донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.05.2008 р.                                                              справа №12/78

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретарі:

Абдулазізовій О.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

Чуп М.М. - по довір. №12 від 15.05.08р.,

від відповідача:

Колесніченко О.Ю. - по довір. №377 від 21.05.08р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" с. Сюрте Закарпатська область

на рішення господарського суду

Донецької області

від

27.03.2008 року

по справі

№12/78

за позовом

Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Промінь" с. Сюрте Закарпатська область

до

Закритого акціонерного товариства "Бахмутський Аграрний Союз" с. Новолуганське Донецька область

предмет спору

стягнення збитків у сумі 215 139грн. 82 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 27.03.08р. по справі №12/78 відмовлено у задоволенні позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь»с. Сюрте Закарпатської області (далі по тексту –СТОВ «Промінь») про стягнення з Закритого акціонерного товариства «Бахмутський Аграрний Союз»с. Новолуганське Донецької області (далі по тексту –ЗАТ «Бахмутський аграрний союз») збитків на суму 215 139грн. 82коп. (згідно заяви про збільшення позовних вимог від 16.01.08р.).

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів вини відповідача у заподіянні матеріальних збитків позивачу при виконанні умов договору поставки племінних кнурців б/н від 05.09.06р., та не довів, що поставлені йому відповідачем племінні кнурці є неякісними, у зв’язку зі зробленим щепленням та не можуть використовуватися за цільовим призначенням.

СТОВ «Промінь»звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду від 27.03.08р. по справі №12/78 скасувати і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

З зазначеним рішенням заявник скарги не згоден і вважає, що воно прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування обставин, які на його погляд мають істотне значення для справи.

Заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду першої інстанції про відсутність будь-яких вимог у договорі б/н від 05.09.06р. щодо якості придбаваємого товару, а саме племінних кнурців, є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та наявним доказам, і суперечать нормам пункту 2 Інструкції Держарбітражу про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості (далі по тексту –Інструкція П-7), та ст. 673 Цивільного кодексу України.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на порушення відповідачем пунктів 3.1, 5.1, 5.3, 6.1 Інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу»(далі по тексту –Інструкція), що нібито привело до невиконання постачальником умов договору поставки щодо якості племінних кнурців.

Скаржник вважає, що у зв’язку з допущеними відповідачем порушеннями вищезазначених норм, придбані позивачем кнурці є неналежної якості, та не можуть бути використані для племінної роботи.

ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»у відзиві проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує, вважає рішення господарського суду таким, що відповідає нормам чинного законодавства, та просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Відповідач у відзиві вважає, що умови договору б/н від 05.09.06р. з поставки племінних кнурців ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»виконані належним чином, у повному обсязі, та відповідно до узгодженим сторонами умовам.

В підтвердження якості і племінної цінності товару посилається на племінне свідоцтво, яке було видано СТОВ «Промінь»на кожну племінну тварину.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянув матеріали справи, судова колегія встановила наступне.

28.03.07р. СТОВ «Промінь»с. Сюрте звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз» с. Новолуганське про стягнення 56 442грн. 62коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.06.07р. по справі 12/78 у задоволені позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.08.07р. по справі №12/78 вищевказане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.11.07р. рішення господарського суду Донецької області від 26.06.07 р. та постанова Донецького апеляційного господарського суду від 29.08.07р. скасовані, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

У постанові Вищого господарського суду України вказано на те, що судами обох інстанцій, в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не дана оцінка припису №277 від 05.10.06р. державного інспектора ветеринарної медицини в Ужгородському районі та наказу №102 від 08.12.06р. виданого Головним державним інспектором ветеринарної медицини України.

Крім цього, у постанові ВГСУ зазначено, що господарськими судами належним чином не досліджене питання щодо дотримання відповідачем вимог Інструкції «Про заходи профілактики оздоровлення тварин від лептоспірозу».

При новому розгляді справи №12/78 СТОВ «Промінь», в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, 16.01.08р. звернулося до господарського суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог та просить стягнути з відповідача завдані збитки у загальній сумі 215 139грн. 82коп.

27.03.08р. по справі №12/78 господарським судом Донецької області прийнято рішення, що оскаржується.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами був укладений договір поставки б/н від 05.09.06р. (далі по тексту –договір), за умовами якого відповідач (постачальник) зобов’язався поставити позивачу (покупцю) племінних кнурців живою вагою біля 83 кг у кількості 15 голів за ціною 25 грн. за один кг живої ваги, в тому числі ПДВ.

Загальна сума договору визначається по виставленим рахункам та видатковим накладним, орієнтовано ця сума складає 31 250грн. разом з ПДВ.

Умови поставки за договором (Incoterms,2000) - EXW (Франко-ферма постачальника). Поставка товару здійснюється протягом 15 банківських днів після надходження на розрахунковий рахунок постачальника 100% передоплати за товар. Датою поставки вважається дата, вказана у накладній або дата іншого товаротранспортного документа.

Приймання товару за кількістю та якістю проводиться покупцем у відповідності з інструкціями Держарбітражу П-6 та П-7.

Пунктом 7.1 цього договору передбачено, що у разі не виконання або неналежного виконання зобов’язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні у зв’язку з цим збитки в повному обсязі.

Будь-яких конкретних умов щодо якості товару, а саме племінних кнурців, сторони вказаним договором не передбачили.

Позивач (покупець) на виконання умов договору здійснив часткову попередню оплату на суму 31 260 грн. платіжним дорученням № 36 від 22.09.06 р. (т.1 арк. справи 17).

Залишок суми вартості отриманого товару покупець сплатив у день фактичного отримання цього товару згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 524 від 26.09.2006 р. на суму 2 325 грн. (т.2 арк. справи 85). Таким чином, загально сплачено 33 585 грн.

За таких обставин вбачається, що сторони при підписані видаткової накладної на суму 33 585 грн. фактично домовилися про збільшення загальної суми договору поставки.

На виконання умов вказаного договору представник позивача Мацала М.І. за довіреністю серії ЯЛЯ № 548921 від 25.09.06р. прийняв племінних кнурців у кількості 15 голів загальною вагою 1343кг за ціною 20,83 грн. за 1кг живої ваги разом з ветеринарним свідоцтвом на загальну суму 33 585 грн. разом з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № РЖ-0000456 від 26.09.06р. (т. 1 арк. справи 18).

Вказаних кнурців представник позивача вивозив від постачальника самовивозом власними транспортними засобами, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином постачальник (відповідач) свої зобов’язання за умовами договору стосовно фактичного постачання 15 племінних кнурців виконав. Питань щодо невідповідності якості племінних кнурців умовам договору у позивача при прийомці не виникло.

Звертаючись з позовом позивач обґрунтовував свої вимоги наступними доказами: актом головного державного інспектора ветеринарної медицини в Ужгородському районі від 21.09.06р.; актом Управління ветмедицини в Ужгородському районі Закарпатської області щодо постановки на профілактичний карантин №275 від 27.09.06р.; приписом №277 від 05.10.06р.

Відповідно до акту № 275 від 27.09.06р. складеного за участю посадових осіб управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі Закарпатської області, позивач поставив отриманих племінних кнурців від відповідача (постачальника) на профілактичний карантин на 30-денний термін.

В акті зазначено, що на момент постановки на карантин тварини клінічно здорові, активно приймають корм. Після цього в період дії карантину державний інспектор ветеринарної медицини в Ужгородському районі Горват Г.Е. виніс припис № 277 від 05.10.06р., яким категорично заборонив вводити закуплене поголів’я племінних кнурців в основне стадо, а також використовувати їх як племінних. Вказаний припис було вручено директору СТОВ «Промінь». Підставою для винесення припису зазначено факт щеплення вказаних тварин 12.09.06р. проти лептоспірозу. Згідно припису вказані дії проведені у порушення п. 6.1 Інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу».

Після отримання такого припису, який по суті унеможливлює використання племінних кнурців за їх призначенням, позивач направив відповідачу лист № 63 від 16.10.06р. з вимогою відшкодувати нанесенні збитки щодо вартості отриманого поголів’я, транспортних видатків та утримання поголів’я або замінити поголів’я кнурців такими, які не були щеплені проти лептоспірозу, ідентичною кількістю та живою вагою.

14.11.06р. за вих. № юр-38 позивач направив відповідачу претензію щодо відшкодування у строк до 09.12.06р. суми заподіяних збитків у розмірі 42 621грн. 68коп.

18.12.06р. позивач направив відповідачу за вих. № юр-119 досудове повідомлення про необхідність відшкодування нанесених матеріальних збитків у сумі 50 170грн. 63коп., які позивач поніс через грубе порушення вимог законодавства та умов договору з боку відповідача.

Відповідач на вказані вимоги позивача відповів відмовою та запереченнями, посилаючись на те, що ЗАТ «Бахмутський аграрний союз»виконало у повному обсязі свої зобов’язання за договором поставки.

10.11.06р. під час карантину позивач за участю посадових осіб управління ветмедицини в Закарпатській області та управління ветмедицини в Ужгородському районі склав акт клініко-епізоотичного обстеження карантинового поголів’я кнурців та санітарних умов їх утримання на карантинній свинофермі. При проведенні ветеринарного нагляду та клінічних обстежень були встановлені випадки захворювання кнурців: 16.10.06р. захворів кнур № 01105, 20.10.06р. захворів кнур № 01109. На основі клінічних та епізоотологічних даних комісія у складі посадових осіб позивача та управлінь ветмедицини дійшла висновку, що на карантинній свинофермі СТОВ «Промінь»серед карантинового свинопоголів’я має місце підозріння на випадки захворювання свиней лептоспірозом.

У період карантину один з кнурців помер від хвороби, що підтверджується протоколом паталогічного розтину трупа тварини від 12.12.06р. У вказаному протоколі зазначені патологоанатомічні діагнози: 1) гнільно-крупозна пневмонія; 2) міокардит; 3) геморагічний гостро ентероколіт; 4) цистит; 5) гепатит; 6) нефрит. Вказаний протокол складений та підписаний головним ветлікарем СТОВ «Промінь»та начальником управління ветмедицини в Ужгородському районі. Діагноз на лептоспіроз у померлого кнурця був відсутній.

29.12.06р. під час дії карантинного дослідження племінних кнурців на замовлення позивача була проведена експертиза центральною державною лабораторією ветеринарної медицини м. Київ. На дослідження надійшло 26.12.06р. 14 проб сироваток крові від свиней, що належать СТОВ «Промінь», для перевірки на лептоспіроз по РМА. Згідно висновку № 9604-9617 від 29.12.06р. результати досліджень негативно 14 проб згідно прикладених списків.

Враховуючи сукупність суперечливих обставин, пов’язаних з карантинним дослідженням придбаних у відповідача племінних кнурців, позивач повторно звертається до управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі із письмовим запитом № юр-13/07 від 23.01.07р. з питань: чи можна використовувати завезене із ЗАТ «Бахмутський аграрний союз»свинопоголів’я як племінне? якщо можна то з якої дати слід вводити вказане свинопоголів’я в основне стадо?

Начальник управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі листом № 18 від 23.01.2007 року надав відповідь наступного змісту: у зв’язку з тим, що СТОВ «Промінь» є племрепродуктором по українській білій великій породі свиней і профілактичні щеплення тварин проти лептоспірозу не проводяться, а завезене поголів’я з ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»щеплено проти лептоспірозу, тому вводити його в основне стадо та використовувати як племінне категорично заборонено. Дане поголів’я повинно утримуватися на карантині ізольовано, з послідуючою здачею їх на забій або поверненням ЗАТ «Бахмутський аграрний союз».

На виконання припису та рекомендацій державного інспектора ветеринарної медицини в Ужгородському районі СТОВ «Промінь»провело забій племінних кнурців та реалізацію відповідної м’ясної продукції на загальну суму 21 202грн. 50коп., що підтверджується накладними, які додані до матеріалів справи.

За вищевказаних обставин позивач у зв’язку з відмовою відповідача відшкодувати заподіяні збитки звернувся до господарського суду із даною позовною заявою за захистом порушеного права. Первісна сума позовних вимог щодо стягнення збитків складала 56 442 грн. 62коп. Під час розгляду даної справи позивач надав заяву № юр-84/07 від 10.05.07р. про збільшення розміру позовних вимог до 66 042грн. 32коп.

При новому розгляді справи господарським судом позивач згідно ст. 22 Господарського процесуального кодексу України збільшив розмір позовних вимог і просив стягнути з відповідача завдані збитки у загальній сумі 215 139грн. 82коп.

Таким чином, предметом спору у даній справі є вимога про відшкодування збитків, понесених позивачем, які складаються з суми матеріальних збитків, яких зазнало сільськогосподарське товариство в результаті утримання кнурців та суми загально втраченої вигоди.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, які містяться у постанові від 27.11.07р., з метою всебічного, повного та об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд першої інстанції при новому розгляді справи безпосередньо приділив увагу з’ясуванню наступних обставин: підстави щеплення тварин та вивозу їх за межі Донецької області; дотримання відповідачем вимог Інструкції «Про заходи профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу»; підстави реалізації позивачем племінних кнурців; розмір збитків, заявлених позивачем.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зобов’язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Так, листом № 220 від 01.06.07р. завідуючий лабораторією лептоспірозу сільськогосподарських тварин Інституту ветеринарної медицини УААН, кандидат ветеринарних наук Кучерявенко О.О. на запит суду: чи дійсно не допускається щеплення племінних кнурів проти лептоспірозу та чи можливо таких кнурів використовувати як племінних повідомив наступне: згідно п. 4.6 діючої інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу», «плідників на племпідприємствах (станціях пунктах штучного осіменіння), розташованих у зонах природного вогнища лептоспірозу, вакцинують проти лептоспірозу». Таким чином, племінні тварини, вакциновані проти лептоспірозу, не втрачають своєї племінної цінності і таких тварин дозволяється використовувати у племінній справі. (т. 2 арк. справи 109).

Начальник управління ветеринарної медицини в Ужгородському районі Горват Г.Е. на питання господарського суду чи були в ході діагностики або карантину виявлені підозрювані або хворі на лептоспіроз тварини, повідомив листом № 17 від 29.01.08р. наступне: у зв’язку з захворюванням 16.10.06р. кнура № 01105 та 20.10.06 р. кнура № 01109 (конкретні клінічні ознаки захворювань наведені у вказаному листі) має місце підозріння на випадки захворювання свиней лептоспірозом. При патологоанатомічному розтині трупа кнура № 01105 12.12.06р. паталогоанатомічно лептоспіроз не підтверджено (т. 3 арк. справи 54).

Письмовими поясненнями № 01-24/70 від 11.02.08р. з питання щодо ввезення тварин із ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»до СТОВ «Промінь»управління ветеринарної медицини в Донецький області повідомило наступне: усі кнурці, відібрані для реалізації позивачу, утримувалися в індивідуальних станках. Усі кнурці, які були реалізовані до СТОВ «Промінь»згідно висновків експертизи Донецької обласної лабораторії ветеринарної медицини негативно реагували на лептоспіроз. У зв’язку з поодинокими випадками позитивних реакцій сироваток крові були повторно відібрані зразки крові та направлені на дослідження в Артемівську районну державну лабораторію ветеринарної медицини, також фахівцями державної лабораторії була проведена мікроскопія сечі від кнурців безпосередньо у господарстві. Діагноз на лептоспіроз був виключений. З урахуванням фактора розташування підприємства на потужностях колишнього ВАТ «Агрокомбінат «Вуглегірський», тварини якого вакцинувалися проти лептоспірозу, з метою запобігання виникнення захворювання, у господарстві, яке находиться у природному вогнищі лептоспірозу, проводиться профілактична вакцинація свинопоголів’я проти лептоспірозу за схемою, узгодженою з державною службою ветеринарної медицини. Тому свинопоголів’я, в тому числі кнурці, відібрані для СТОВ «Промінь», були вакциновані згідно схеми протиепізоотичних заходів. З 1997 року (момент організації ЗАТ «Бахмутський аграрний союз») по лютий 2008 року захворювання свиней на лептоспіроз на підприємстві не реєструвалося, що свідчить про епізоотичне благополуччя господарства (т. 3 арк. справи 87-88).

Крім цього, у підтвердження обставин погодження міжобласного перевезення тварин позивачем додано до позовної заяви (т. 1 арк. справи 13-15) запит від 15.09.06р. управління ветеринарної медицини в Закарпатській області управлінню ветеринарної медицини в Донецькій області щодо підтвердження епізоотичного благополуччя ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»; відповідь від 15.09.06р. управління ветеринарної медицини в Донецькій області у підтвердження епізоотичного благополуччя від інфекційних захворювань свиней ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»; лист-дозвіл від 21.09.06р. управління ветеринарної медицини в Закарпатській області на завіз племінних кнурів в кількості 15 голів із ЗАТ «Бахмутський аграрний союз».

Голова Державного комітету ветеринарної медицини України Іванов Г.Б. листом № 15-2-1-1/954 від 29.02.08р. надав наступні роз’яснення: відповідно до інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу»де визначено:

«4.1. При встановлені діагнозу на лептоспіроз органи місцевого самоврядування, місцеві органи державної виконавчої влади за поданням головного лікаря ветеринарної медицини району, міста, району у місті виносять рішення про оголошення господарства (його самостійної частини) або населеного пункту неблагополучним, вводять карантинні обмеження тварин та затверджують план заходів по ліквідації цього захворювання»;

«4.3. За умовами карантинних обмежень забороняється: вивід (вивіз) тварин із неблагополучного господарства і використання хворих тварин для відтворення, продаж тварин населенню».

ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»(Донецька область, с. Новолуганське) є благополучним господарством щодо лептоспірозу, а обмеження які передбачені вищезазначеною інструкцією не розповсюджуються на переміщення тварин з даного господарства (т. 4 арк. справи 16).

Таким чином, судова колегія дійшла до висновку, що обставини на які посилався позивач в обґрунтування позовних вимог спростовуються доказами матеріалів справи. Позивачем не доведено, що у зв’язку зі щепленням племінних кнурців від лептоспірозу вони є неякісними і тому не можуть бути використані відповідно до цільового призначення.

Крім цього, відповідно до п.6.1 зазначеного договору представнику позивача за довіреністю був наданий відповідачем комплект товаросупровідних документів, в тому числі племінні свідоцтва, які підтверджують племінну цінність тварин і ветеринарне свідоцтво серії Г-5 №168727, яке містить запис про щеплення 12.09.06р. кнурців проти лептоспірозу. Вказане ветеринарне свідоцтво було видано 26.09.06р. головним ветеринарним лікарем відповідача та погоджено з управлінням ветеринарної медицини Донецької області, що підтверджується відповідними підписами посадових осіб та печатками. При отриманні товару представник позивача отримав також ветеринарне свідоцтво, що підтверджується накладною від 26.09.06р. № РЖ-0000456.

У ветеринарному свідоцтві зазначені наступні дані: пред’явлені до ветеринарного огляду і підлягають відправленню племінні кнурці у кількості 15 голів, хворих і підозрюваних на захворювання заразними хворобами не виявлено і вони вивозяться із ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз», благополучного щодо заразних хвороб тварин. Тварини перед відправленням дослідженні на лептоспіроз, експертні висновки від 20.09.06р. –негативні. Щеплені проти лептоспірозу 12.09.06р. тварини направляються до СТОВ «Промінь»для розведення і прямують автомобільним транспортом за маршрутом: с. Новолуганське –с. Сюрте.

Позивач вказує на те, що відповідно п. 6.2 договору б/н від 05.09.06р. сторони передбачили, що прийомка продукції за якістю здійснюється у відповідності з Інструкцією «Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітража №П-7 від 25.04.1996 року ( далі – Інструкція №П-7).

Пункт 7 Інструкції №П-7 обумовлює, що приймання продукції по якості і комплектності на складі постачальника здійснюється у випадках передбачених у договорі, що як вказує позивач, сторонами визначено не було.

Тому, позивач посилається на те, що ним лише після перевезення кнурців до фактичного місцезнаходження, а саме: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Сюрте, тобто під час фактичного прийняття, були виявлені недоліки продукції, та відповідно до п.9 Інструкції №П-7 був складений відповідний акт.

Втім, відповідно до п.4.1 договору б/н від 05.09.06р. сторони визначили умови поставки - (Incoterms,2000) - EXW (Франко-ферма постачальника), відповідно до якого, Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов’язання з поставки у повному обсязі (тобто за кількістю та якістю), коли він надав товар у розпорядження Покупцю на своєму підприємстві.

Отже, судова колегія вважає, що посилання позивача на те, що придбана продукція була з недоліками, які на думку позивача були виявлені пізніше є необґрунтованим, оскільки представник позивача був обізнаний щодо якості товару в момент отримання самих кнурців від відповідача, у тому числі і про вакцинацію племінних кнурців на лептоспіроз. Відповідач дану інформацію від позивача не приховував. Наявність або відсутність вакцинації на лептоспіроз у племінних кнурців умовами договору поставки не обговорювалася.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення відповідачем пунктів 3.1, 5.1, 5.3, 6.1 Інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу»(далі по тексту –Інструкція), що нібито привело до невиконання постачальником умов договору поставки щодо якості племінних кнурців.

Втім, посилання позивача на вказані пункти Інструкції, як на підставу своїх вимог, спростовується доказами матеріалів справи у їх сукупності, а саме: вказана інструкція не містить заборону на вивезення здорових тварин в інші господарства. Факт встановлення діагнозу на лептоспіроз жодному з придбаних позивачем кнурців не доведено у встановленому пунктом 2.5 Інструкції порядку.

Позивач посилається на підозру такого захворювання, що виникла на підставі клінічного спостереження за тваринами під час карантину. Але вказана Інструкція (п. 2.5 –2.6) приписує, що «Діагноз на лептоспіроз вважають встановленим, а господарство (ферму, відділок, підприємство, станцію, пункт штучного осіменіння, свинарник, гурт тощо) неблагополучним у кожному з таких випадків. Культуру лептоспір виділено з паталогічного матеріалу або з органів лабораторних тварин, заражених досліджувальним матеріалом. Лептоспіри виявлено при мікроскопічному дослідженні в крові або суспензії з органів тварин, абортованому плоді, сечі чи органах лабораторних тварин, що загинули після зараження досліджувальним матеріалом. Антитіла виявлено в сироватці крові у більш як 20% досліджених тварин у титрі 1:50 у не вакцинованих, 1:100 й більше у вакцинованих. Якщо виявлено меншу кількість позитивних реакцій, проводять мікроскопію сечі. При негативних результатах цього аналізу через 15-30 днів повторно досліджують сироватку крові і сечі тих самих тварин. Лептоспіроз вважають причиною загибелі тварин при наявності клінічних ознак у хворих тварин і патологоанатомічних змін, характерних для цього захворювання, підтверджених виявленням лептоспір у крові чи паренхіматозних органах».

Матеріалами справи підтверджено, що вакцинація племінних кнурців проводилася виключно в профілактичних цілях згідно пункту 4.6 Інструкції.

Благополуччя господарства відповідача по лептоспірозу в повній мірі підтверджено матеріалами справи, жодного доказу про невідповідність вказаного господарства вимогам санітарно-ветеринарної медицини відповідачем не надано.

Пункт 5.3 Інструкції не можна застосовувати до господарства відповідача у зв’язку з тим, що факти виявлення поодиноких тварин з позитивною РМА були спростовані повторними експертно-лабораторними дослідженнями, які показали негативну реакцію усіх тварин на лептоспіроз.

Застосування пункту 6.1 Інструкції до господарства відповідача можливо тільки в частині вакцинації тварин проти лептоспірозу при випасанні цих тварин на пасовищах у зоні природного вогнища лептоспірозу. Але вказані обставини не відносяться до племінних кнурців, поставлених відповідачем позивачу у зв’язку з їх утриманням ізольовано один від одного та окремо від інших тварин.

Виходячи з викладених обставин та доказів матеріалів справи, судова колегія дійшла до висновку, що ЗАТ «Бахмутський Аграрний Союз»не допускало порушення пунктів Інструкції «Про заходи з профілактики та оздоровлення тварин від лептоспірозу», на які посилається позивач.

Що ж до наведених скаржником обставин щодо стягнення понесених СТОВ «Промінь»збитків у сумі 215 139грн. 82коп., які складаються з суми матеріальних збитків, яких зазнало сільськогосподарське товариство в результаті утримання кнурців та суми загально втраченої вигоди, судова колегія зазначає, що позивач не довів підстави для цих вимог.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України, притягнення учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, до цивільно – правової відповідальності у вигляді стягнення збитків можливе лише за наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Згідно з положеннями частини 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що майнову відповідальність несе особа, яка порушила зобов'язання, лише за наявності її вини (умислу або необережності), крім випадків, встановлених договором або законом.

У відповідності з вимогами п.4 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки;

2) наявність збитків;

3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками;

4) вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Позивачем не доведено наданими до справи доказами будь-якої протиправності дій відповідача, що включає причинно-наслідковий зв’язок між діями відповідача, пов’язаними з поставкою товару позивачу та шкідливими наслідками для позивача, у зв’язку з неможливістю введення племінних кнурців в основне стадо і використання їх за призначенням. Також, не доведено вини відповідача у заподіянні матеріальних збитків позивачу при виконанні договору поставки племінних кнурців б/н від 05.09.06р.

Заявник в апеляційній скарзі, як на порушення господарським судом норм процесуального права, послався на бездіяльності суду відносно заявленого позивачем клопотання від 22.02.08р. про направлення копій письмових пояснень і документів, отриманих судом від відповідача.

Даний довід скаржника спростовується матеріалами справи, так як господарський суд розглянув подане ним клопотання, та листом від 29.02.08р. повідомив, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії - це право сторони, яким позивач має право скористатися (т.4 арк. справи 3).

Також, скаржник вказує на порушення судом першої інстанції норм ст.ст. 42, 43 Господарського процесуального кодексу України, оскільки оскаржуване рішення було прийнято без участі представника позивача, незважаючи на надіслану СТОВ «Промінь»26.03.08р. телеграму, в якій позивач, посилаючись на поважні причини, просив відкласти розгляд справи №12/78 на інший термін, та не розглядати справу без його участі.

Згідно з протоколом судового засідання від 05.03.08р. по справі №12/78 за присутністю обох представників сторін, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом була оголошена перерва у судовому засіданні з 05.03.08р. до 27.03.08р. об 11.00год. Явка сторін у судове засідання 27.03.08р. не була визначена судом.

Як вбачається з тексту мотивувальної частини рішення, 27.03.08р. судом було розглянуте дане клопотання та відхилено, з посиланням на те, що у судовому засіданні 05.03.08р. додаткових документів або доказів господарський суд від сторін не вимагав.

Позивачем у телеграмі від 26.03.08р. (т.4 арк. справи 18) не було вказано на необхідність дослідження додаткових доказів, які відсутні в матеріалах справи, тому неможливість прийняття участі представника позивача у судовому засіданні, не може бути перешкодою для розгляду справи по суті та оголошення судового рішення.

Таким чином, апеляційна інстанція вважає, що господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення від 27.03.08р. по справі №12/78 з’ясував всі обставини справи в їх сукупності, дав належну оцінку доказам матеріалів справи, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновку суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Рішення господарського суду Донецької області від 27.03.08р. по справі №12/78 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги –Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь»с. Сюрте Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Промінь» с. Сюрте Закарпатської області залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 27.03.08р. по справі №12/78 залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС

1. господарському суду