ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.08
Справа №  11/132д/08

Господарський
суд Запорізької області у складі:

головуючий -суддя Гончаренко
С.А.,

при секретарі судового
засідання -Вака В.С.,

розглянувши
в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за
позовом: Товариство
з обмеженою відповідальністю “Мелітополь-Автотранс” (вул.Каховське шосе 5,
м.Мелітополь Запорізької області, 72312)

до
відповідача 1: Мелітопольська
міська рада Запорізької області (вул.К.Маркса 5, м.Мелітополь Запорізької
області, 72312)

до
відповідача 2: Приватний
підприємець ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

у
присутності представників :

позивача: не з'явився

відповідача
1: Кузнєцова І.В.
-дов.№204/1-09 від 09.10.06

відповідача
2: ОСОБА_2.
-дов.НОМЕР_1 від 11.03.08

про:
визнання недійсним і
скасування рішення, визнання недійсним договору оренди, -

В С Т А Н О В И В :

До
господарського суду надійшла позовна заява ТОВ “Мелітополь-Автотранс” до
Мелітопольської міської ради і ПП ОСОБА_1 про визнання неправомірним і
скасування рішення №1/23 від 29.08.07 та визнання недійсним договору оренди
землі від 18.09.07 між Мелітопольською міськрадою і ПП ОСОБА_1

14.02.08
порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду. З ціллю надання
витребуваних матеріалів розгляд справи відкладався.

В
обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

Рішенням
Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/23 від 29.08.07 затверджено
проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по Каховському шосе 2/2
площею 1079,89кв.м та передано зазначену земельну ділянку в оренду приватному
підприємцю ОСОБА_1 На підставі цього рішення 18.09.07 між відповідачами по
справі укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

Відповідно
до державного акту на право постійного користування землею серія ЗП №001548 від
10.07.96 ТОВ “Мелітополь-Автотранс” надано в постійне користування земельну
ділянку площею 2513,37кв.м Також за підприємством закріплено земельну ділянку
площею 5575,11кв.м, яка в Державному акті позначена як охоронна зона, оскільки
по зазначеній ділянці проходять інженерні мережі. Позивач відповідно до
вказівок органів місцевого самоврядування здійснював благоустрій охоронної зони
та підтримував у належному стані.

Починаючи
з 2004 року ТОВ “Мелітополь-Автотранс” неодноразово зверталось до відповідача
із клопотанням про надання в користування на умовах оренди земельної ділянки
площею 0,16га по АДРЕСА_2 за рахунок охоронної зони, яку закріплено за
підприємством, але згоди на виконання проекту відведення земельної ділянки в
користування підприємство не отримало.

Мелітопольською
міською радою під час прийняття рішення про надання земельної ділянки в
орендуОСОБА_1не було прийнято до уваги той факт, що земельна ділянка, яка була
надана в орендуОСОБА_1та земельна ділянка, яку просить надати в оренду ТОВ
“Мелітополь-Автотранс” частково співпадають.

Відповідно
із нормами законодавства Мелітопольська міська рада повинна була провести
конкурс на набуття права оренди стосовно цієї земельної ділянки.

Перший
відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у статті 26 Закону
України “Про місцеве самоврядування в Україні” наведено перелік питань, які
вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської рад.
Відповідно до п.34 цієї статті, виключно на пленарних засіданнях міськради
вирішуються питання, відповідно до закону, з регулювання земельних відносин.

Тобто,
визначено, що Мелітопольська міська рада є саме тим органом, який має право
здійснювати розпорядження землями в межах міста Мелітополя.

Вважає
свої дії такими, що відповідають діючому законодавству, просить в позові
відмовити.

Другий
відповідач проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на те, що земельна
ділянка, на яку претендує позивач і земельна ділянка займана ним, є різними
земельними ділянками.

Вивчивши
матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, встановив
наступні обставини:

Підставами
для визнання недійсними та скасування актів в судовому порядку є
невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом
компетенції органу, який видав цей акт.

Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи
організації.

Згідно
п.1.10 рішення Мелітопольської міської ради № 1/23 від 29.08.2007 ПП ОСОБА_1
була надана згода на передачу земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 1079,89 кв.м
для будівництва, розміщення і експлуатації складських,
адміністративно-торгівельного приміщень та розміщення
торгівельно-виставочних  майданчиків.

Вказане
рішення було прийнято на підставі рішення Мелітопольської міської ради від
23.02.2007 №4/7 про надання ПП ОСОБА_1 дозволу на виконання проекту
землеустрою.

Діючим
земельним законодавством передбачений певний порядок отримання земельної
ділянки в користування на умовах оренди.

Так,
відповідно до ст. 124 ЗК України (в редакції, що діяла на момент прийняття
оскаржуваного рішення), передача в оренду земельних ділянок здійснюється на
підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування за проектами
відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього кодексу.

Вказаними
нормами передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні в користування земельної
ділянки звертається до органів місцевого самоврядування з клопотанням про її
відведення. До клопотання додаються документи та матеріали, передбачені ч. 15
ст. 15 ЗК України.

26.05.2006
ПП ОСОБА_1 звернулась з відповідним клопотанням про надання в оренду земельної
ділянки по Каховському шосе. Надане клопотання з відповідними матеріалами було
розглянуто з позитивним результатом, що знайшло своє відображення в рішенні
Мелітопольської міської ради від 23.02.2007 №4/7.

Виготовлений
проекту землеустрою, який пройшов державну землевпорядну експертизу є підставою
для передачі земельної ділянки в оренду, про що приймається відповідне рішення.

Саме
рішення, прийняте Мелітопольською міською радою після вивчення проекту
землеустрою у відношенні ПП ОСОБА_1 й оскаржується позивачем.

Однак,
всі існуючі документи, що стосуються питання передачі спірної земельної ділянки
в оренду ППОСОБА_1свідчать про дотримання при цьому норм діючого законодавства.

Крім
того, згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності віднесено до повноважень
сільських, селищних, міських рад.

Конституцією
України передбачено, що від імені Українського народу права власника землі
здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

У
статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” наведено
перелік питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської рад. Відповідно до п.34 цієї статті, виключно на пленарних
засіданнях міськради вирішуються питання, відповідно до закону, з регулювання
земельних відносин.

Тобто,
визначено, що Мелітопольська міська рада є саме тим органом, який має право
здійснювати розпорядження землями в межах міста Мелітополя.

Що
стосується обов'язкової умови визнання акту недійсним - порушень прав позивача,
слід зазначити наступне:

В
своєму позові позивач посилається на те, що відповідно до Державного акту на
право постійного користування землею від 10.07.1996 ЗП № 001548 ТОВ
„Мелітополь-Автотранс" надано в постійне користування земельну ділянку
площею 2513,37 кв.м, а також закріплено ділянку площею 5575,11 кв.м, яка
позначена а Державному акті як охоронна зона.

Але
це не відповідає дійсності, так відповідно до рішення виконавчого комітету
Мелітопольської міської ради від 30.07.1998 № 268/27 „Про внесення змін в
Державні акти   на   право
постійного   користування   землею“, ТОВ   „Мелітополь-Автотранс”, правонаступнику ВАТ
„Запорізьбудмеханізація”, надано в постійне користування земельну ділянку
площею тільки 2513,37 кв.м по Каховському шосе.

Позивач
в позовній заяві посилається на те, що починаючи з 20.05.2004 неодноразово
звертався до Мелітопольської міської ради з клопотаннями про надання в
користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0,16 га по вул.
Каховське шосе, 2 за рахунок охоронної зони.

Це
твердження не відповідає дійсності. 20.05.2004 № 17 ТОВ „Мелітополь-Автотранс”
звернулось до міського голови з листом про незгоду з розміщенням шиномонтажної
майстерні та проханням залишити за підприємством зелену зону.

Позивачу
було рекомендовано звернутись з відповідною заявою для оформлення документів на
землю. Однак рекомендацію виконано не було, що свідчить про відсутність у
позивача на той час наміру отримати спірну земельну ділянку в користування.

Наступна
заява надійшла від позивача 10.04.2007 про виділення землі під розширення
підприємства. Необхідні для розгляду заяви матеріали, передбачені ч.15 ст. 151
Земельного кодексу, надані не були.

Листом
від 17.04.2007 № 19/955 Управління комунальною власністю Мелітопольської
міської ради повідомило позивача, що розгляд заяви можливий після надання
матеріалів містобудівного обґрунтування розташування об'єкта на території
кварталу існуючої забудови та інших проектних матеріалів. Ненадання
витребуваної документації спричинило неможливість розгляду заяви по суті.

Наступний
лист-заява ТОВ „Мелітополь-Автотранс” надійшов 13.09.2007. На той час все було
розглянуто питання надання в оренду спірної земельної ділянки ПП ОСОБА_1

Таким
чином, прийнятим рішенням, що оскаржується, права позивача не порушені у
зв'язку з відсутністю у нього прав на спірну земельну ділянку.

Відповідно
до ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду землі здійснюється на
підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди.

Позивач
не навів обґрунтованості своїх вимог в частині визнання договору оренди
недійсним, відсутні будь-які посилання на підстави недійсності правочину.
Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання
в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою -третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Позивачем
не обґрунтовано з яких причин, передбачених статтею 203 ЦК України він вважає
недійсним договір оренди.

З
огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарсько процесуального
кодексу України, -

В  И  Р
І  Ш  И  В :

В
позові відмовити.

Суддя
С.А.Гончаренко

За
згодою сторін в засіданні 06.05.2008р. оголошена вступна і резолютивна частини
рішення. Рішення в повному обсязі складено 12.05.2008р.