СУД
Постанова

Іменем України

28
травня 2008 року

Справа
№ 5020-2/428-9/019

Севастопольський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого
судді                                                  Плута
В.М.,

суддів                                                                      Гонтаря
В.І.,

Борисової Ю.В.,

за
участю представників сторін:

позивача:  не
з'явився;

відповідача: не з'явився;

розглянувши
апеляційну скаргу
товариства з обмеженою відповідальністю "Теплобудсервіс" на рішення
господарського суду міста Севастополя (суддя Рибіна С.А.) від 18.04.2008 у
справі № 5020-2/428-9/019

за
позовом           товариства з обмеженою відповідальністю
"Теплобудсервіс" (вул. Індустріальна, 12,Севастополь,99029); (99029,
м. Севастополь, вул. Соловйова, 6); (представнику: ОСОБА_1, АДРЕСА_1)

до           суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2(АДРЕСА_2)

про
стягнення 7939,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Севастополя від 18.04.2008 у справі №
5020-2/428-9/019 у позові відмовлено.

Суд
першої інстанції виходив з того, що обов'язок погашення заборгованості у
відповідача перед позивачем виникає лише після пред'явлення вимоги. Дану думку
суд обґрунтував нормою статті 530 Цивільного кодексу України.

Не
погодившись з цим судовим актом, позивач звернувся до Севастопольського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення
суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

Апеляційна
скарга мотивована тим, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального
та процесуального права.

Так,
позивач вважає, що кредитор має право вимагати від боржника виконання його
зобов'язань і, при цьому, законом не визначений певний строк пред'явлення
вимоги. Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю
"Теплобудсервіс" посилається на невизначеність у чинному законодавстві
конкретної форми, в якої може бути виражена вимога про виконання зобов'язань.
Заявник апеляційної скарги вважає, що свою вимогу він заявив шляхом подання
позову, копія якого була спрямована відповідачу.

Сторони
у судове засідання не з'явились, своїм процесуальним правом на участь у
судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно
до статті 98 Господарського процесуального кодексу України учасники судового
процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Стаття
22 Господарського процесуального кодексу України, зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в
судове засідання представників сторін -це право, а не обов'язок, справа може
розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею
77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський
суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд
справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Судова
колегія вважає можливим розглянути справу за відсутності нез'явившихся
представників сторін за наявними документами в матеріалах справи.

Розпорядженням
заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від
25.05.2008 суддю Сотула В.В. замінено на суддю Гонтаря В.І.

Повторно
розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу
України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування
судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю
"Теплобудсервіс" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З
матеріалів справи вбачається, що 01.04.2006 між товариством з обмеженою
відповідальністю "Каскад" (продавець) та суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_2(покупець) був укладений договір № 04/04/06 (а. с. 9).

Згідно
пункту 1.1 Договору продавець зобов'язується передати у власність покупця
продукти харчування, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його
вартість на умовах цього Договору.

Право
власності на кожну партію товару переходить від продавця до покупця в момент
підписання витратних накладних. Асортимент, ціна та інші характеристики товару
вказуються в рахунках-фактурах та витратних накладних (пункт 1.2, 1.3
Договору).

Також,
пунктом 2.1 Договору встановлено, що покупець здійснює оплату за товар в
готівковій формі, шляхом внесення грошових коштів в касу підприємства або
шляхом безготівкового розрахунку в національної валюті України.

31.05.2007
між товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад" та товариством
з обмеженою відповідальністю „Теплобудсервіс" був укладений Договір № 7/07
уступки права вимоги.

Згідно
пункту 1.1 Договору № 7/07 первісний кредитор уступає, а новий кредитор набуває
право вимоги, яке належить первісному кредитору у відповідності з Договором
04/04/06 від 01.04.2006 (а. с. 19).

Відповідно
до пункту 4.2 Договору № 7/07 первісний кредитор зобов'язаний шляхом письмового
повідомлення сповістити боржнику про уступку права вимоги новому кредитору. При
цьому у випадку неповідомлення з будь-яких причин боржника про уступку права
вимоги, цій факт не звільняє боржника від оплати штрафних санкцій, пені, річних
і збитків за невиконання або неналежне виконання основного Договору.

21.07.2007
Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад" на адресу
відповідача було надіслано повідомлення про уступку права вимоги (а. с. 20,
21).

Відповідно
до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого
законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його
умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Частиною
2 статті 193 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна сторона
повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Оскільки
прямих правовідносин між позивачем та відповідачем не існує, місцевий суд
обґрунтовано в цьому випадку звернув увагу на положення статті 530 Цивільного
кодексу України, якою встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо
строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного законодавства.

При
цьому, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що законом не визначений
певний строк пред'явлення вимоги, взагалі не мають значення для правомірного
вирішення спору по суті. Так, кредитор має право заявити вимогу дебітору у
будь-який час і, якщо вона обґрунтована, боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк. Тобто, у даному випадку має значення з якій дати
відповідач повинен виконувати свій обов'язок. Отже, відсутність направлення на
адресу боржника певної вимоги, свідчить про відсутність обов'язку боржника
виконувати зобов'язання по договору у семиденний строк.

Судова
колегія зазначає, що скерування на адресу відповідача позовної заяви не є
вимогою у розумінні статті 530 Цивільного кодексу України.

З
урахуванням викладеного, судова колегія
вважає, що рішення господарського суду міста Севастополя є законним та
обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись
статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю
"Теплобудсервіс" залишити без задоволення.

2.  Рішення господарського суду міста Севастополя
від 18.04.2008 у справі № 5020-2/428-9/019 залишити без змін.

Головуючий суддя
В.М. Плут

Судді
В.І. Гонтар

Ю.В. Борисова