ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2008 р.
Справа № 11/67-08

вх.
№ 4389/4-11

Суддя
господарського суду Черленяк М. І.

при
секретарі судового засідання Хорунжій Е. В.

за участю
представників сторін:

позивача -
Нирковський В. П.,

відповідача -
не з'явився,

розглянувши
матеріали справи за позовом

ФОП ОСОБА_1, м.
Харків

до Харківської
міської ради, м. Харків

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач -
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 - звернувся до господарського суду
Харківської області до Харківської міської ради (відповідач по справі) з
позовом про визнання права власності на нежитлові приміщення в літ. „А-5”
(нежитлові приміщення другого поверху: № 140-1, № 140-2, № 140-3, № 140-4,          № 140-5) загальною площею 83,1 кв. м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

27 червня 2008
року на адресу господарського суд Харківської області надійшла заява позивача
про уточнення позовних вимог. Зокрема, позивач просить визнати право власності
на нежитлові приміщення в літ. „А-5” (нежитлові приміщення другого поверху: №
140-1, № 140-6, № 140-3, № 140-4, № 140-5) загальною площею 83,1 кв. м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Оскільки
відповідно до частини 5 статті 22 Господарського процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по справі вправі змінити підставу або
предмет позову і такі дії позивача не суперечать законодавству та не порушують
чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає до розгляду заяву
позивача про уточнення позовних вимог та продовжує розгляд справи з її
урахуванням.

В призначеному
27 червня 2008 році судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та
просив його задовольнити. Відповідач не забезпечив явку свого представника в
призначене судове засідання, проте через канцелярію господарського суду надав
відзив на позовну заяву, в якому вирішення спору відносить на розсуд суду.

Відповідно до
статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування
та надання доказів покладений на сторони, в зв'язку з чим суд, відповідно до
статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

Суд, дослідивши
матеріали справи та подані сторонами докази, вислухавши представника позивача,
встановив наступне.

Позивачу на
праві власності належать нежитлові приміщення в літ. „А-5” (нежитлові
приміщення другого поверху: № 140-1, № 140-6, № 140-3, № 140-4,          № 140-5) загальною площею 71,7 кв.
м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване за ОСОБА_1
КП „Харківське міське бюро технічної інвентаризації”, що підтверджується
витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (аркуш справи 11).

Як свідчать
матеріали справи, позивачем в 2008 році за власний рахунок була здійснена
реконструкція зазначених приміщень. Відповідно до технічного паспорту КП
„Харківське міське бюро технічної інвентаризації” загальна площа
реконструйованого об'єкту нерухомого майна - нежитлових приміщень другого
поверху в літ „А-5” складає 83,1 кв. м. (нежитлові приміщення другого
поверху:          № 140-1, № 140-6, №
140-3, № 140-4, № 140-5), розташованого за адресою:                 АДРЕСА_1.

Згідно з
технічним висновком „Про стан несучих конструкцій нежитлових приміщень № 140-1
-140-5 по вулиці Петровського, 38 в м. Харкові” виконаного ЗАТ
„Харківреконструкція” (ліцензія серії АА № 246642) всі основні несучі
конструкції нежитлових приміщень по вулиці Петровського, 38 в м. Харкові
знаходяться в задовільному технічному стані. Реконструкція зазначених
нежитлових приміщень закінчена.

Відповідно до
статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та
розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається  в порядку, визначеному законом. Право
власності є непорушним.

Згідно із частиною
2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не
встановлена судом.

Відповідно до
положень статті 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена
особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право
власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення
будівництва.

Відповідно до
статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право
власності.

Зважаючи на
викладене, суд вважає, що позов про визнання права власності позивача на
нежитлові приміщення в літ. „А-5” (нежитлові приміщення другого поверху: №
140-1, № 140-6, № 140-3, № 140-4, № 140-5) загальною площею 83,1 кв. м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1. є обґрунтованим, доведений суду необхідними
конкретними доказами, в зв'язку з чим є таким, що підлягає задоволенню, а
витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу суд покладає на позивача згідно його вимоги,
сформульованій у позовній заяві..

На підставі
викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
статтями 328, 331, 392 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 43,
47-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Прийняти до
розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог.

Позов
задовольнити.

Визнати право
власності за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) на нежитлові приміщення в літ. „А-5” (нежитлові приміщення другого
поверху: № 140-1, № 140-6, № 140-3, № 140-4, № 140-5) загальною площею
83,1      кв. м., розташовані за адресою:
АДРЕСА_1.

Повний текст
рішення підписано 27 червня 2008 року.

Суддя
Черленяк М. І.