, Ялтинська міська рада звернулась до
Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у
якій просить рішення господарського суду першої інстанції скасувати, як
винесеного при не повному дослідженні обставин справи та з порушенням норм
матеріального права, у задоволенні позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1.
відмовити.

Представники
позивача та Ялтинської міської ради у судове засідання не з`явились, причину
неявки не повідомили, хоча про час та місце слухання справи сповіщались
належним чином ухвалою від 15.02.2008 року.

Від
Ялтинської міської ради та від Управління міського господарства виконавчого
комітету Ялтинської міської ради надійшли клопотання про розгляд апеляційної
скарги за відсутності їх представників.

За
таких обставин, судова колегія визнала можливим розглянути справу за
відсутності представників сторін у даній справі.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку
про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

16.02.2000
року виконавчим комітетом Ялтинської міської ради  було здійснено реєстрацію фізичної особи ОСОБА_1у
якості суб'єкта підприємницької діяльності, про що свідчить свідоцтво серії
НОМЕР_1про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця. Номер запису про
включення відомостей про фізичну особу - підприємця до ЄДР НОМЕР_2

09.04.2005
року між приватним підприємством „КАР-97” -продавець, та ОСОБА_1-покупець, було
укладено договір купівлі -продажу, відповідно до пункту 1 якого приватне
підприємство „КАР-97” продало, а ОСОБА_1. купив торговельні павільйони літери
„А”, „Б”, що знаходяться за адресою: АР Крим.АДРЕСА_2. 09.04.2005 року даний
договір посвідчено приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального
округу ОСОБА_2. та зареєстровано в реєстрі за № 825 (а.с.13-16).

Відповідно
до підпункту 2 пункту 1 вказаного договору купівлі-продажу, торговельні павільйони
згідно з даними правовстановлюючого документу та даними Витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно, виданого 31.03.2005 року Комунальним підприємством
Ялтинське бюро технічної інвентаризації (номер витягу 6888950, реєстраційний
номер 9178539) мають загальну площу 37,1 кв.м, з яких: торгівельний павільйон
літер „А” - аптека, приміщення 1-1 площею 8.6 кв.м.. і торгівельний павільйон
літер „Б” загальною площею 28,5 кв.м.

09.04.2005
року між приватним підприємством „КАР-97” та ОСОБА_1. було складено акт
прийому-передачі, відповідно до якого приватне підприємство „КАР-97” передало,
а ОСОБА_1. прийняв торговельні павільйони літер „А” та літер „Б”, що
знаходяться за адресою: АР Крим,АДРЕСА_2 (а.с.21).

Відповідно
до витягу № 7097158 про реєстрацію права власності на нерухоме майно,
торговельні павільйони літери „А” та
„Б”, розташовані в АДРЕСА_2, зареєстровані за ОСОБА_1. Із змісту
Технічного паспорту Ялтинського бюро технічної інвентаризації, станом на 18.06.2007
року, також вбачається, що торгові павільйони за адресою:АДРЕСА_2 зареєстровані
за ОСОБА_1. (а.с.17-19, 22-28).

Згідно
з частиною 1 статті 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Частиною
1 статті 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно
до статті 320 Цивільного кодексу України, власник має право використовувати
своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків,
встановлених законом. Законом можуть бути встановлені умови використання
власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Судовою
колегією встановлено, що ОСОБА_1. використовує належні йому на праві приватної
власності торгівельні павільйони для здійснення підприємницької діяльності. У
даному випадку суду не надано доказів існування будь-яких законодавчих обмежень
чи особливих умов здійснення ОСОБА_1. підприємницької діяльності.

28.12.2007
року Ялтинським міським управлінням 2-й (Лівадійський) відділ МВС України
Головного управління МВС України в АР Крим було складено акт № 25/Ш-2, із
змісту якого вбачається, що торгові павільйони літери „А” та „Б” в АДРЕСА_2,
які належать на праві приватної власності ОСОБА_1, огороджені металевим
огородженням. Огородження встановлено таким чином, що робить неможливим прохід
людей до вказаних павільйонів, у зв'язку з чим торгові павільйони закриті. Дане
огородження встановлено у зв'язку з проведеними будівельними роботами по
реконструкції вул. Пушкінській м.Ялта.

Вказаним
актом також встановлено, що торгова підприємницька діяльність у зазначених
павільйонах не ведеться саме з причини встановлення металевого огородження та
перекриття вулиці.

14.01.2007          року фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1., як власником торгівельних павільйонів, та фізичним особами -
підприємцями ОСОБА_3. та ОСОБА_4., як орендарями павільйонів, також було
складено Акт, з якого також вбачається, що станом на 14.01.2008 року металеве
огородження по вул. Пушкінській в м. Ялта не демонтовано. Торгівельні
павільйони літери „А” та „Б” закриті, підприємницька діяльність в них не
ведеться.

У
зв'язку з цим, судом першої інстанції вірно застосовано норму статті 391
Цивільного кодексу України, відповідно до якої власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм
майном.

Суд
апеляційної інстанції також вважає за необхідне звернути увагу на частини 6 та
7 статті 319 Цивільного кодексу України, в яких зазначено, що держава не
втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може
бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до
користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених
законом.

У
даному випадку відповідачами не надано суду доказів існування норм
законодавства, які б надавали право на обмеження приватного підприємця ОСОБА_1.
у здійсненні ним права власності, а також у здійсненні ним підприємницької
діяльності. Тому, оскільки позивач являється власником майна, розташованого за
адресою:АДРЕСА_2, він має право вимагати усунення перешкод в користуванні
торговельними павільйонами літери „А” та „Б” шляхом демонтажу металевого
огородження, яке огороджує торговельні павільйони.

Посилання
Ялтинської міської ради в апеляційній скарзі на той факт, що акт від 14.01.2007
року було складено у тому числі орендарями торговельних павільйонів літер „А”
та „Б” не можуть бути прийняті до уваги, оскільки даний факт не має правового
значення з тих підстав, що, виходячи із змісту статті 391 Цивільного кодексу
України, саме власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні
ним права користування та розпоряджання своїм майном. У даному випадку позов
про усунення перешкод в користуванні майном заявлено саме власником об'єктів
-ОСОБА_1.

Що
стосується факту звернення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. на адресу
Ялтинської міської ради з клопотанням про передачу йому в довгострокову оренду
строком на 50 років з подальшим правом викупу земельної ділянки площею 0,0125
га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2за місцем знаходження нерухомого майна -
торгових павільйонів літер „А” та „Б” судова колегія виходить з наступного.

Як зазначалось,
позивачеві видано витягу № 7097158 про реєстрацію права власності на нерухоме
майно а також Технічний паспорт Ялтинського бюро технічної інвентаризації, з
яких вбачається, що торговельні павільйони літери „А” та „Б”, розташовані в
АДРЕСА_2, зареєстровані за ОСОБА_1. на праві власності.

Відповідно
до частини 2 статті 377 Цивільного кодексу України, якщо житловий будинок,
будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то
у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною
земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна
для їх обслуговування.

Згідно
з частиною 3 статті 416 Цивільного кодексу України, особа, до якої перейшло
право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною
ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі
(споруди).

Статтею
120 Земельного кодексу України передбачено, що при переході права власності на
будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може
переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на
підставі договору оренди.

При
відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній
ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди
земельної ділянки.

Згідно
зі статтею 16 Закону України „Про оренду землі”, розгляд заяви і надання
земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним
кодексом України.

Відповідно
до частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, юридична особа, зацікавлена
в одержанні земельної ділянки у постійне
користування із земель державної або комунальної власності, звертається
з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських
державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради.

Частиною
5 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідна районна
державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у
місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної
ділянки.

Судовою
колегією встановлено, що звернення фізичної особи - підприємця ОСОБА_1. на
адресу Ялтинської міської ради з клопотанням про передачу йому в довгострокову
оренду земельної ділянки мало місце 27.09.2007 року. Однак, Ялтинською міською
радою не надано суду доказів розгляду вищевказаного клопотання та прийняття
рішення за наслідками такого розгляду. При цьому, клопотання до Ялтинської
міської ради було заявлено з посиланням саме на статтю 120 Земельного кодексу
України, яка передбачає перехід права користування земельною ділянкою при
переході права власності на об'єкт нерухомості (а.с.12).

Пунктом
3 Роз'яснень Вищого арбітражного суду України „Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із захистом права власності на землю і
землекористування” № 02-5/743 від 27.06.2001 року  зазначено, що обов'язок рад відвести земельну
ділянку у власність або у користування необхідно відрізняти від їх обов'язку
оформити право на земельну ділянку, якщо воно виникло у зв'язку з переходом
права на будівлю і споруду, приватизацією об'єктів незавершеного будівництва
або внаслідок укладення передбачених законом цивільно-правових угод (міна,
дарування, купівля і под.), а також коли земельну ділянку було надано
підприємству чи організації до введення в дію Земельного кодексу України.

У
разі ухилення ради від оформлення права на земельну ділянку заінтересована
особа відповідно до статей 74 і 77 Закону України "Про місцеве  самоврядування в Україні" вправі
звернутись до господарського суду з заявою про спонукання ради видати державний
акт чи укласти відповідну угоду.

При
цьому, суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами апеляційної
скарги про недотримання позивачем вимоги статті 123 Земельного кодексу України
та не надання матеріалів, що обґрунтовують розмір земельної ділянки та її
призначення.

Згідно
з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Так,
із змісту заяви ОСОБА_1. на адресу Ялтинської міської ради від 27.09.2007 року
вих. № 14 вбачається зазначення площі земельної ділянки - 0,0125 га, її
розташування -АДРЕСА_2, а також призначення земельної ділянки.

Згідно
з пунктом 34 статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування”, виключно на
пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, відповідно до закону
вирішуються питання регулювання земельних відносин.

При
цьому, судова колегія вважає за необхідне роз'яснити Ялтинській міській раді
те, що суд першої інстанції не зобов'язував її приймати конкретне рішення, а
лише зобов'язав виконати обов'язок, встановлений частиною 5 статті 123
Земельного кодексу України стосовно термінів розгляду заявленого клопотання та
розглянути на найближчий сесії питання про можливість передачі фізичній особі -
підприємцю  ОСОБА_1. у довгострокову
оренду строком на 50 років з подальшим правом викупу земельної ділянки площею
0,0125 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2а також за наслідками розгляду
прийняти рішення у відповідності з нормами чинного законодавства.

На
підставі викладеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції належним
чином надано оцінку наявним доказам, повно і об'єктивно розглянуто усі
обставини справи в їх сукупності та правомірно задоволено позовні вимоги. У
зв`язку з цим, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним та
обгрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
статтями 101, 103 п.1, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
Ялтинської міської ради залишити без задоволення, рішення господарського суду
Автономної Республіки Крим від 15 січня 2008 року у справі № 2-8/16653-2007
залишити без змін.

Головуючий
суддя                                                  О.А.Латинін

Судді
М.І. Ткаченко

О.В. Дугаренко