ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.07.2008

Справа №2-31/10622-2006А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання Лауман Ю.С.

за участю представників сторін:

від позивача – Мильгунов В.П., довіреність від 14.05.08р. у справі

від відповідача – Патраш В.І., довіреність №3232/10 від 31.05.07р. у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Альпіма» (98500, м.Алушта, вул.Жовтнева, 40, кв.66)

до відповідача – Державної податкової інспекції в м.Алушта (98500, м.Алушта, вул.Леніна,22)

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фірма «Альпіма» звернулось до господарського суду АРК з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в м.Алушта з позовними вимогами про визнання рішення №/0 від 05.12.2005р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 50000грн. протиправним, недійсним та просить скасувати його.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено порядок здійснення перевірки, а саме не було пред’явлено відповідних направлень на перевірку. Також вказує, що порушення, які викладені у акті перевірки, не мали місця, тому рішення, на думку позивача, прийняте без відповідного документального підтвердження наявності на місці проведення розрахунків готівкових коштів в сумі 10055грн., оскільки середньомісячний товарообіг складає 8-9тис.гривень і такої суми готівкою не могло бути у підприємства під час здійснення перевірки.

У ході судового розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і відповідною заявою просить суд скасувати спірне рішення (а.с.71).

Ухвалою суду від 08.08.06р. прийнято відмову позивача від частини позовних вимог щодо визнання недійсним та протиправним рішення №/0 від 05.12.2005р. і в цій частині позову провадження у справі закрито.

Ухвалою суду від 08.08.06р. на підставі п.4 ч.2 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України за клопотанням позивача було зупинено провадження у справі до одужання свідка Мужецької В.Ф.

Ухвалою заступника голови господарського суду АРК від 17.03.08р. змінено склад суду, у зв’язку із закінченням п’ятирічного строку повноважень у судді Іщенко Г.М. призначено для розгляду справи суддю Привалову А.В., справі привласнено номер №2-31/10622-2006А.

Ухвалою суду від 10.04.08р. справу прийнято до провадження, провадження по справі поновлено і призначено до розгляду.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами, викладеними у письмових запереченнях на позов. Зазначив, що перевірку проведено відповідно до діючого законодавства, оскаржуване рішення є законним і обґрунтованим. Просить в позові відмовити посилаючись на документальне встановлення факту порушення законодавства позивачем та на необґрунтованість його доводів.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України №2953-IV від 06.10.05р., що набрав чинність 01.11.05р.) після початку діяльності окружного адміністративного суду на господарський суд покладено обов’язок вирішення адміністративних справ, підвідомчих господарському суду відповідно до Господарського процесуального кодексу України, провадження в яких було відкрито місцевим господарським судом до початку діяльності відповідного адміністративного суду, за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та міжнародних договорів, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України.

Провадження по адміністративних справах здійснюються відповідно до закону, що діє на час здійснення окремої процесуальної дії, розгляду справи.

Судом, в порядку ст.65 Кодексу адміністративного судочинства України, у судове засідання для з’ясування обставин, що належить дослідити у справі, був викликаний за клопотанням сторін і допитаний свідок: Холодов П.С. – головний державний податковий ревізор-інспектор ДПІ в м.Алушта, який дав суду показання.

В порядку ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України справа слуханням відкладалась та по справі оголошувались перерви, у зв’язку з необхідністю надання додаткових документів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, допитавши свідка, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

25.11.2005р. Державною податковою інспекцією в м.Алушта була проведена перевірка з контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб’єктами підприємницької діяльності у господарської одиниці позивача – аптеці №1, розташованої за адресою: м.Алушта, с.Рибачьє, вул..Центральна, 27, про що складений відповідний акт №03/002685 від 25.11.2005р.

На підставі вказаного акту, Державною податковою інспекцією в м.Алушта винесено рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 05.12.05р. №/0 на суму 50000грн. за порушення п.13 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями виданими з початку робочого дня.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняти (вчинені) ці рішення на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності в порядку ст.86 КАС України, суд дійшов висновку про законність спірного рішення, яке прийнято відповідачем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Враховуючи наведені конституційні положення, органи державної податкової служби можуть застосовувати фінансові санкції тільки у межах їх компетенції та у спосіб, передбачений законом.

Перевірки порядку проведення розрахунків із споживачами за готівкові грошові кошти здійснюються органами державної податкової служби відповідно до статті 16 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг».

Згідно частини 4 статті 16 вказаного Закону планові і позапланові перевірки осіб, які використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються в порядку, передбаченому законодавством України, зокрема відповідно до вимог Закону України «Про державну податкову службу в Україні».

Відповідно до пункту 4 статті 10, пункту 2 статті 11 Закону, державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції здійснюють у межах своїх повноважень контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

Повноваження відповідача по застосуванню фінансових санкцій за порушення у сфері розрахунків, передбачені статтями 15, 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відсутність актів законодавства, які б більш детально регулювали порядок перевірки використання реєстраторів розрахункових операцій не може бути перешкодою для застосування фінансових санкцій, встановлених вказаним Законом.

Матеріали справи свідчать, що перевірка господарської одиниці – аптеці №1 проходила в рамках повноважень, наданих податковій інспекції Законом України «Про державну податкову службу в Україні», що свідчить про її законність.

Як вбачається з матеріалів справи перевірку було проведено відповідачем відповідно до плану-графіку та на підставі направлення на перевірку №001193/714 від 25.11.05р. (а.с.106,107), з яким була ознайомлена фармацевт Мужецька В.Ф. 25.11.05р., про що свідчить її підпис у розписці. Крім того, з актом перевірки була ознайомлена 28.11.05р. директор ТОВ «Фірма «Альпіма» Малявкіна Н.Ф., про що свідчить її розпис на акті перевірки.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача щодо порушення відповідачем порядку проведення перевірки і не надіслання копії акту перевірки.

Відповідно до статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт перевірки, у якому факти виявлених порушень повинні викладатися чітко, об’єктивно та в повній мірі. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування фактів виявлених порушень є підстави для прийняття рішень про застосування штрафних санкцій.

Спірним рішенням від 05.12.2005р. №/0 до позивача застосовані штрафні санкції в розмірі 50000грн. - за невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями виданими з початку робочого дня.

Фінансові санкції в сумі 50000грн. застосовані до позивача за порушення пункту 13 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі статті 22 того ж Закону, а саме: актом перевірки встановлена невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахунків загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями виданими з початку робочого дня в розмірі 10000грн., що тягне за собою застосування фінансової санкції в сумі 50000грн.(10000грн.х5).

Дане порушення є належне встановленим, оскільки підтверджується матеріалами справи.

Згідно з актом перевірки та складеному покупюрному опису виявлених на місці проведення розрахунків готівкових коштів (а.с.104) готівкові кошти у розмірі 10055,70грн. знаходились на місці проведення розрахунків позивача. Згідно розрахункової квитанції сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків – 55,70грн.

У судовому засіданні 10.06.2008р. свідок Холодов П.С. – головний державний податковий ревізор-інспектор контролю за розрахунковими операціями ДПІ в м.Алушта, який проводив перевірку 25.11.2005 р. аптеці №1 ТОВ «Фірми «Альпіма», пояснив, що кошти в загальній сумі 10055,70грн. були виявлені при перевірці саме на місці проведення розрахунків в аптеці №1 ТОВ «Фірма «Альпіма»

Відповідно до частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею72 цього Кодексу.

Позивачем недоведені достатні докази, які спростовують факти відповідача, викладені в акті перевірки, що є підставою для відмови позивачу у позові про скасування рішення № від 05.12.2005р. про застосування штрафних санкцій в сумі 50000грн.

Твердження позивача про те, що готівкових коштів у сумі 10000грн. не могло бути на місці проведення розрахунків з посиланням на середню виручку у день у розмірі 200-300грн. судом до уваги не приймається, оскільки відповідальність за дане порушення відповідно до статті 22 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» настає незалежно від обсягу виручки суб’єкта господарювання і витікає з самого факту находження цих готівкових коштів на місці проведення розрахунків.

Таким чином, застосовуючи спірним рішенням фінансові санкції до позивача у вигляді штрафу у сумі 50000грн. за порушення ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» ДПІ у м.Алушта діяла у межах наданих їй повноважень та у спосіб, що встановлені ст. 22 вказаного Закону.

При таких обставинах справи, суд не знаходить правових підстав для скасування рішення № від 05.12.2005 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 50000 грн., а наведені у позові доводи не можуть бути підставою для його скасування. Викладене є підставою для відмови ТОВ «Фірма «Альпіма» у задоволенні позовних вимог.

Вступна та резолютивна частина постанови оголошена в судовому засіданні 14.07.2008р. Постанова складена у повному обсязі 18.07.2008р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,17,70,71,86,158-163,167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку і строки, передбачені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі – з дня складення у повному обсязі). Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Копію постанови направити рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.