ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№
46/358

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:

С.
Шевчук,

Ж.
Бернацької, І. Воліка (доповідача),

розглянув
у відкритому  судовому засіданні

касаційну
скаргу

Товариства
з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Депозит"

на
рішення

від
10.09.2007 року

господарського
суду міста Києва

у
справі

№ 46/358

за
позовом

Закритого
акціонерного товариства (ЗАТ) "Фармацевтична фірма "Дарниця"

до

ЗАТ
"Фармреєстр"

про

стягнення
5 000,00 грн.

В
судове засідання з'явились представники сторін:

позивача

Онищенко
Г.В. (дов. № 103 від 30.01.2008);

відповідача

Бондаренко
Я.М. (дов. № 18 від 11.04.2008);

скаржника

Сарайєв
О.Р. (дов. б/н від 19.12.2007)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду міста Києва від 10.09.2007 (суддя С. Шабунін) у справі №
46/358 задоволено в повному обсязі позовні вимоги ЗАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця», стягнуто з ЗАТ «Фармреєстр»на користь                ЗАТ «Фармацевтична фірма
«Дарниця»5000,00 грн. штрафу, визнано реєстр власників іменних цінних паперів
ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»станом на 11.07.2007 таким, що втратив
чинність, зобов'язано ЗАТ «Фармреєстр»відновити систему реєстру власників
іменних цінних паперів ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»згідно останньої
дійсної копії системи реєстру власників іменних цінних паперів ЗАТ
«Фармацевтична фірма «Дарниця» станом на 08.06.2007, зобов'язано ЗАТ
«Фармреєстр»здійснити відповідні публікації у друкованому виданні «Голос
України».

В
порядку ст. 107 ГПК України з касаційною скаргою на рішення суду звернулося ТОВ
«Депозит», в якій просить оскаржуване рішення скасувати у повному обсязі, а
справу передати на новий розгляд до господарського суду м. Києва. Свої вимоги
ТОВ «Депозит»обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було прийняте рішення,
що стосується прав та обов'язків скаржника, оскільки на його думку, ТОВ
«Депозит»є законним утримувачем системи реєстру власників простих іменних акцій
ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», якого суд не залучив до участі у справі.

Доповідач:
Волік І.М.

Перевіряючи
юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту,
Вищий господарський суд України, заслухавши суддю - доповідача, пояснення
представників сторін та скаржника, та перевіривши матеріали справи, дійшов
висновку, що касаційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Господарським
судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що
документи системи реєстру ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» були втрачені
відповідачем 11.06.2007 внаслідок незаконних дій сторонніх осіб та у результаті
порушення відповідачем п. 2.17 договору від 23.06.1997, укладеного між
позивачем і відповідачем на виконання послуг по веденню реєстру власників
іменних цінних паперів емітента.

Таким
чином, місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що відповідачем
допущено порушення ст. 193 ГК України щодо належного виконання зобов'язань за
договором, зокрема передбачених п. 2.17 договору, а відтак обґрунтовано
застосовано санкцію щодо сплати на користь позивача штрафу та зобов'язання
усунути порушення договору при веденні системи реєстру            ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця».

Як
встановлено судом першої інстанції, з боку відповідача мала місце втрата
системи реєстру позивача без можливості відновлення власними силами.

За
наведених обставин, господарським судом першої інстанції визнано реєстр
власників іменних цінних паперів ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»таким, що
втратив чинність, оскільки, виходячи з вимог розділу ІХ Положення № 1000 від
17.10.2006 «Про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів». Також,
зобов'язано відповідача відновити систему реєстру згідно останньої дійсної
копії станом 08.06.2007 і здійснити відповідні публікації у відповідних засобах
масової інформації, та повідомити про це Державну комісію з цінних паперів та
фондового ринку, оскільки вказана процедура передбачена розділами ІХ, Х
зазначеного Положення № 1000 від 17.10.2006.

Посилання
скаржника на те, що прийняте у даній справі судове рішення порушує його права,
як реєстроутримувача ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця», відхиляється
господарським судом касаційної інстанції з огляду на необґрунтованість,
оскільки ТОВ «Депозит»не є стороною договору на виконання послуг по веденню
реєстру власників іменних цінних паперів емітента від 23.06.1997, адже рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.11.2005 у справі № 2-6033-05, на
яке посилається ТОВ «Депозит», зазначеним судом не приймалось та провадження у
вказаній справі не відкривалось, що встановлено ухвалою апеляційного суду
Черкаської області від 12.11.2007.

Доводи
скаржника стосовно визнання договору на ведення реєстру власників іменних
цінних паперів ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця»між емітентом та ТОВ
«Депозит»укладеним на підставі рішення Каховського міськрайонного суду
Херсонської області від 23.08.2007 у справі № 2-2268/07 відхиляються, з огляду
на таке.

Відповідно
до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу, за правилами якого
приймалося рішення у даній справі, а також було порушене апеляційне
провадження, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання
заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було
подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна  скарга не була подана у строк, встановлений
статтею 294 цього Кодексу, рішення  суду
набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

За
наведених обставин, рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області
від 23.08.2007 не набрало законної сили внаслідок подання на нього апеляційної
скарги ОСОБА_1, що прийнята до розгляду та не розглянута по суті на даний час

Таким
чином, викладені заявником у касаційній скарзі доводи не спростовують
обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Згідно
з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про
судове рішення”, обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Законним рішення є тоді, коли суд, дотримавшись всіх вимог процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України за результатами перегляду справи №
46/358 в касаційному порядку дійшла висновку, що приймаючи оскаржуване рішення
господарським судом міста Києва було правильно застосовано положення норм
матеріального та процесуального права, судом на підставі наявних у матеріалах
справи доказів, що входять до предмету доказування у справі, встановлено
достатній обсяг фактичних обставин необхідних для вирішення справи по суті,
тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу ТОВ "Депозит" залишити без задоволення.

Рішення
господарського суду міста Києва від 10.09.2007 року у справі               № 46/358 залишити без змін.

Головуючий, суддя
С. Шевчук

Судді :                                                                                  Ж.
Бернацька

І. Волік