ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 25/170-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на

рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2008 року

у справі

№ 25/170-07

за позовом

державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

до

відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

про

стягнення 52 959,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –Донченко О.Г.

відповідача –Дзюба З.М.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2007 року державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" грошових коштів у розмірі 52 959,29 грн. за неналежне виконання умов договору № 184/02/06/15/03-П від 02.02.2006 р.

Заявою про уточнення позовних вимог від 12.11.2007 року ціну позову було визначено у розмірі 52 834,46 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2007 року (суддя А.Чередко), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2008 року (головуючий –О.Лисенко, судді – О.Виноградник, О.Джихур), позов задоволено частково. Стягнено з відповідача втрати від інфляції у сумі 14 546,13 грн. та 3 % річних у сумі 6 548,63 грн. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.11.2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 року, і постановити нове, яким у позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судами, 02 лютого 2006 року між відкритим акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (замовник) та державним підприємством "Дарницький вагоноремонтний завод" (виконавець) було укладено договір № 184/02/06/15/03-П, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виконати роботи по капітальному ремонту думпкарів 2ВС-105, в кількості і по цінах зазначених у специфікації №1, яка є невід`ємною частиною цього договору, а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи і оплатити згідно з умовами договору.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що замовник проводить попередню оплату в розмірі 50% від вартості ремонту думпкарів, які надаються в ремонт, протягом 10 банківських днів від дня підписання обома сторонами передачі ремфонду в ремонт та виставлення рахунку. Решту суми в розмірі 50% замовник сплачує протягом 10 банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт та Акту приймання думпкарів з ремонту.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Транспортні витрати, пов`язані з доставкою думпкарів в ремонт та з ремонту замовник сплачує виконавцю на основі окремо виставлених рахунків протягом 10 банківських днів з дня виставлення кожного рахунку.

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем було порушено строки оплати за виконані позивачем роботи.

Так, 50% доплати до базової ціни ремонту думпкарів по 5 актам виконаних робіт від 24.11.2006 року було здійснено відповідачем 18.12.2006 року; оплата додаткових витрат по ремонту по 5 актам виконаних робіт від 24.11.2006 року було здійснено 19.02.2007 року.

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи наведене, з огляду на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань, колегія суддів вважає правомірним стягнення 14 546,13 грн. інфляційних втрат та 6 548,63 грн. трьох відсотків річних.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по справі № Б15/1/05 від 04.01.2005 року порушено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що також підтверджується довідкою філії Агентства з питань банкрутства в Дніпропетровській області від 22.05.2007 року № 6-07/1261.

В силу пункту 4 статті 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів).

Таким чином, місцевий та апеляційний господарські дійшли правильного висновку про те що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.

Доводи касаційної скарги висновків господарського суду місцевого та апеляційного господарських судів не спростовують, а тому підстав для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2007 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2008 року не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2007 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 березня 2008 року у справі за №25/170-07 –без змін.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко