ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

18.09.08 Справа №28/239/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Коробка Н.Д. судді Коробка Н.Д. , Кричмаржевський В.А. , Шевченко Т. М.

при секретарі: Лола Н.О.

За участю:

представника позивача: СтінічМ.М., дов. № 194 від 09.10.2007 р.;

Зінченко О.М., дов. № 218 від 29.05.2008 р.;

Сарібекян Н.А., дов. № 70 від 14.01.2008 р.

представника відповідача: Барінова С.П., дов. б/н від 18.07.2008 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Гаражного товариства “Тимурівець”, м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2008 р. у справі № 28/239/08

про стягнення 40.216,47 грн.

Встановив:

Відкрите акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго” в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя, (далі - позивач) звернулось в господарський суд Запорізької області з позовом до Гаражного товариства “Тимурівець”, м. Запоріжжя, (далі - відповідач) про стягнення 40.216,47 грн. основного боргу за договором про постачання електричної енергії № 2453 від 09.10.2003 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.07.2008 р. у справі № 28/239/08 (суддя Яцун О.В.) позовні вимоги задоволені, з відповідача на користь позивача стягнуто 40.216,47 грн. основного боргу за спожиту електроенергію, 402,17 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду мотивовано наступним.

Правовідносини сторін були врегульовані договором про постачання електричної енергії № 2453 від 09.10.2003 р., за умовами якого позивач протягом періоду: липень 2005 р. – 17.05.2007 р. постачав відповідачу електричну енергію. На момент розгляду спору в суді першої інстанції відповідач взяті на себе зобов’язання за договором належним чином не виконав, в повному обсязі вартість спожитої електроенергії не сплатив, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість. Суд першої інстанції визнав позовні вимоги щодо стягнення основного боргу обґрунтованими, документально підтвердженими і такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим актом, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Запорізького апеляційного господарського суду, просить суд рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2008 р. у справі № 28/239/08 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Відповідач вважає, що оплата здійснювалася за фактом споживання електроенергії, порушення полягало тільки у неподанні звітності енергопостачальній організації. На думку відповідача, Акт ППКЕЕ від 17.05.2007 р. складений неналежним чином, внаслідок чого є недійсним. Також відповідач визнає позовні вимоги частково, в сумі 6.000,00 грн., наполягає на проведенні між сторонами звірки розрахунків.

Апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 18.09.2008 року о 17-00 год.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив: відповідач помилково вважає, що підставою для нарахування боргу є Акт ППКЕЕ від 17.05.2007 р., підставою є порушення умов Договору про постачання електричної енергії. За вказаних обставин просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розпорядженням Першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1770 від 17.09.2008 року справа № 28/239/08 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий: Коробка Н.Д., судді: Кричмаржевський В.А., Шевченко Т.М.

Представники сторін в судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

За клопотанням представників сторін судовий процес вівся без застосування засобів технічного забезпечення. За їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, вивчивши матеріали справи і апеляційної скарги, взявши до уваги доводи представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

09.10.2003 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії № 2453 (надалі – Договір), згідно з умовами якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач сплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору , що є його невід’ємними частинами.

Відповідно до підпункту 3.2 пункту 3 Додатка № 4 Договору у разі відсутності попередньої оплати, відповідач самостійно повинен здійснити планові платежі за графіком:

- до 15 числа місяця, наступного після розрахункового у розмірі 100% вартості від використаного за розрахунковий період обсягу електричної енергії із урахування сплачених коштів за цей розрахунковий період;

- до 25 числа поточного місяця у розмірі 80% вартості від заявленого (очікуваного) на розрахунковий період обсягу електричної енергії із урахуванням сплачених раніше коштів за цей розрахунковий період.

Сума авансового та планових платежів розраховується відповідачем самостійно, як сума добутків, визначених на наступний розрахунковий період рівнів тарифів відповідного класу на розмір середньомісячного рівня споживання аварійної броні чи на розмір обсягу електричної енергії, що підлягає оплаті при плановому платежі.

Згідно з п. 4 Додатка № 4 Договору обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електроенергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на дільниці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається “Актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” (Додаток № 5.1).

В п. 5 Додатка № 4 Договору сторони передбачили, що для подання “Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію”(у двох примірниках) відповідач не пізніше 12-00 годин другого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до позивача.

Позивач підписує “Акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” та один примірник повертає відповідачу.

Відповідно до п. 6 Додатка № 4 Договору за підсумками розрахункового періоду позивач виписує відповідачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежів при остаточному розрахунку зазначається виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електроенергії, згідно даних представленого відповідачем “Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” та інших умов договору, з урахуванням сум платежів, що надійшли від відповідача.

Згідно з п. 7 Додатка № 4 Договору відповідач зобов'язаний після розрахункового періоду і проведення позивачем розрахунку обсягу використаної електроенергії отримати платіжні документи на сплату електроенергії і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, здійснити сплату.

Відповідно до п. 8 Додатка № 4 Договору якщо відповідач не надав “Акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” в обумовлений термін, позивач самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає відповідачу рахунок для сплати, виходячи з фактичного середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період.

Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання не може перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється позивачем за потужністю струмоприймачів та кількістю годин використання без подальшого перерахунку згідно п.3 Додатку № 5 “Графік зняття показників розрахункових засобів обліку електричної енергії”.

В порушення умов Договору відповідач “Акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” позивачу не надавав, останній було надано в липні 2005 р., згідно з яким кількість спожитої електроенергії – 672 кВт/год.

Як свідчать матеріали справи, за період з 01.07.2005 р. по 17.05.2007 р. відповідач споживав електричну енергію, яку постачав на виконання умов Договору позивач.

В зв’язку з наявністю заборгованості за спожиту електричну енергію 27.07.2006р. відповідачу було відключено електропостачання, про що складено відповідний акт (а.с. 45).

17.05.2007 р. представниками позивача було проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією по вул. Тимурівська, буд. 1.

В ході проведення перевірки було з’ясувалось, що відповідач здійснив самовільне підключення до електроспоживання, про що складено відповідний Акт про порушення Правил користування електричною енергією № 0000417б від 17 .05.2007р. (а.с. 47 - 48).

Оскільки “Акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію” відповідач позивачу не надавав, позивачем зроблено розрахунок суми боргу за спожиту електричну енергію за серпень 2005 р. за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період, а за період з вересня 2005 р. по 17.05.2007 р. - за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання, тобто на підставі умов Договору і п. 6.39 Правил користування електричною енергією затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (у редакції постанови НКРЕ України від 17.10.2005 р. № 910), згідно з яким у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Відповідач свої зобов’язання щодо оплати спожитої електричної енергії у визначені Договором строки виконав частково, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в сумі 40.216,47 грн.

На сплату спожитої електричної енергії відповідачу 24.04.2008р. була направлена платіжна вимога-доручення № 2453 від 23.04.2008р. на суму 40.216,47 грн.

Відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів належного виконання зобов’язання щодо сплати спожитої електроенергії.

Стягнення з відповідача на користь позивача 40.216,47 грн. основного боргу за Договором стало предметом спору у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 99 та 101 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як свідчать матеріали справи, заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.07.2005 р. по 17.05.2007 р. складає 40.216,47 грн.

Доказів погашення зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Отже, господарський суд першої інстанції правомірно встановив, що позовні вимоги в щодо стягнення 40.216,47 грн. основного боргу є обґрунтованими і підлягають стягненню.

Стосовно заперечень відповідача, що стосуються Акту ППКЕЕ від 17.05.2007 р., колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаний акт лише фіксує факт самовільного підключення відповідача до електромереж.

У зв’язку з вищевикладеним, порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 89, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Гаражного товариства “Тимурівець”, м. Запоріжжя, залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 29.07.2008 р. у справі № 28/239/08 – без змін.

Головуючий суддя Коробка Н.Д.

судді Коробка Н.Д.

Кричмаржевський В.А. Шевченко Т. М.