ПОСТАНОВА

"04" липня 2008 р.

Справа № 10/86-2401

11 годин 10 хвилин

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської
області  у складі

судді Півторака М.Є.

при секретарі судового засідання
Клим Т.П.

Розглянув справу

За позовом: Тернопільської об`єднаної державної податкової
інспекції, м. Тернопіль, вул. Білецька, 1

До відповідача:  Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1

За участю представників:

Позивача:
Рацина Р.Р. -державного податкового інспектора, довіреність №37/7/10-015 від
08.01.2008р.

Відповідача: не прибув
;

В процесі розгляду справи представнику позивача роз'яснено належні
процесуальні  права та обов'язки,
передбачені статтями 49,51,59, 130 КАС України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового
процесу не здійснювалася.

Суть справи: Тернопільська об`єднана державна податкова
інспекція звернулася в господарський суд Тернопільської області з позовом про
припинення підприємницької діяльності Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач представив довідку
ДПІ №34910/7/29-01 від 28.05.2008р., про неподання більше одного року
документів податкової звітності та про відсутність у відповідача заборгованості
із сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), інші матеріали.

Ухвалою від 05 червня 2008 р. порушено провадження в
адміністративній справі та призначено судове засідання о 11 годині 10 хвилин 04
липня 2008 року.

Оскільки представник відповідача в судове засідання не з'явився,
хоча про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, у
встановленому законом порядку (ухвала від 05.06.2008 р., повістка про виклик
відправлені з повідомленням про вручення поштового відправлення) , а  тому у відповідності ст. 128 КАС України
справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги
підтримав повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив наступне:

У відповідності до ч. 1 статті 1 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав,
свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших
суб'єктів  при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання
делегованих повноважень.

Пункт 4 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України
визначає, що до компетенції адміністративних судів відносяться спори за
зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Стаття 42 Конституції України закріпила право кожного на
підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. В силу статей 25, 50
Цивільного кодексу України таке право належить фізичній особі, яка має повну
цивільну правоздатність, здатність мати цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 128 Господарського кодексу України  громадянин
визнається  суб'єктом  господарювання у разі здійснення ним
підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його, як підприємця
без статусу юридичної особи, відповідно до статті 58 цього Кодексу.

ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа виконавчим комітетом Тернопільської
міської ради 11.12.2003 року ,що підтверджується довідкою відділу державних
реєстраторів Тернопільської міської ради № 598/02-2 від 7 травня 2008 року.

Згідно частини 8 статті 19 Господарського кодексу України усі
суб'єкти господарювання зобов'язані здійснювати первинний та бухгалтерський
облік результатів  своєї роботи, складати
статистичну інформацію, а також надавати відповідно до вимог закону фінансову
звітність та статистичну інформацію щодо своєї господарської діяльності, інші
дані, визначені законом.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування”
підприємці, як платники податків і зборів (обов'язкових платежів), зобов'язані
подавати до державних податкових органів та інших органів, відповідно до
законодавства України декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і
відомості, пов'язані з обчисленням та сплатою податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Статтею 238 ГК України передбачено, що за порушення встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади
або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Відповідно до ст. 239 ГК України одним з видів
адміністративно-господарських санкцій є скасування державної реєстрації
суб'єкта господарювання.

У відповідності до ст. 247 ГК України, скасування державної
реєстрації суб'єкта господарювання провадиться за рішенням суду, що є підставою
для ліквідації даного суб'єкта господарювання відповідно до ст. 59 цього
Кодексу.

В силу приписів ч. 2 ст. 38 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" однією з підстав
для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам
державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової
звітності відповідно до закону.

Відповідно до п. 17 частини першої ст. 11 Закону України "Про
державну податкову службу в Україні" № 509-ХІІ від 04.12.1990 р., органи
державної податкової служби в установленому законом порядку мають право
звертатися у передбачених законом випадках до суду з заявою (позовною заявою)
про скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Як випливає з матеріалів справи,
відповідач більше одного року не подає до органів податкової служби
податкової звітності. У відповідача відсутня заборгованість перед бюджетом зі
сплати податків та зборів, що підтверджується довідкою МР ДПІ № 34910/7/29-01
від 28.05.2008 року.

Заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування  відповідач
немає, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду в місті
Тернополі №5063/02 від 25.04.08р.

Відповідач на день розгляду справи не подав суду будь-яких
доказів, які б спростовували доводи позивача.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції
України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

У відповідності ч. 1 ст. 158 КАС України судове рішення, яким суд
вирішує спір по суті, викладається у формі постанови.

Представленими суду матеріалами позивач по справі довів, що
суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не подавав звітності до Тернопільської ОДПІ
більше року, а тому у суду є правові підстави для винесення постанови  про припинення підприємницької діяльності
суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1.

Пунктом 1 ст. 49 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців” від 15 травня 2003 року встановлено, що
суд, який постановив рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної
особи -підприємця, в день набрання таким рішенням законної сили направляє його
копію державному реєстратору за місцем реєстрації фізичної особи - підприємця
для внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності фізичної особи -підприємця.

На
виконання зазначеного положення суд направляє
копію постанови господарського суду державному реєстратору відділу
державних реєстраторів Тернопільської міської ради ( м. Тернопіль вул.
Коперніка , 1 )  для вчинення дій,
передбачених ст. 49 Закону України №755-IV, після набрання рішенням законної сили.

Державне мито та витрати за інформаційно -технічне забезпечення
судового процесу згідно ст.49 ГПК України
покладаються на відповідача.

На
підставі наведеного, керуючись ст. 42,129 Конституції України,  статтями
33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, статтями 19,128,238,239,247 Господарського
кодексу України, статтями 25,50 Цивільного кодексу України, статтею 11 Закону
України "Про державну податкову службу в Україні", статтею 9 Закону
України “Про систему оподаткування“, статтею 38,49 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців“ господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Адмінітсративний позов задовольнити.

2.Припинити підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Тернопіль, АДРЕСА_1,  ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

3.Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

На постанову суду
сторони мають право подати заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів
з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду
апеляційної інстанції.

3.Постанова складена в повному обсязі 04 липня 2008 року.

Суддя
М.Є. Півторак