ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

26.08.2008 року                                                                      Справа № 5/42

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Перлова Д.Ю.,

суддів Бородіної Л.І.,

Парамонової Т.Ф.,

при секретарі

судового засідання                     Михайличенко Д.В.,

за участю

представників сторін:

від позивача                               Бєлоусової І.А., дов. від 21.07.08 № 3077/06,

від відповідача                               представник у судове засідання не прибув,

розглянувши матеріали

апеляційної скарги                     Відділення виконавчої дирекції фонду в

м. Свердловську Луганської області

Фонду соціального страхування від нещасних                                         випадків на виробництві та професійних захворювань                     України,

м. Свердловськ Луганської області

на рішення

господарського суду           Луганської області

від           30.03.06

у справі           № 5/42 (суддя –Закропивний О.В.)

за позовом                     Відділення виконавчої дирекції фонду в

м. Свердловську Луганської області

Фонду соціального страхування від нещасних                                         випадків на виробництві та професійних захворювань                     України,

м. Свердловськ Луганської області

до відповідача                     Сільськогосподарського виробничого кооперативу                               „Калинінський”,

м. Свердловськ Луганської області

про                      стягнення 98 507 грн. 14 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 був задоволений частково позов позивача - Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Свердловську Луганської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Свердловськ Луганської області (далі за текстом –ВВДФ у м. Свердловську Луганської області ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України) до відповідача - Сільськогосподарського виробничого кооперативу „Калинінський”, м. Свердловськ Луганської області (далі за текстом –СГВК „Калинінський”) про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 98 507,14 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 1 171,66 грн. Справу було розглянуто за правилами Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом –ГПК України).

Рішення мотивоване наступним.

Відповідач зареєстрований у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську Луганської області в зв'язку з чим прийняв на себе зобов'язання страхувальника зі сплати страхових внесків до Фонду, але в порушення підпунктів 4.12-4.14 Інструкції, зобов'язання належним чином не виконує.

Згідно Розрахункової відомості від 19.10.05, підписаної уповноваженими представниками СГВК “Калінінський”, заборгованість відповідача складає 1171,66 грн., в тому числі пеня 144,66 грн., яка до теперішнього часу не сплачена.

Доказів погашення вищевказаної суми відповідачем не надано, що підтверджуються матеріалами справи.

Як вбачається з наданих відповідачем документів, СГВК “Калінінський” з 05.02.03. перебуває в стані самоліквідації.

Також, із зазначеними вимогами, як регламентує ст. 61 ГК України та ст. 112 ЦК України, позивач не звертався до суду у місячний строк ні після залишення без розгляду його претензії, ні після прийняття участі 29.07.04 в засіданні ліквідаційної комісії СГВК “Калінінський”.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ГК України та ч. 4 ст. 112 ЦК України, претензії, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо їх заявники у місячний строк після одержання повідомлення про повне або часткове відхилення претензії не звернулися до суду з відповідним позовом, вважаються погашеними.

Як свідчить вищевикладена хронологія подій про те, що відповідач перебуває в стадії самоліквідації, позивач був достатньо проінформований і мав всі можливості для вчасного подання до суду позовної заяви про стягнення з відповідача суми коштів на капіталізацію платежів.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 1171,66 грн.

Не погодившись з винесеним рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 10.04.06 № 1406/06 (із доповненням від 19.06.06 № 2036/06, а.с. 80-81), якою просив скасувати рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 частково та винести нове рішення, яким додатково стягнути з відповідача на користь позивача суми капіталізації платежів в розмірі 97 335,48 грн.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Згідно з актом перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду від 20.05.04 СНВ № 98 заборгованість СГВК „Калинінський” по страховим внескам перед позивачем склала: недоїмка та несплачена пеня попереднього періоду –820,34 грн., донараховані страхові внески та пеня по даному акту в сумі 144,66 грн., капіталізація платежів по переданим справам у сумі 97 335,48 грн. Даний акт перевірки підписаний керівником ліквідаційної комісії та головним бухгалтером підприємства, чим фіксує згоду з нарахованою недоїмкою та сумами капіталізації платежів керівництвом підприємства.

На претензію позивача до голови ліквідаційної комісії СГВК „Калинінський” від 03.06.04 № 1944/06, якою було запропоновано здійснити капіталізацію погодинних платежів та задовольнити вимоги, що виникли із зобов’язань підприємства –боржника відшкодувати шкоду, заподіяну життю та здоров’ю, відповідь не надана та заборгованість не погашена.

Посилаючись на статті 1, 46, 47 Закону 1105 позивач вважає, що вимоги щодо стягнення коштів на капіталізацію платежів в сумі 97335 грн. 48 коп. підлягають до задоволення.

Не надходження коштів від капіталізованих платежів не дає можливості вчасно нарахувати і виплатити потерпілим на виробництві і їх родинам щомісячні страхові виплати, і здійснити інші види соціальної допомоги, а також порушує інтереси держави, яка гарантує всім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання.

Через відсутність механізму капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли з зобов’язань підприємства, ліквідованого за рішенням вищого органу, вважаємо за доцільне застосувати аналогію права для розрахунку суми капіталізації на підставі „Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли з зобов’язань підприємства-банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров’ю”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 765.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 05.06.06 у справі № 5/42 було визначено, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду, у зв’язку з чим апеляційний розгляд справи слід здійснювати за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.06 у справі № 5/42 зазначена апеляційна скарга була залишена без задоволення, рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.04.08 скасовано ухвалу Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.06 із зазначенням, що апеляційним судом розглянуто справу не за тими нормами процесуального закону, за якими справа фактично розглянута судом першої інстанції. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції в іншому складі суддів.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 04.08.08 у справі № 5/42, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, справу № 5/42 передано на новий розгляд колегії суддів у складі: Перлов Д.Ю. –суддя –головуючий, Медуниця О.Є. –суддя, Парамонова Т.Ф. –суддя.

У зв’язку з відпусткою судді Медуниці О.Є., розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 22.08.08 у справі № 5/42, у відповідності до ст. 28 Закону України „Про судоустрій України”, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, було здійснено заміну, а саме: виключено із складу колегії суддю Медуницю О.Є. та введено до складу колегії суддю Бородіну Л.І.

Сторони Луганським апеляційним господарським судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Повноважний та компетентний представник відповідача у судове засідання не прибув, відзиву на апеляційну скаргу позивача не надав.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу від 10.04.06 № 1406/06 (із доповненням від 19.06.06 № 2036/06) Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Свердловську Луганської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Свердловськ Луганської області слід задовольнити частково, рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 слід скасувати з наступних підстав.

Позивач - ВВДФ в м. Свердловську Луганської області ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 28 січня 2006 року (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до господарського суду Луганської області з позовом від 19.01.06 № 149/06 до відповідача - СГВК „Калинінський” про стягнення заборгованості по страховим внескам в сумі 98 507 грн. 14 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.02.06 було порушено провадження у справі № 5/42 та прийнято заяву до розгляду. Спір господарським судом Луга6нської області був розглянутий по суті та винесене рішення від 30.03.06 у справі № 5/42 за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 14 Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР страхові фонди є органами, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов'язкового державного соціального страхування, провадять збір та акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечують фінансування виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням та здійснюють інші функції згідно з затвердженими статутами.

Отже, у відповідних правовідносинах виконавчі дирекції Фондів соціального страхування, їх робочі органи виступають як суб'єкти владних повноважень у системі загальнообов'язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 1 Розділ VII „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України від 6 липня 2005 року № 2747-IV (далі за текстом –КАС України), цей Кодекс набирає чинності з 1 вересня 2005 року.

Як встановлено п. 4 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII КАС України "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005 N 2953-IV) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тобто позивач –ВВДФ в м. Свердловську Луганської області ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 28 січня 2006 року вже повинен був звернутися до господарського суду Луганської області з адміністративним позовом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

З урахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції помилково порушив провадження у справі № 5/42, прийняв заяву ВВДФ в м. Свердловську Луганської області ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України до розгляду та виніс рішення від 30.03.06 у справі № 5/42 за правилами Господарського процесуального кодексу України.

У даному випадку, оскільки КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005 року, а позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом за правилами Господарського процесуального кодексу України лише 28 січня 2006 року, тобто після набрання чинності цим кодексом, суду першої інстанції слід було: або відмовити у прийнятті зазначеної заяви за п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України через те, що заява не підлягає розгляду в господарських судах України, або припинити провадження у справі № 5/42 за п. 1 ст. 80 ГПК України через те, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, через помилкове порушення провадження у справі № 5/42.

Враховуючи викладене судова колегія вважає за необхідне апеляційну скаргу від 10.04.06 № 1406/06 (із доповненням від 19.06.06 № 2036/06) Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Свердловську Луганської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Свердловськ Луганської області задовольнити частково з інших підстав, ніж у ній зазначено, рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 скасувати, провадження у справі № 5/42 припинити за п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України через те, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Сторони попереджаються, що у відповідності до ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Питання про повернення державного мита з бюджету судом не вирішується, оскільки позивач (заявник апеляційної скарги) - Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Свердловську Луганської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Свердловськ Луганської області звільнений від його сплати на підставі п. 34 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” від 21.01.93 № 7-93.

За згодою представника позивача у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 43, 49, п. 1 ст. 80, ст. 99, 101, п. 3 ч. 1 ст. 103, п. 4. ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу від 10.04.06 № 1406/06 (із доповненням від 19.06.06 № 2036/06) Відділення виконавчої дирекції фонду в м. Свердловську Луганської області Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, м. Свердловськ Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 30.03.06 у справі № 5/42 скасувати.

3.          Провадження у справі № 5/42 припинити.

Відповідно ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий                                Д.Ю. Перлов

Суддя                      Л.І. Бородіна

Суддя                                                    Т.Ф. Парамонова