СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Львів, вул. Личаківська, 128
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

27.06.08
Справа № 17/16

За позовною заявою    Фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 , м.Одеса

До відповідача-1:   ТзОВ “Туристична компанія “Колізей”, м.Львів

До відповідача-2
:ТзОВ “Парктур” , с.Паляниця

Про    стягнення матеріальної та моральної шкоди в
сумі 12 872,00грн.

Суддя  У.І.Ділай

Представники :

Від позивача:       ОСОБА_2- представник

Від відповідачів:    явка не забезпечена

Представнику  позивача роз”яснено права і обов”язки
передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.
Клопотання про здійснення технічної фіксації не надходило.

З підстав викладених в ухвалах
суду   розгляд матеріалів справи  відкладався.

В судовому засіданні   представник
позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідачі  проти позову заперечили з підстав
викладених  у відзивах від 21.05.08р. та
20.05.08р.

Суть спору:

Як зазначається у позовній заяві,
відповідно до Агентського договору №57 від 29.11.06р., укладеного між
відповідачем-1 як Туроператором та позивачем як Турагентом, Позивач направив
Відповідачу-1 заявку на бронювання туристичної поїздки №1 від 29.11.07р.   Згідно заявки бронювалось проживання для
трьох осіб у двокімнатному номері-люкс готелю «Буковель»(Яремчанський р-н
Івано-Франківської обл.) на період з 29.12.06.р по 05.01.07р. та новорічна
програма.

Відповідач-1 підтвердив прийняття
заявки Підтвердженням №43, яке було отримано засобами факсимільного зв'язку
29.11.006 р. та виставив рахунок №107 від 30.11.06р.   на суму 17 369,50 грн.

Відповідно до Агентського договору,
після підтвердження прийняття заявки, між Позивачем як Турагентом та гр.ОСОБА_3
як Туристом був укладений договір №4/У від 29.11.06р. про надання туристичних
послуг, згідно якого Турагент зобов'язувався забезпечити надання Туристу
туристичного продукту Відповідача-1.

Укладенням такого договору Позивач
належним чином виконав свої зобов'язання перед Відповідачем-1. Виставлений
Відповідачем-1 рахунок за замовлені туристичні послуги був оплачений Позивачем.

26.12.06р. Відповідач-1 видав
Ваучер   на замовлений туристичний
продукт.

Однак, Турист, прибувши із сім'єю на
відпочинок, був поселений не у замовленому готелі (ТК «Буковель»), а в готелі
«Захід»(с. Поляниця), який не належить до                      ТК «Буковель», що
підтверджується листом менеджера готельного комплексу                          гр. ОСОБА_4 від
04.01.07р.  Крім того, згідно заяви
Туриста до Директора ТзОВ «Парктур», якому належить готель «Буковель», у
номері, в який був поселений турист, 29.12.06р. було відсутнє світло, опалення
та вода. Температура в кімнатах була близькою 14-15°С, телевізор не
працював,  не було постійного
енергопостачання. Туристи змушені були ходити на сніданок через автомобільну
трасу з ризиком для життя.

Про зміну умов проживання Турист
попереджений не був. Позивачу попередження про неможливість розміщення у
замовленому номері надійшло від Відповідача засобами факсимільного зв'язку
29.12.06р. о 14:45 (тобто після прибуття Туриста в м. Франківськ) у вигляді
копії листа від ТзОВ «Парктур».

Турист, який не отримав належних
туристичних послуг, 12.01.07р. звернувся до Позивача із претензією, якою
вимагав повернення різниці вартості туристичного продукту у розмірі 9082,00
грн.

Після отримання претензії Позивач
звернувся до Відповідача-1 із проханням задоволити вимоги Туриста та переслав
Відповідачу-1 копію претензії Туриста. Не отримавши відповіді на цей лист
Позивач повторно звернувся до Відповідача-1 з листом від 17.02.07 р.

Не отримавши ніякої відповіді від
Відповідача-1, враховуючи скрутну ситуацію, в яку потрапили Туристи внаслідок
неналежного надання туристичних послуг та можливу вимогу Туриста та членів її
сім'ї про сплату моральної шкоди, а також для уникнення більших витрат на
компенсацію шкоди, претензія Туриста була задоволена. Туристу було виплачено
9082,00 грн. відповідно до Видаткового касового ордера №1 від 20.03.07р.

18.05.07р. Позивач направив
Відповідачу-1 претензію з вимогою сплатити Позивачу 9082,00 грн., але
Відповідач-1 запропонував задовольнити претензію частково на суму 6086,50 грн.
без будь-яких обґрунтувань і розрахунків. Крім того, Відповідач-1 безпідставно
запропонував повернути Туристу агентську винагороду у розмірі 794,50 грн., хоч
за агентським договором Позивачем були виконані всі зобов'язання агента.

Відповідно до п. 2.1.8. Агентського
договору, Відповідач зобов'язаний забезпечувати розміщення туристів в готелях
та аналогічних засобах розміщення та надання зазначених в заявках на бронювання
туристичних послуг. Однак, Відповідач такого розміщення не забезпечив, що є
порушенням його договірних зобов'язань.

Внаслідок такого неналежного
виконання Відповідачем-1 взятих на себе зобов'язань, Туристу була нанесена
матеріальна та моральна шкода, яку Позивач сплатив Туристу у розмірі 9082,00
грн.

Як зазначається в позовній заяві,
сплата Туристу відшкодування була також необхідна для хоча б часткового
збереження ділової репутації Позивача, як особи, що відповідально ставиться до
своїх зобов'язань та дбає про інтереси споживачів. Таким чином сума, що була
сплачена Туристу, є прямими матеріальними збитками Позивача, зумовленими
неналежним виконанням  Відповідачем-1
своїх зобов'язань. Позивач просить стягнути з Відповідача-1 9082,00 грн.
матеріальної шкоди та 3790,00 грн. моральної шкоди.

ТзОВ “Колізей” не погоджується з
позовними вимогами, вважає позовну заяву необгрунтованою, безпідставною та
такою, що не підлягає до задоволення, оскільки Послуги ТК "Буковель",
замовлені позивачем згідно заявки №1 від 29.11.06р., реалізовувалися ТзОВ
„Туристична компанія „Колізей" на підставі Договору №008/07-у від
01.09.06р., укладеного між ТзОВ „Туристична компанія „Колізей" та ТзОВ
„Парктур". Згідно умов цього договору (п. 4.1., 4.2.) бронювання покупцем
(ТзОВ ТК „Колізей") послуг продавця (ТзОВ „Парктур") здійснюється
шляхом оплати покупцем не менше ніж 70% від загальної вартості послуг та оплати
повної вартості за 30 днів до заїзду. При цьому, згідно п. 1 Договору №008/07-у
, укладеного між ТзОВ „Туристична компанія „Колізей" та ТзОВ
„Парктур" послугами продавця (ТзОВ „Парктур") є послуги ТК
„Буковель". У відповідності до умов цього договору, Відповідачем-1 було
подано Відповідачу 2 заявку на бронювання 7 номерів категорії 3-хмісний, 4
номери категорії 2-хмісний і 2 номери категорії люкс на новорічний період - з
29.12.06р. по 05.01.07р. На подану заявку Відповідач-1 отримав від Відповідача
2 рахунок №0047-п від 08.09.2006 року на загальну суму 103791,00 грн., який був
оплачений ТзОВ “Туристична компанія “Колізей” у відповідності до п. 4.2.
Договору №008/07-у від 01.09.06р. наступним чином: згідно платіжного доручення
№100 від 08.09.06р., оплачено 70% від загальної суми рахунку, та згідно
платіжного доручення №149 від 30.11.06р. - решту суми, що складала 30% від
загальної суми рахунку. При цьому, жодних застережень з боку Відповідача 2 щодо
можливої відсутності заброньованих та оплачених номерів в зазначений період з
29.12.06 р. по 05.01.07 р. - не поступало.

З наведеного випливає, що укладаючи
договір №4/У від 29.11.2006 року з ПП ОСОБА_1, Відповідач-1 діяв добросовісно
та мав право реалізовувати заброньовані та оплачені ним послуги ТК
„Буковель".

29.12.06р. Відповідач-1 отримав
засобами факсимільного зв'язку лист від Відповідача 2 про неможливість надання
заброньованих послуг. Даний лист був в той же день відправлений ТзОВ
“Туристична компанія “Колізей” ПП ОСОБА_1 засобом факсимільного зв'язку.

У відповідності до ст. 614 ЦК
України, особа несе відповідальність за наявності її вини. Особа є невинуватою,
якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного
виконання зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України,
особа звільняється від відшкодування шкоди, якщо вона доведе, що шкоди завдано
не з її вини.

Враховуючи те, що  ТзОВ “ТК “Колізей” в повній мірі було
виконано умови Договору №008/07-у від 01.09.06р., укладеного між ТзОВ
„Туристична компанія „Колізей" та ТзОВ „Парктур", отже, і Договору
№4/У від 29.11.06р., укладеного між ТзОВ „ТК „Колізей" та ПП Красовським
Ю.В,, виходячи із змісту наведених норм ЦК України -ТзОВ „ТК „Колізей" не
може нести відповідальності за заподіяну
ПП ОСОБА_1 шкоду, оскільки в заподіянні такої немає вини ТОВ „ТК
„Колізей".

Вимога щодо відшкодування моральної
шкоди, на думку Відповідача-1, є безпідставною та необгрунтованою. Доводи щодо
наявності моральної шкоди спростовуються самим позивачем доданими до позовної
заяви документами: Заяви про реєстрацію знака для товарів і послуг в Україні та
грамотою від 11.04.07р.

ТзОВ “Парктур” у відзиві на позовну
заяву вказує, що як підтверджується матеріалами справи, споживачі послуг
(туристи), проживали не в котеджах ТК «Буковель»(належному ТзОВ «Парктур»), а в
іншому готелі - «Захід», послуги проживання в якому, надавались іншими
суб'єктами підприємницької діяльності, а саме суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_5.

Підставою для пред'явлення вимог,
як зазначено в заяві туристів було саме не справність обладнання у номері
готелю «Захід».

Забезпечення справності роботи
обладнання в номері готелю, є обов'язком готелю «Захід»(ОСОБА_5), який і
надавав послуги по проживанню, а не ТзОВ «Парктур», і саме готель «Захід»несе
відповідальність за дані недоліки, якщо вони дійсно були присутні, що
підтверджується також нормами ст. 1209 ЦК України ( Підстави відшкодування
шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг) - «Продавець,
виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду,
завдану фізичній або юридичній особі внаслідок конструктивних, технологічних,
рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної
або недостатньої інформації про них.».

Окрім того, саме до адміністрації
готелю «Захід»в якому проживали споживачі вони повинні були звертатись у
випадку наявності будь-яких недоліків з метою їх усунення. ТзОВ «Парктур»не має
можливості ні підтвердити ні спростувати факт наявності таких недоліків,
оскільки не експлуатує вищезазначений готель.

Згідно ч.2. ст. 1210 ЦК України -
«Шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх
виконавцем.»

Основні вимоги щодо користування
готелями та аналогічними засобами

розміщення (далі - готелі) усіх
форм власності, що здійснюють діяльність на території

України у сфері надання послуг розміщення
(готельних послуг) споживачам, і

регулюють відносини між споживачами
(фізичними особами, які проживають у

готелях або мають намір
скористатися готельними послугами) та готелями, виконавцями

цих послуг регулюються «Правилами
користування готелями й аналогічними засобами

розміщення та надання готельних
послуг», які затверджені наказом

Держтурадміністрації України №19
від 16.03.2004 року та Зареєстровано в Міністерстві

юстиції України 2 квітня 2004 р. за
N413/9012.

Згідно п.4.10 Правил саме готель забезпечує
комплектність і справність обладнання в номері, а також якість підготовки
приміщення під заселення

Згідно п. 5.4. Правил : «Споживач
при виявленні недоліків у наданій послузі, невідповідності послуги присвоєній
категорії готелю має право за своїм вибором вимагати:

усунення недоліків безоплатно та у
визначений термін;

відповідного зменшення ціни за
надану послугу.

Готель повинен ужити заходів щодо
усунення недоліків наданої послуги протягом години з моменту пред'явлення
споживачем відповідної вимоги.

Споживач має право розірвати
договір про надання готельних послуг і відповідно до чинного законодавства
вимагати повного відшкодування збитків, якщо готель в установлений термін не
усунув недоліки.

Гроші, сплачені споживачем за
послуги, повертаються у день розірвання договору або в інший термін за
домовленістю, але не пізніше ніж протягом 7 днів від дня пред'явлення
відповідної вимоги.».

Тобто споживачу надається право на
власний розсуд вимагати у готелю або

усунення недоліків або зменшення
ціни на послугу, і тільки у випадку не усунення

готелем недоліків- надається право
вимагати розірвання договору та

відшкодування збитків. Однак
позивачем не подано до суду жодних доказів того, що

його клієнти звертались до
адміністрації готелю «Західний»із скаргами щодо

недоліків у номері (відсутності
світла, непрацюючого телевізора «темний екран») та

вимогою їх усунути, а готель
відмовився їх усунути, чи не усунув у встановлений

термін. Взагалі жодних доказів
наявності існування недоліків під час проживання у

готелі «Західний»позивачем до суду
не подано.

Згідно ч.1 ст. 621 ЦК України, у
разі невиконання боржником для кредитора певної роботи чи ненадання йому
послуги кредитор має право виконати цю роботу власними силами або доручити її
виконання чи надання послуги третій особі і вимагати від боржника відшкодування
збитків, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства
або не випливає із суті зобов'язання.

Відповідно, щодо готельних послуг,
Правилами встановлено (деталізовано), що:

«5.3. При неможливості (відмові)
виконати умови попередньо укладеного договору зі споживачем/замовником щодо
надання готельних послуг готель зобов'язаний, на вимогу споживача, забезпечити
розміщення споживача в іншому готелі, розташованому в даній місцевості, що
надає послуги рівноцінні або вищої якості. Додаткові затрати, що виникли у
зв'язку з цим, покриваються готелем.».

У зв'язку з неможливістю надати
послуги по проживанню у котеджі готелю «Буковель», ТзОВ «Парктур»забезпечило
розміщення клієнтів в іншому готелі, розташованому в даній місцевості, що надає
рівноцінні послуги», як і визначено правилами, за власний рахунок. Жодних
витрат щодо оплати послуг по розміщенню клієнти позивача самостійно не несли, а
відповідно не має підстав до їх відшкодування як збитків.

Більше того, ТзОВ
«Парктур»добровільно сплатило Відповідачу-1 для повернення клієнтам позивача
6086,50 грн., хоча і не зобов'язано було здійснювати їх сплату, що
підтверджується Відповідачем та матеріалами справи.

Здійснюючи виплату всупереч волі
Довірителя, Позивач сплачував кошти Туристу, не зважаючи, що ним були не
дотримані вимоги п. 7.2. Договору, щодо порядку в якому Турист повинен був
пред'являти претензії. Таким чином Позивач як повірений діяв в інтересах не
Довірителя, а в інтересах третіх осіб, що може бути пояснено його прямою і
безпосередньою залежністю від них (розміщення свого офісу у них), про що ним
безпосередньо було зазначено при поданні документів до суду.

У зв'язку з вищезазначеним  відповідач-2 вважає, що у Позивач не має
жодних прав на відшкодування йому будь-яких коштів, оскільки кошти були
сплачені ним безпідставно, необґрунтовано і з власної ініціативи, всупереч
інтересам його Довірителя (Відповідача-1) та вимогам чинного законодавства, а
тому у позові слід відмовити.

Вивчивши та оцінивши матеріали
справи в їх сукупності, заслухавши представників сторін в судовому засіданні
суд прийшов до висновку , що позовні вимоги до задоволення не підлягають з
наступних підстав:

Відповідно до ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Для настання деліктної
відповідальності необхідна наявність
складу правопорушення , а саме: наявність шкоди, протиправна поведінка
заподіювача шкоди, причинний зв”язок між шкодою та протиправною поведінкою
заподіювача та вина.

Згідно  ч.2 ст.1210 ЦК України шкода, завдана
внаслідок недоліків робіт ( послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем.  Особа , що відшкодувала заподіяну шкоду , має
право звернутись до винної в заподіянні шкоди особи з вимогою про відшкодування
збитків, пов”язаних з виконанням вимог потерпілого.

Як вбачається з претензії  від 12.01.07р. турист Гапонюк Л.М. зверталась
до Турагента ( позивача)  про  повернення різниці вартості туристичного
туру, посилаючись на те , що  вони
були розміщені в котеджі “Захід” , за межами туристичного комплексу “Буковель”
, який не належав до класу “люкс” , та вартість туристичного туру в якому, зі
слів працівників приймаючої сторони, вдвічі дешевше. Однак , доказів на
підтвердження претензійної суми  туристом
позивачу надано не було.

В обгрунтування суми відшкодованої
туристу  позивач також не надав суду
жодних доказів. Як вказувалось вище ТзОВ “Парктур”  добровільно сплатило ТзОВ “ТК “Колізей” для
повернення клієнтам позивача 6086,50грн.
різниці вартості проживання .

Відповідно до ст. 1191 ЦК України
та ст. 228 ГК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має
право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Однак, як  вказано вище турист не ставив перед
позивачем  вимоги про відшкодування
шкоди, а відтак  безпідставними є вимоги
позивача про стягнення в регресному порядку матеріальної  шкоди.

Визначення моральної шкоди
міститься  у ст.23 ЦК України та в
Постанові Пленуму Верховного Суду №4 від 31.03.95р. “Про  судову практику в справах про  відшкодування моральної ( немайнової) шкоди”.
Так під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок
моральних чи  фізичних страждань або
інших негативних явищ, завданих фізичній чи юридичніій особі  незаконними діями або бездіяльністю інших
осіб. Зокрема ,  під немайновою шкодою,
завданою юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового  характеру, що настали у зв”язку з приниженням
її  ділової репутації, посяганням  на фірмове найменування, товарний знак,
виробничу марку, а також  вчиненням дій,
спрямованих на  зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності.

Позивачем не надано суду доказів
наявності моральної шкоди , а відтак вимоги позивача про стягнення моральної
шкоди   є необгрунтованими.

Окрім того , відповідно до агентського
договору №57 від 29.11.06р. укладеного між позивачем та відповідачем-1  турагент ( позивач) діє від імені , за
рахунок, в інтересах та під контролем Туроператора ( відповідача-1).

Відповідно до положень ст. 1004. ЦК
України   Повірений зобов'язаний вчиняти
дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від
змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг
попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на
свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені
відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Повіреному, який діє як комерційний
представник (ст. 243  ЦК України),
довірителем може бути надано право відступати в інтересах довірителя від змісту
доручення без попереднього запиту про це. Комерційний представник повинен в
розумний строк повідомити довірителя про допущені відступи від його доручення,
якщо інше не встановлено договором.».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач як Повірений здійснюючи виплату коштів третім особам не тільки
відступив від змісту наданого йому доручення, але і вчинив дані дії всупереч
волі довірителя, оскільки довіритель (Відповідач-1) безпосередньо повідомив
Повіреного про безпідставність вимог у розмірі вказаних туристом та заборонив
здійснення платежу у такій сумі, що є грубим порушенням ст. 1004 ЦК України та
Договору про надання туристичних послуг.

Враховуючи наведене, позовні вимоги
є необгрунтованими, документально не підтвердженими, спростовані відповідачами
та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи наведене  та керуючись ст. 1166, 1187 ЦК України,  ст.ст.4-3, 33, 43 , 49 82-84 ГПК України ,
суд

ВИРІШИВ :

В
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення
оформлено згідно з ст.ст. 84, 85 ГПК України та підписано 11.07.2008р.

Суддя