ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"21" лютого 2008 р.           Справа № 5/507-07

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця”, м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Галафарм”, м. Вишневе

про

стягнення 12 063,93 грн.

за участю представників:

позивача:

Краковний І. В. –дор. від 09.07.2007р.

відповідача:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” (далі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Галафарм” (далі –Відповідач) про стягнення 12063,93, грн., з яких 11445,85 грн. - безпідставно отримані кошти та 618,08 грн. проценти за користування чужими коштами.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач безпідставно користується коштами позивача після часткової зміни рішення Київським апеляційним господарським судом у справі № 793-47299.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 17.12.2007 року та від 29.01.2008 року, в судове засідання двічі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.03.2005 р. по справі № 7/93 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Галафарм” про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” 31718,58 грн. боргу, 469,25 грн. річних відсотків, 2211,80 грн. інфляційних втрат та 700 грн. збитків було задоволено повністю.

На виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва видано наказ № 7/93 від 04.04.2005 р.

Згідно постанови державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 27.04.2005 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 7/93 від 04.04.2005 р. 31.05.2005 р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” перерахувало на рахунок ВДВС Дніпровського РУЮ м. Києва для погашення боргу перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Галафарм” 35568,83 грн., що підтверджується банківською випискою та платіжною вимогою № 270/5 від 31.05.2005 р. копії яких додані до матеріалів справи.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, позивач по справі звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого господарського суду України від 30.06.2005 р. було скасовано рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2005 р. № 7/93 та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.10.2006р. у справі № 793-47299 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” 31718,58 грн. основного боргу, 2211,80 грн. інфляційних збитків та 469,26 грн. три відсотки річних.

Не погоджуючись з даним рішенням у справі, позивачем було оскаржено його до Київського апеляційного господарського суду, який постановою від 14.12.2006 р. змінив його в частині стягнення основного боргу з суми 31718,58 грн. на суму 20272,73 грн., в іншій частині рішення залишено без змін. Постановою вищого господарського суду України від 01.03.2007 р. постанову Київського апеляційного господарського суду у справі № 7/93-47/299 залишено без змін.

Таким чином, під час нового розгляду зазначеної справи Київським апеляційним господарським судом було встановлено, що основний борг Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” перед Товариством з обмеженою відповідальністю “Галафарм” склав 20272,73 грн.

Отже різниця коштів суми основного боргу стягнутих виконавчою службою 31.05.2005 р. в розмірі 31 718,58 грн. та присуджених до стягнення постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2006 р. суми боргу в розмірі 20 272,73 грн. склала 11445,85 грн. (31718,58 грн. –20272,73 грн. = 11445,85 грн.).

Відповідно до ст. 105 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Однак, після винесення постанови Київським апеляційним господарським судом у справі № 7/93-47/299 відповідач зазначену різницю коштів в сумі 11445,85 грн. позивачу не повернув.

Стаття 387 ЦК України надає право власнику витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов’язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. В разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов’язку заінтересована особа має право пред’явити позов про витребування цього майна.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку що підстава перебування грошових коштів в розмірі 11445,85 грн. у відповідача відпала з моменту прийняття апеляційною інстанцією постанови від 14.12.2006р. у справі № 7/93-47/299.

Безпідставне володіння та утримання відповідачем грошових коштів, які є власністю позивача, порушує права і законні інтереси останнього.

Таким чином, позивачем обґрунтовано та правомірно пред’явлена вимога про повернення коштів в розмірі 11445,85 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування чужими коштами в сумі 618,08 грн.

Згідно приписів ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами, боржник зобов’язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Суд зазначає, що в даному випадку до відносин з приводу нарахування процентів за користування чужими коштами слід за аналогією застосовувати ч. 1 ст. 1084 ЦК України, згідно якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком позивача проценти за безпідставне користування коштами за період з 15.12.2006 р. по 07.09.2007 р. складають 618,08 грн.

Здійснений позивачем розрахунок процентів відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Беручи до уваги викладене та враховуючи, що кошти в сумі 11445,85 грн. позивачем на час прийняття рішення не повернуті, а також не сплачені проценти за безпідставне користування коштами в розмірі 618,08 грн., господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Галафарм” (08132, Київська область, Києво-Святошинський р-н., м. Вишневе, вул. Київська, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжрегіональна компанія “Столиця” (02094, м. Київ, вул. Пожарського, 4, оф. 1, ) 11445 (одинадцять тисяч чотириста сорок п’ять) грн. 85 коп. безпідставно збережених коштів, 618 (шістсот вісімнадцять) грн. 08 коп. процентів за користування чужими коштами, 120 (сто двадцять) грн. 64 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Подоляк Ю.В.