КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2008                                                                                           № 4/234

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Ухань Л.М. – (дов. № 1-16д від 07.12.2005р.)

від відповідача:                    Кучеровець В.П. – (дов. № б/н від 09.10.2008р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне видавництво "Преса України" Державного управління справами

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.06.2008

у справі № 4/234

за позовом                               Державне видавництво "Преса України" Державного управління справами

до                                                   Відкрите акціонерне товариство "Трест "Київміськбуд-6" Холдингової компанії "Київміськбуд"

про                                                  стягнення 49987,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

11.04.2008р. Державне видавництва “Преса України” Державного управління справами звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Трест “Київміськбуд № 6” Холдінгової компанії “Київміськбуд” про стягнення з відповідача 8089,46 грн. основного боргу, 38060,13 грн. пені, 1198,87 грн. річних, 556,26 грн.-7% штрафу, 2072,81 грн. інфляційні витрати, а всього 49987,53 грн. заборгованості за договором № 1241/03 оренди нежилого приміщення, загальною площею 178 кв.м., що знаходиться за адресою: мю. Київ, вул.. Довженка, 1.

03.06.2008р. позивачем було надано клопотання в якому він просив суд зменшити розмір позовних вимог, а саме стягнути з відповідача стягнути 38060 грн. пені, 1198,87 грн. 3% річних, 566,26 грн. штраф у розмірі 7% 2072,81 грн. інфляційні витрати.

Рішенням господарського суду м. Києва від 12.06.2008р. у справі № 4/234 позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Трест “Київміськбуд-6” Холдингової компанії “Київміськбуд” на користь Державного підприємства “Преса України” Державного управління справами 3806грн. 13 коп. пені, 2072 грн. 81 коп. індекс інфляції, 1198 грн. 87 коп. 3% річних, 566 грн. 26 коп. штрафу, 157грн. 33 коп. державного мита та 118 грн. інформаційних витрат.

В решті частині пені відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення в частині стягнення пені та судових витрат та стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Трест “Київміськбуд-6” Холдингової компанії “Київміськбуд” на його користь пеню у розмірі 38060,13 грн. державне мито у сумі 499,87 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечував.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Між Державним видавництвом “Преса України” Державного управління справами (далі - Позивач) та Відкритим акціонерним товариством Трест “Київміськбуд-6” Холдингової компанії “Київміськбуд” (далі - Відповідач) 02.01.2003р. був укладений Договір № 1241/03 оренди нежилого приміщення.

Відповідно до умов договору оренди Позивач надає, а Відповідач приймає у строкове платне користування для використання у своїй господарській діяльності нежилі приміщення загальною площею 178 м2, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Довженка, 1, Адміністративна будівля друкарні № 1. Вказані нежилі приміщення є державною власністю і закріплені за позивачем на праві господарського відання.

Відповідно до п. 4.1.1. Договору оренди, після набрання ним чинності, Позивач передав Відповідачеві у строкове платне користування приміщення згідно Акту прийому-передачі приміщення від 02.01.2003р., копія знаходиться в матеріалах справи.

Розмір місячної орендної плати за користування нежилими приміщеннями вказано у Договорі оренди та визначено згідно Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

Відповідно до п. 3.2. Договору оренди Відповідач щомісячно, протягом усього строку дії Договору оренди, не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, зобов'язаний сплачувати грошову суму, що становить розмір орендної плати за звітний місяць.

Статтею 18 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Всупереч вимогам ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 19 Закону та умовам Договору оренди, Відповідач допустив порушення встановлених строків та не сплатив Позивачеві орендну плату за користування приміщеннями протягом листопада 2006 р.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають наслідки, передбачені законом або договором, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 231 ГК України, передбачено, що за порушення господарського зобов'язання, в якому хоча б однією стороною є суб'єкт господарювання, що належить до державного сектора економіки, якщо інше не передбачене договором, стягується пеня у розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення цього ж зобов'язання понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Пеня за порушення Відповідачем строків сплати орендної плати за листопад 2006 р. нарахована з урахуванням обмежень, встановлених ст. 232 ГК України, становить 19226,30 грн., розрахунок знаходиться в матеріалах справи.

Штраф у розмірі 7% за прострочку Відповідачем більше 30 днів строків оплати орендної плати складає 140 грн. 19 коп.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Сума 3% річних від простроченої суми за весь час порушення Відповідачем строків оплати орендної плати складає 790 грн. 12 коп.

Інфляційні втрати за весь час прострочення складають 507 грн. 99 коп.

У зв'язку із використанням Відповідачем приміщень, відповідно до п. 3 Наказу Фонду Державного майна України від 22.08.2000 № 1765, між Позивачем та Відповідачем 03.01.2005 було укладено Договір №714-ке/05.

Відповідно до умов Договору про комунальні послуги Позивач зобов'язався надавати Відповідачу можливість споживати комунальні послуги (електроенергію, теплову енергію, гарячу та холодну воду, користуватись каналізацією тощо), а Відповідач зобов'язався відшкодовувати Позивачеві вартість спожитих комунальних послуг, експлуатаційні витрати та витрати Позивача по сплаті податку на землю.

Пунктом 3.1. Договору про комунальні послуги визначено, що Відповідач зобов'язаний оплачувати вартість наданих комунальних послуг, вартість експлуатаційних витрат та відшкодовувати витрати Позивача по сплаті податку на землю до 15 числа місяця, наступного за місяцем, протягом якого було надано комунальні послуги.

Відповідач допустив порушення строків внесення платежів, передбачених Договором про комунальні послуги, та не відшкодував Позивачу вартість спожитих протягом листопада 2006 р. комунальних послуг, експлуатаційних витрат та витрат Позивача по сплаті податку на землю.

Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі, встановленому Договором на комунальні послуги та штраф 7% за прострочення зобов'язання понад 30 днів, з підстав, наведених вище.

Згідно п. 4.1. Договору про комунальні послуги у випадку неоплати вартості наданих комунальних послуг у строки, встановлені Договором про комунальні послуги, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 2% від вартості наданих комунальних послуг за кожен день прострочки, а також, крім того, відшкодовує Позивачу збитки, спричинені неналежним виконанням Відповідачем грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Пунктом 5.3. Договору про комунальні послуги встановлено, що неустойка, інфляційні втрати та річні відсотки сплачуються Відповідачем за весь час прострочення.

Пеня за весь час порушення Відповідачем строків оплати вартості наданих у листопаді 2006 р. комунальних послуг, експлуатаційних витрат та витрат Позивача по сплаті податку на землю становить 19226 грн. 30 коп.

Штраф у розмірі 7% за прострочку Відповідачем більше 30 днів строків оплати вартості наданих у листопаді 2006 р. комунальних послуг, експлуатаційних витрат та витрат Позивача по сплаті податку на землю складає 140 грн. 19 коп.

Згідно п. 4.2. Договору про комунальні послуги у випадку несплати Відповідачем вартості наданих комунальних послуг та/або вартості експлуатаційних витрат та/або витрат Позивача по сплаті податку на землю у строки, встановлені Договором про комунальні послуги, Відповідач за весь час прострочення сплачує Позивачу 30% річних з простроченої суми.

Сума 30% річних від простроченої суми за весь час порушення Відповідачем строків оплати вартості наданих у листопаді 2006 р. комунальних послуг, експлуатаційних витрат та витрат Позивача по сплаті податку на землю складає 790 грн. 12 коп.

Інфляційні втрати за весь час прострочення складають 507 грн. 99 коп.

18.01.2006 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір про надання послуг місцевого телефонного зв'язку № 3249.

Відповідно до п. 1.1. Договору про зв'язок Позивач зобов'язався надавати послуги місцевого та міжміського телефонного зв'язку, перераховані в Додатку № 1 до Договору про зв'язок, та надавати Відповідачеві можливість користуватися радіоточками, які закріплені за Позивачем та розташовані у приміщеннях, які займає Відповідач, а Відповідач зобов'язався у встановлених Договором про зв'язок розмірах оплачувати Позивачу абонентну плату за послуги місцевого телефонного зв'язку, відшкодовувати абоненту плату за користування радіоточками, відшкодовувати вартість міжміських телефонних розмов, проведених із телефонних номерів, якими користується Відповідач, та відшкодовувати вартість відновлення мережі проводового мовлення та/або телефонних ліній у разі їх пошкодження.

Відповідності до п. 4.5. Договору про зв'язок Відповідач до 20 числа кожного місяця зобов'язаний сплатити Позивачу абонентну плату за користування послугами місцевого телефонного зв'язку у наступному місяці, повністю відшкодувати Позивачу абонентну плату за користування радіоточками у наступному місяці та повністю відшкодувати вартість міжміських телефонних розмов, проведених у попередньому місяці з телефонних номерів, якими користується Відповідач.

Всупереч вимогам ст.ст. 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України та умовам Договору про зв'язок, Відповідач допустив порушення встановлених строків і не сплатив Позивачу абонентну плату за користування послугами місцевого телефонного зв'язку та радіоточками за листопад 2006 р. та не відшкодував вартості міжміських телефонних розмов, проведених ним протягом жовтня-листопада 2006 р. (копії актів виконаних робіт від 30.11.2006 № 657, від 07.11.2006 № 686, від 08.12.2006 № 750, від 09.01.2007 № 57 додаються).

Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у розмірі, встановленому Договором на комунальні послуги та штраф 7% за прострочення зобов'язання понад 30 днів, з підстав, наведених вище.

Договором відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК України, абз. 2 ч. 2 ст. 551 ЦК України встановлено інший, ніж у абз. З ч.2. ст. 231 ГК України розмір пені, а саме п. 5.5. Договору про зв'язок встановлено, що у разі неоплати абонентної плати за користування послугами місцевого телефонного зв'язку та/або або невідшкодування абонентної плати за користування радіоточками та/або невідшкодування вартості міжміських телефонних розмов понад встановлений Договором про зв'язок термін, Відповідач зобов'язаний сплатити пеню у розмірі 1% від простроченого платежу за кожну добу прострочки.

Пеня за порушення строків виконання грошового зобов'язання з оплати вартості наданих послуг зв'язку нарахована з урахуванням обмежень, встановлених ст. 232 ГК України, становить 3078 грн. 36 коп.

Штраф у розмірі 7% за прострочку Відповідачем більше 30 днів строків оплати вартості наданих послуг зв'язку становить 119 грн. 71 коп.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором.

Пунктом 5.5. Договору про зв'язок встановлено, що у випадку порушення Відповідачем строків виконання грошових зобов'язань, Відповідач зобов'язується сплатити Позивачу 10% річних від простроченої суми.

Сума 10% річних від простроченої суми за весь час порушення строків оплати вартості наданих послуг зв'язку складає 234 грн. 29 коп.

Інфляційні втрати за весь час прострочення складають 448 грн. 39 коп.

Відповідач несвоєчасно сплатив у повному обсязі визнану ним суму боргу та несвоєчасно сплатив Позивачу орендну плату, вартість комунальних послуг, вартість експлуатаційних витрат та витрат Позивача по сплаті податку на землю, абонентну плату за листопад 2006 р., а також вартість проведених у жовтні-листопаді 2006 р. міжміських розмов.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем виконано в повному обсязі умов передбачені договорами № 1241/03 від 02.01.2003р. оренди нежилого приміщення, № 7114-ке/05 від 03.01.2005р. на комунальні послуги та 3249 від 18.01.2006р.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач не виконав свої обов’язки по договорам в частині вчасної сплати за оренду за жовтень-листопад 2006р.

Відповідач надав докази несвоєчасної сплати основного боргу, інших доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суду не надано, тому позивачем правомірно заявлена вимога про стягнення з відповідача, відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України борг, з урахуванням 3% річних та індексу інфляції.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що відповідно до розрахунку позивача становить 1198,87 грн. - 3% річних та 2072,81 грн. індекс інфляції, а також підлягає стягненню штраф у розмірі 7%.за порушення строків виконання більше 30 днів у розмірі 566,26 грн. передбачений ч.2ст.230 ГК України.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача, відповідно до договорів пені за весь час порушення строків орендної плати, вартості комунальних послуг, вартості експлуатаційних витрат, витрат позивача по сплаті податку на землю та послуг зв’язку у сумі 38060грн.13коп.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру пені посилаючись на тяжкий фінансовий стан товариства та рішення про реорганізацію відповідача, інші об‘єктивні причини невиконання своїх обов‘язків по сплаті боргу по договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов’язання, зокрема в разі прострочення.

Відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, що приймає рішення, має право у певних випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання.

В кінці 2006р. було прийнято рішення про реорганізацію відповідача-орендні відносини з позивачем по оренді приміщення для БМУ №27 були припинені 30.11.2006р. Рішенням правління відповідача від 27.12.2006р. було прийнято рішення відповідно до п.2 про те, що відокремлені структурні підрозділи (БМУ №27) реорганізувати у підрозділи, які не мають обов’язків та повноважень щодо: - ведення окремого балансу, бухгалтерського чи податкового обліку. Оскільки БМУ №27 самостійно здійснювало нарахування і сплату орендної плати до рішення Правління від 27.12.2006р.-заборгованість яка виникла не була своєчасно проведена у бухгалтерському обліку відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, який порушив зобов’язання по договору до 3806 грн.00коп.

Колегія суддів вважає, що при розподілі суми державного мита, місцевий суд неправильно застосував абзац 2. ч. 1 ст. 49 ГПК України. Суд визнав обгрунтованими вимоги Позивача в частині стягнення пені, визнав факт допущення Відповідачем порушення зобов'язання та факт, що винні дії Відповідача призвели до спору між Сторонами. Разом з тим, суд з власної ініціативи зменшив розмір пені, що підлягає стягненню.

Таким чином, пропорційний розподіл витрат по сплаті держмита є необ'єктивним і, фактично Позивач несе витрати у зв'язку із заявленням вимог, які визнано судом правомірними. З огляду на те, що спір виник через неправильні дії Відповідача (неналежне виконання зобов'язань перед Позивачем), при розподілі державного мита підлягає застосуванню ч.2 ст. 49 ГПК України і всі витрати по сплаті державного мита повинні бути покладені на Відповідача.

Таким чином, господарський суд м. Києва дійшов неправильного висновку щодо державного мита, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що Рішення Господарського суду м. Києва по справі № 4/234 від 12.06.2008р. підлягає частковій зміні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони в наступному розмірі:

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного видавництва “Преса України” Державного управління справами” задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Києва від 12.06.2008р. у справі № 4/234 змінити, виклавши другий абзац п. 1 у наступній редакції: “Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Трест “Київміськбуд-6” Холдингової компанії “Київміськбуд” (01133, м. Київ, вул.. Л.Первомайського, 9, ) на користь Державного підприємства «Преса України» Державного управління справами (03047, м. Київ, пр-т Перемоги, 50, ) 3806грн. 13 коп. пені, 2072 грн. 81 коп. індекс інфляції, 1198 грн. 87 коп. 3% річних, 566 грн. 26 коп. штрафу, 499 грн. 87 коп. державного мита та 118 грн. інформаційних витрат”.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Трест “Київміськбуд № 6” Холдінгової компанії “Київміськбуд” (01133, м. Київ, вул. Л.Первомайського, 9, ) на користь Державного підприємства “Преса України” Державного управління справами (03047, м. Київ, пр-т Перемоги, 50, ) 2,45 грн. державного мита за розгляд справи в апеляційній інстанції.

Матеріали справи № 4/234 повернути до Господарського суду м. Києва.

Доручити Господарському суду м. Києва видати Накази.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя

Судді