ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2008 р. Справа № 47/260-08

вх. № 6147/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився;

відповідача 1-го - не з"явився;

відповідача2-го - не з"явився

розглянувши справу за позовом ТОВ "Куп"янське механозбиральне підприємство", с. Ківшарівка

до 1)Куп'янської міської ради Харківської обл., м. Куп'янськ:

2) Куп*янського виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підпрєимства № 2, м. Куп*янськ

про визнання недійсною угоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсною угоду з безоплатної передачі майна (будівлі колишнього дитячого садку “Родничок”в смт. Ківшарівка) з підстав відсутності у відповідачів відповідних повноважень на укладання вказаної угоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст. 2 ЗУ “Про приватизацію державного майна”, ст. 26 ЗУ “Про місцеве самоврядування в Україні”.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, але 28.08.2008р. надав через канцелярію суду письмові пояснення та документи для залучення до матеріалів справи.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з’явився, у відзиві на позов від 28.08.2008р. просить розглядати справу за відсутності представника 1-го відповідача та зазначає, що рішення 1-го відповідача про безоплатну передачу майна позивачу було ним скасовано у зв’язку з його невідповідністю діючому законодавству, фактично майно у власність позивача безкоштовно не передавалось, колишній дитячий садок було передано у власність позивача на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу від 06.06.2006 р. за реєстр. № 1681.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з’явився, у відзиві на позов від 26.08.2008р. просить розглядати справу за відсутності свого представника та просить у задоволенні позову відмовити у зв’язку тим, що фактично угода з безкоштовної передачі майна не відбулась, реєстрація права власності на позивача не здійснювалась.

Надані сторонами документи були досліджені судом та залучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні призначеному на 26.08.2008р. о 11:00 було оголошено перерву до 28.08.2008р. о 10:00, з метою підготовки повного тексту ухвали.

Розглянувши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Рішенням 1-го відповідача від 08.02.2002 р. було ухвалено безкоштовну передачу колишнього дитячого садка № 14 “Родничок”в смт. Ківшарівка приватному підприємству “М.С.Ю.”, правонаступником якого є позивач, з метою проведення позивачем капітального відновлення будівлі та створення нових робочих місць.

На момент прийняття зазначеного рішення будівля перебувала у комунальній власності та знаходилась на балансі у 2-го відповідача.

На підставі рішення 1-го відповідача від 15.02.2002 р. між 2-м відповідачем та позивачем було складено акт приймання-передачі будівлі колишнього дитячого садка № 14 до власності позивача.

Згідно цього акту створена відповідно до рішення 1-го відповідача комісія у складі представників 2-го відповідача та позивача провела обстеження будівлі колишнього дитячого садку, встановила по передаваємому об’єкту загальні відомості (рік введення в експлуатацію –1982 р., будівельний об’єм –8515,8 куб.м., площа забудови –2221,7 кв.м.), наявність інженерного обладнання (водопровід, каналізація центрального водопостачання), вартість основних фондів (первинна –1 089 608,00 грн., залишкова –731 253,00 грн.), стан передаваємого об’єкту (будівлі –задовільний, інженерних мереж –аварійний) та зробила висновки про передачу позивачу від 2-го відповідача дитячого дошкільного закладу № 14 (колишнього дитячого садку № 14 “Родничок”). Додатками до акту є план зовнішніх мереж водопостачання, каналізації та акт передачі основних засобів з балансу 2-го відповідача на баланс позивача від 15.02.2002 р.

Рішенням Виконавчого комітету Куп’янської міської ради від 19.02.2002 р. № 104 було доручено Куп’янському бюро технічної інвентаризації видати позивачу свідоцтво про право власності на будівлю колишнього дитячого садку “Родничок”в смт. Ківшарівка після укладання акту прийому-передачі.

Наказом № 1 від 22.02.2002 р. Управлінням економіки та фінансів Куп’янської міської ради було прийнято рішення про зняття будівлі колишнього дитячого садку № 14 “Родничок”з балансу 2-го відповідача на підставі акту приймання-передачі будівлі.

30.07.2004 р. 1-м відповідачем було прийнято рішення про відміну свого рішення від 08.02.2002 р. щодо безкоштовної передачі майна позивачу у зв’язку з невиконанням позивачем дій по прийому-передачі будівлі колишнього дитячого садка № 14 “Родничок”.

30.09.2004 р. Управлінням економіки та фінансів Куп’янської міської ради наказом № 25 від було відмінено наказ № 1 від 22.02.2002 р. про зняття будівлі колишнього дитячого садку з балансу 2-го відповідача та прийнято рішення про поновлення будівлі на балансі.

Позивач у наданих суду поясненнях пов’язує момент складання акту приймання передачі від 15.02.2002 р. з укладанням оскаржуємої угоди безкоштовної передачі майна у власність. Свою позицію позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Виконавчого комітету Куп’янської міської ради від 19.02.2002 р. № 104 Куп’янському бюро технічної інвентаризації було доручено видати позивачу свідоцтво про право власності на будівлю колишнього дитячого садку саме після укладання акту прийому-передачі.

Угода безкоштовної передачі комунального майна у власність позивача за своєю правовою природою є договором дарування, порядок укладання та виконання якого встановлено ст.ст. 243, 244 Цивільного кодексу УРСР, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

У відповідності до ст. 243 Цивільного кодексу УРСР договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Разом з цим, у відповідності до ст. 244 Цивільного кодексу УРСР договір дарування на суму понад 500 карбованців потребує нотаріального посвідчення.

Відповідачі укладання у нотаріальній чи письмовій формі будь-якого договору про безкоштовну передачу майна заперечують, а позивачем доказів укладання такого договору не надано.

Твердження позивача на укладання угоди з безкоштовної передачі у власність нежитлової будівлі шляхом складання акту приймання-передачі від 15.02.2002 р. з посиланням на ст.ст. 4, 128 Цивільного кодексу УРСР безпідставне.

Відповідно до ст. 4 Цивільного кодексу УРСР цивільні права та обов’язки виникають: з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій – з актів планування; в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва; внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав; внаслідок інших дій громадян і організацій; внаслідок подій, з якими закон пов’язує настання цивільно-правових наслідків.

Акт прийому-передачі нерухомого майна не підпадає під жодну з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків, передбачених ст. 4 Цивільного кодексу УРСР.

Рішення 1-го відповідача від 08.02.2002 р. про безкоштовну передачу позивачу колишнього дитячого садка № 14 “Родничок”в смт. Ківшарівка, невідповідність якого діючому законодавству сторонами не заперечується, також не є підставою виникнення у позивача права власності на нерухоме майно.

У відповідності до ст. 128 Цивільного кодексу УРСР право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Безкоштовна передача нерухомого майна у власність іншої особи згідно ст.ст. 227, 244 Цивільного кодексу УРСР безкоштовна передача потребує державної реєстрації.

Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно на час підписання акту прийому-передачі від 15.02.2002 р. був визначений Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 75 від 07.02.2002 р. Додатком № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно є Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об’єкти нерухомого майна. Реєстрація права власності на підставі акту приймання-передачі майна у власність або акту приймання-передачі майна з балансу на баланс Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно не передбачена, а тому складання акту приймання-передачі від 15.02.2002 р. не може свідчити про укладання угоди безоплатної передачі нерухомого майна.

У відповідності до п. 1.2, 1.4, 1.5, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно державна реєстрація прав власності на нерухоме майно є обов’язковою, розпорядження належним нерухомим майном без отримання витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно є неможливим. Разом з цим, право власності, визначене ст. 86 Цивільного кодексу УРСР, – це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Таким чином, реалізація права власності на нерухоме майно новим власником можлива лише у разі реєстрації права власності у встановленому порядку, а тому передбаченим ст. 128 Цивільного кодексу УРСР моментом передачі права власності на нерухомий об’єкт з урахуванням положень Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно є реєстрація права власності у встановленому порядку, а не підписання акту приймання-передачі об’єкту нерухомості.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на постанову Вищого адміністративного суду України від 29.05.2008 р., якою встановлено перехід до позивача у цій справі права власності на будівлю колишнього дитячого садку № 14 “Родничок”в момент складання акту приймання-передачі від 15.02.2002 р., так як у зазначеній адміністративній справі досліджувалось питання відображення підписаного акту приймання-передачі в бухгалтерському та податковому обліку, відповідачі у цій справі участі у розгляді адміністративної справи не приймали, вирішення господарських спорів не віднесено до компетенції адміністративних судів.

У відповідності до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не доводяться знову при вирішенні господарських спорів факти, встановлені рішенням господарського суду або іншого органу, який вирішує господарські спори, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, угода безкоштовної передачі будівлі колишнього дитячого судку № 14 “Родничок”не відбулась, акт від 15.02.2002 р. прийому-передачі будівлі колишнього дитячого судку № 14 “Родничок”у власність позивача на виконання угоди про безкоштовну передачу є передчасним і юридичної сили не має, а тому не може породжувати будь-які юридичні наслідки для сторін.

Відповідно ч.1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає занеобхідне припинити провадження по справі.

Судові витрати, відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, залишити за позивачем.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 227, 244, ст. 128 Цивільного кодексу УРСР, п. 1.2, 1.4, 1.5, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, статтями 1, 5, 6, 12, 33, 35, 44, 49, 77, ч.1-1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі 47/260-08 припинити .

Повний текст ухвали підписаний 28.08.2008р.

Суддя Светлічний Ю.В.