ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№
2-8/12219-2007

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Муравйова
О.В.- головуючого

Полянського
А.Г.  Фролової Г.М.

за
участю представників:

позивача

не
з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

відповідача

Соловйова
К.С.- дов. від 08.01.2008 року

третьої
особи

не
з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Фонду
майна Автономної Республіки Крим

на
постанову

Севастопольського
апеляційного господарського суду

від

22.01.2008
року

у
справі

№
2-8/12219-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим

за
позовом

Фізичної
особи -підприємця ОСОБА_1

до

Фонду
майна Автономної Республіки Крим

третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Дочірнє
підприємство "Механізована колона № 63" Відкритого акціонерного
товариства "Південьелектромережбуд"

про

спонукання
до укладення договору оренди

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до Розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України  А.Й. Осетинського від 07.04.2008 року, у
зв'язку з виходом судді Полянського А.Г. з відпустки, для перегляду в
касаційному порядку справи №2-8/12219-2007, призначеної до розгляду на
08.04.2008 року, утворено колегію суддів у наступному складі: головуючий -суддя
Муравйов О.В., судді -Полянський А.Г., Фролова Г.М.

У
вересні 2007 року Фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся до
господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Фонду майна
Автономної Республіки Крим про спонукання відповідача укласти з позивачем
договір оренди строком на 3 роки нерухомого майна -нежитлового приміщення
загальною площею 83, 2 м2, яке розташоване за адресою: м.
Сімферополь, вул. Б.Попова, 10 та знаходиться на балансі Дочірнього
підприємства "Механізована колона № 63" Відкритого акціонерного
товариства "Південьелектромережбуд", а у випадку не- укладання
договору протягом десяти днів з дня набрання чинності рішення суду, вважати
його укладеним в редакції позивача, яка надана суду.

Позовні   вимоги
обґрунтовані  тим, що у Фонду
майна Автономної Республіки Крим відсутні підстави для відмови в укладенні
договору оренди нерухомого майна -нежитлового приміщення загальною площею 83, 2
м2, яке розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Б.Попова, 10 та
знаходиться на балансі Дочірнього підприємства "Механізована колона №
63" Відкритого акціонерного товариства "Південьелектромережбуд",
з позивачем, а такі дії відповідача суперечать статті 9 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна".

Рішенням
господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.09.2007 року (суддя
Чумаченко С.А.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного
господарського суду від 22.01.2008 року (судді: Антонова І.В. -головуючий,
Ткаченко М.І., Котлярова О.Л.) по справі № 2-8/12219-2007 господарського суду
Автономної Республіки Крим позов задоволено. Зобов'язано Фонд майна Автономної
Республіки Крим укласти з Суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 договір
оренди нерухомого майна -нежитлового приміщення загальною площею 83, 2 м2,
яке розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Б.Попова, 10 та знаходиться на
балансі Дочірнього підприємства "Механізована колона № 63" Відкритого
акціонерного товариства "Південьелектромережбуд", а у випадку
неукладення, договір вважається укладеним в редакції Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, що представлена суду та міститься в матеріалах справи.

Мотивуючи
судові рішення господарські суди з посиланням на статтю 9 Закону України
"Про оренду державного та комунального майна", статтю 20 Господарського
кодексу України, статтю 16 Цивільного кодексу України зазначають про те, що
наявності підстав для відмови у передачі нерухомого майна в оренду не доведено,
виходячи з чого позивач має право вимагати укладення договору.

Не
погоджуючиcь з постановою суду, Фонд майна Автономної Республіки Крим звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року та
рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.09.2007 року по
справі № 2-8/12219-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим, в якій
просить постанову та рішення у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про
порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 118
Закону України "Про Державний бюджет України на 2007 рік", статті 9
Закону України "Про оренду державного та комунального майна", статей
22, 87 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, заявник зазначає
про те, що відповідача було позбавлено можливості взяти участь у справі.

Позивач
надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову -залишити без змін.

Заслухавши
доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача,
присутнього  у судовому засіданні,
перевіривши наявні матеріали справи та доводи, викладені у касаційній скарзі,
колегія суддів вважає, що касаційна скарга
підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно
статті 108 Господарського процесуального кодексу України Вищий  господарський суд України переглядає за
касаційною скаргою (поданням) рішення місцевого господарського суду та
постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно
до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом
першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно
до роз'яснень, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від
29.12.1976 р. № 11 "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями,
рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності
з нормами матеріального права, що піддягають застосуванню до даних
правовідносин. Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом
обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку
всіх доказів.

Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна
частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення
для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких
суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і
відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові
рішення цим вимогам не відповідають.

Як
вбачається з матеріалів справи у вересні 2007 року Фізична особа -підприємець
ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом
до Фонду майна Автономної Республіки Крим про спонукання відповідача укласти з
позивачем договір оренди строком на 3 роки нерухомого майна -нежитлового
приміщення загальною площею 83, 2 м2, яке розташоване за адресою: м.
Сімферополь, вул. Б.Попова, 10 та знаходиться на балансі Дочірнього
підприємства "Механізована колона № 63" Відкритого акціонерного
товариства "Південьелектромережбуд", а у випадку неукладання договору
протягом десяти днів з дня набрання чинності рішення суду, вважати його
укладеним в редакції позивача, яка надана суду.

Відповідно
до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Статтею
99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням
особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими
суду першої інстанції.

Згідно
статті 105 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду
апеляційної скарги (подання) апеляційний господарський суд приймає постанову. У
постанові мають бути зазначені: найменування апеляційного господарського суду,
який розглянув апеляційну скаргу, склад суду, номер справи і дата прийняття
постанови; найменування сторін і найменування особи, яка подала скаргу
(подання); найменування місцевого господарського суду, рішення якого оскаржується,
номер справи, дата прийняття рішення, прізвища судді (суддів); стислий виклад
суті рішення місцевого господарського суду; підстави, з яких порушено питання
про перегляд рішення; доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу
(подання); обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за
якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування
законів та інших нормативно-правових актів; у разі скасування або зміни рішення
місцевого господарського суду - доводи, за якими апеляційна інстанція не
погодилась з висновками суду першої інстанції; висновки за результатами
розгляду апеляційної скарги (подання); новий розподіл судових витрат у разі
скасування чи зміни рішення.

Відповідно
до статті 84 Господарського процесуального кодексу України рішення
господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної,
описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому: резолютивна частина
має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи
частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання
або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

При  задоволенні
позову  в  резолютивній
частині    рішення вказуються:
найменування  сторони,  на
користь  якої  вирішено
спір,  і сторони,   з
якої  здійснено  стягнення
грошових  сум  або
яка зобов'язана виконати відповідні дії, строк виконання  цих
дій,  а також  строк сплати грошових  сум при
відстрочці  або  розстрочці виконання рішення;      розмір сум, що підлягають стягненню
(основної  заборгованості за  матеріальні
цінності,  виконані  роботи
та  надані  послуги, неустойки, штрафу, пені та збитків,
а також штрафів,  передбачених у пунктах
4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу); найменування  майна,
що  підлягає  передачі,
і  місце  його знаходження (у спорі про передачу
майна);      найменування, номер і дата
виконавчого або  іншого  документа про стягнення коштів у безспірному
порядку (у спорі  про  визнання цього документа як такого, що  не
підлягає  виконанню),  а
також сума, що не підлягає списанню.

У
спорі,  що  виник
при  укладанні  або
зміні  договору,  в резолютивній частині вказується
рішення  з  кожної
спірної  умови договору,  а
у  спорі  про спонукання укласти договір - умови, на
яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на  поданий позивачем проект договору.

Однак, зазначені положення
процесуального законодавства господарськими судами враховані не були.

Так,
рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.09.2007 року,
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 22.01.2008 року  по справі №
2-8/12219-2007 господарського суду Автономної Республіки Крим позов задоволено.
Зобов'язано Фонд майна Автономної Республіки Крим укласти з Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1договір оренди нерухомого майна -нежитлового
приміщення загальною площею 83, 2 м2, яке розташоване за адресою: м.
Сімферополь, вул. Б.Попова, 10 та знаходиться на балансі Дочірнього підприємства
"Механізована колона № 63" Відкритого акціонерного товариства
"Південьелектромережбуд", а у випадку неукладання, договір вважається
укладеним в редакції, що представлена Суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1суду та міститься в матеріалах справи.

Крім
того, ані рішення, ані постанова, не містять тексту договору.

Суд
апеляційної інстанції, приймаючи постанову, на дані обставини уваги не звернув.

Відповідно
до частини 1 статті 11110  Господарського процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення
або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи
викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення та постанова суду
підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до
господарського суду  Автономної
Республіки Крим.

При
новому розгляді справи суду слід взяти до уваги наведене, з'ясувати всі
обставини справи, і, в залежності від встановленого та у відповідності до
діючого законодавства, вирішити спір.

Керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 3 статті 1119,
статтями 11110, 11111, 11112 Господарського
процесуального кодексу України,  Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Фонду майна Автономної Республіки Крим задовольнити частково.

Постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 22.01.2008 року у справі
№ 2-8/12219-2007 та рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 20.09.2007 року скасувати.

Справу
передати на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
О. Муравйов

Судді                                                                                       А.
Полянський

Г. Фролова