КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2008                                                                                           № 31/222

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Сотнікова С.В.

суддів:           Дзюбка П.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 31/222 (Качан Н.І.)

за позовом                               Центральне спеціалізоване будівельне управління (госпрозрахункове) Міністерства оборони України

до                                                   Державне підприємство Міністерства оборони України "Ліси оборони"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання претензії в порядку ч.3 ст.61 ГК України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.06.2008 р. по справі № 31/222 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю з огляду на неповне з’ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, а також недоведеність обставин, які суд визнав встановленими. Інших обґрунтувань апеляційної скарги надано не було, тощо.

В судовому засіданні представник апелянта доводи скарги підтримав, просив її задовольнити : рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю за наведених в скарзі підстав. При цьому зазначив, що відхилення ліквідаційною комісією ДП “Ліси оборони” вимог претензії № 404 від 10.04.2007 р., відповідно до якої Управління правомірно намагається повернути перераховані Відповідачу кошти, порушує права та законні інтереси останнього. Крім цього, позов підлягає задоволенню, а підстави й предмет позову по даній справі не має відношення до позову Заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України до Державного підприємства Міністерства оборони України “Ліси оборони” про стягнення 6 101 747,85 грн., який частково задоволено рішенням господарського суду м. Києва від 17.12.2007 р. по справі 4/181, тощо.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне й обґрунтоване залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких обставин.

Так, 16.01.2008 р. Управління звернулось до господарського суду з позовом до ДП “Ліси оборони” про зобов’язання ліквідаційної комісії ДП “Ліси оборони” визнати заявлену 10.04.2007 р. Управлінням претензію № 404 та внести вимоги, які пред’явлено в претензії в проміжний ліквідаційний баланс, а саме : повернути отримані кошти за договором № 2/2004 від 27.05.2004 р. про будівництво житла в порядку пайової участі (далі Договір) та сплатити штрафні санкції. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що Управлінням надіслано претензію № 404 від 10.04.2007 р. про повернення одержаних за Договором коштів та сплату штрафних санкцій. 20.11.2007 р. одержано відзив на претензію, яким борг відхилено. Відхилення ліквідаційною комісією ДП “Ліси оборони” претензії № 404 від 10.04.2007 р., відповідно до якої Управління правомірно намагається повернути перераховані відповідачу кошти, порушує права та законні інтереси останнього, тощо.

До матеріалів справи долучено відзив ДП “Ліси оборони” на позовну заяву, згідно якого ліквідаційною комісією відхилено вимоги, т.як між підприємствами відсутні господарсько-правові відносини, позивачем не доведено правонаступництво Управління за Управлінням код 24969409, отже наявності права вимог по Договору, тощо.

Суд першої інстанції, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами письмові докази й положення чинного законодавства, дійшов висновку про безпідставність й необґрунтованість позовних вимог, а відтак відмовив в їх задоволенні. Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, вимогами закону.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий суд на підставі ч. 1 ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 530 ЦК України, ч. 2 ст. 35 ГПК України виходив з того, що рішенням господарського суду м. Києва від 17.12.2007 р. по справі 4/181 встановлено факт правонаступництва позивача в частині прав та обов'язків пайовика за Договором та додатками до нього. В розгляді справи № 4/181 брали участь ті самі особи, що беруть участь у розгляді даної справи. Згадане рішення суду є чинним, тому місцевий суд взяв до уваги встановлений цим рішенням факт правонаступництва позивача відносно пайовика за Договором як належний та враховував ці докази під час розгляду даної справи по суті, а заперечення відповідача з цього приводу залишив поза увагою. Заявлені позивачем в даній справі вимоги фактично є спрямованими на зобов'язання відповідача повернути позивачу отримані за Договором грошові кошти та сплатити штрафні санкції в розмірі, визначеному у претензії позивача № 404 від 10.04.2007 р. Рішенням господарського суду м. Києва від 17.12.2007 р. у справі № 4/181 встановлено факт наявності підстав для стягнення з відповідача перерахованих за Договором грошових коштів у розмірі 1 944 386, 05 грн., а також відсутність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій за Договором у розмірі 4 157 361,80 грн. З огляду на це, вимоги позивача щодо зобов'язання ліквідаційної комісії відповідача визнати заявлену претензію та внести пред'явлені у претензії вимоги до проміжного ліквідаційного балансу, а саме: повернути отримані грошові кошти за Договором вже вирішено вищезгаданим рішенням господарського суду. Крім цього, за наявними у матеріалах справи доказами місцевий суд визнав підтвердженими факт порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача, а тим більше у спосіб, обраний позивачем - шляхом зобов'язання визнати претензію та внесення пред'явлених у претензії вимог, до проміжного ліквідаційного балансу. В кінцевому рахунку це зобов’язання відповідача повернути отримані за Договором кошти позивачу. Як вище згадувалось рішенням господарського суду м. Києва від 17.12.2007 р. у справі № 4/181 стягнуто з відповідача грошові кошти за Договором в розмірі 1 944 386, 05 грн. Це рішення є чинним, а отже обов'язковим для виконання на всій території України у встановленому законом порядку. Таким чином, місцевий суд дійшов висновку, щодо відсутні правових підстав для задоволення позовних вимог, тощо.

Крім цього, за наданими позивачем доказами (ухвала господарського суду м. Києва від 10.09.2008 р. по справі № 4/181 про призначення до розгляду скарги Управління на дії ВДВС Солом’янського районного управління юстиції у м. Києві в зв’язку з виконанням Наказу № 4/181 від 12.03.2008 р.) рішення господарського суду м. Києва від 17.12.2007 р. у справі № 4/181 знаходиться в стадії виконання.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, а скарга – не підлягає задоволенню. Підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального спеціалізованого будівельного управління Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 17.06.2008 р. по справі № 31/222 - без змін.

Матеріали справи № 31/222 повернути до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя                                                                      Сотніков С.В.

Судді                                                                                          Дзюбко П.О.

Дикунська С.Я.

22.09.08 (відправлено)