СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.08

Справа № 14/95-08.

За позовом: фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, Лебединський район Сумської області

До відповідача: фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, Лебединський район Сумської області

Третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача:
Сумська обласна дирекція Акціонерного поштово-пенсійного банку “Аваль”, м. Суми

про визнання договору
оренди недійсним

Суддя
Миропольський С.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3.

Від відповідача: не
з'явився

Третя особа: не з'явився

В судовому засіданні
приймала участь секретар судового засідання Т.М.Міщенко.

В судовому засіданні було
оголошено резолютивну частину рішення.

Суть спору: позивач
просить суд визнати договір оренди майна від 03.01.2007 року укладений між ним
та відповідачем недійсним, судові витрати покласти на відповідача.

Представник позивача в
судове засідання подав заяву в якій просить суд долучити до матеріалів справи
додаткові докази по справі, які прийнято судом в якості доказів та залучено до
матеріалів справи.

Відповідач  в судове засідання не з'явився, письмового
відзиву на позов не подав, про час і місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, тому згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними
в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали
справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та дослідивши
наявні докази по справі, суд встановив:

14 листопада 2001р.
позивачка зареєструвалася як фізична особа - підприємець, про що Лебединською
районною державною адміністрацією Сумської області було видане свідоцтво про
державну реєстрацію.

У 2006р. позивчачкою було
досягнуто з акціонерами Закритого акціонерного товариства «Агросвіт» згоди про
придбання будівлі та обладнання ковбасного цеху, які належали ЗАТ.

20 березня 2006р
позивачкою у відповідності з Договором №1/06-кп було придбане обладнання
ковбасного цеху на загальну суму 5000,00грн.

22 березня 2006р. мною з
метою здійснення підприємницької діяльності у відповідності з договором
купівлі-продажу, засвідченого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Лебединського
районного нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №467 було придбано
будівлю ковбасного цеху у Закритого акціонерного товариства «Агросвіт». Даний
договір було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Бюро технічної
інвентаризації Виконавчого комітету Лебединської міської ради», про що свідчить
витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно (номер витягу 10226342 від 28
березня 2006р. в матеріалах справи).

З метою поповнення
оборотних засобів, необхідних для здійснення підприємницької діяльності
(проведення ремонтних робіт, придбання сировини та ін.) позивачкою було
укладено з Сумською обласною дирекцією Акціонерного поштово-пенсійного банку
«Аваль» кредитний договір №014/05-15/422 від 20 квітня 2006р. на суму
370000,00грн.

З метою забезпечення
виконання позивачкою зобов'язань по кредитному договору мною з Сумською
обласною дирекцією Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» було укладено
також: договір застави від 27 квітня 2006р., який було засвідчений ОСОБА_4,
приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу, зареєстрованим
в реєстрі за № 635 у відповідності з яким нею в заставу передавалося обладнання
ковбасного цеху на загальну вартість 212670,00грн.;

іпотечний договір від 28
квітня 2006р., який було засвідчено ОСОБА_4, приватним нотаріусом Лебединського
районного нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за № 638 у
відповідності з яким нею в заставу було передано нежитлову будівлю (приміщення
ковбасного цеху).

У відповідності з умовами
договору застави від 27 квітня 2006р. заставодавець не має права розпоряджатись
заставним майном без згоди Заставодержателя (п.2.11).

У відповідності з умовами
іпотечного договору від 28 квітня 2006р. іпотекодавець зобов'язаний не
відчужувати предмет іпотеки в будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов
'язання з боку третіх осіб (зокрема не передавати його в оренду, найом, не
передавати в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та
розпорядження предметом іпотеки ...(п.4.1.4.).

03 січня 2007р. до
позивачки звернувся відповідач з проханням підписати договір оренди майна
(приміщення ковбасного цеху та обладнання), який начебто необхідний лише
формально для подачі до Лебединського районного відділення „Енергозбут"
для підключення приміщень до електромережі і що даний договір не призводить ні
до яких зобов'язань з моєї сторони. Відповідач надав позивачці бланк такого
договору на двох аркушах, який вона підписала, при цьому будь-якого погодження
від Сумської обласної дирекції Акціонерного поштово-пенсійного банку «Аваль» як
Заставодержателя та Іпотекодержателя на укладення такого договору оренди вони
не отримували.

В п.2.2. Договору оренди
майна від 03 січня 2007р. зазначено, що «так як будівля ковбасного цеху та
обладнання знаходяться під заставою в банку Райффайзен банк Аваль, в якому
вказано, що підприємець (орендар) володіє 60% цього майна і являється майновим
довіреним.

Після цього відповідач
посилаючись на підписаний позивачкою договір від 03 січня 2007р. почав вимагати
передачі йому у фактичне користування приміщення та обладнання ковбасного цеху.

У відповідності зі ст.203
ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно з ч.1 ст. 638 ЦК
України та ч.2 ст.180 ГК України договір є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності зі ст.
628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Істотні умови договору
оренди визначені ст.ст.759 - 786 ЦК України, ст.10 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 року М2269-ХП. До них
віднесено: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);
термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її
індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення
орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань;
забезпечення   виконання
зобов'язань-неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок
здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність
сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо
забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

У відповідності з ч.4
ст.1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оренда майна
інших форм власності може регулюва тися положеннями цього Закону, якщо інше не
передбачено законодавством та договором оренди. Оскільки спірний договір не
містить положень стосовно того, що сторони домовилися не застосовувати
положення Закону України «Про оренду Державного та комунального майна», то його
норми є обов'язковими до застосування сторонами і вимоги щодо істотних умов,
зазначених в ст.10 даного Закону є обов'язковими.

Договір оренди майна від
03 січня 2007р. не містить в собі істотних умов, встановлений законодавством,
чим порушуються норми ст.10 Закону України «Про оренду державного та
комунального майна».

У відповідності з ч.1
ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є   недодержання в момент вчинення правочину
стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.203 ЦК
України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Договір оренди майна від
03 січня 2007р. не містить в собі істотних умов, чим порушуються норми ст.10
Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Приміщення та обладнання
ковбасного цеху було передане позивачкою у заставу у відповідності з договором
застави від 27 квітня 2006р. та іпотечним договором від 28 квітня 2006р., якими
обмежене моє право на їх відчуження в будь-який спосіб, в т.ч. і шляхом
передачу їх в оренду.

У відповідності зі ст.229
ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які
мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Істотне значення має
помилка щодо природи правочину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за
цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності з ч.1
ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в
оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті .229
цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

У відповідності зі ст.234
ЦК України правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які
обумовлювалися цим правочином є фіктивним. Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Враховуючи, що Договір
оренди майна від 03 січня 2007р. було укладено лише для підключення до лінії
електропередачі, тобто його укладено без наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися ним, тобто він є фіктивним.

Таким чином Договір
оренди майна від 03 січня 2007р. укладений між позивачкою та відповідачем
підлягає визнанню недійсним судом у відповідності з ч.1 ст.215 ЦК України як
такий, що суперечить нормам Цивільного кодексу України, Закону України «Про
оренду державного та комунального майна», у відповідності з ч.1 ст.230 ЦК
України як такий, що вчинення правочину під впливом обману, у відповідності зі
ст.229 ЦК України як такий, що вчинений під впливом помилки, у відповідності зі
ст.234 ЦК України як фіктивний.

Таким чином, суд вважає
вимоги позивача обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК
України витрати по державному миту та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача на користь
позивача.

Керуючись ст. ст.  82 - 85 Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Визнати договір оренди
майна від 03.01.2007 року укладений між позивачем та відповідачем недійсним.

3. Стягнути з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 (43328, Сумська область, Лебединський
район,АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(43328, Сумська область, Лебединський район, АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) 85 грн. 00
коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Видати наказ після
набрання рішенням законної сили.