СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"25"
червня 2008 р.

справа
№ 20-5/413

За
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

до Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2   (АДРЕСА_2)

про
визнання договору оренди недійсним

За
зустрічним позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2   (АДРЕСА_2)

До: Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про
визнання договору оренди  дійсним, та
стягнення заборгованості в розмірі 4560,00 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

позивача
-ОСОБА_1., паспорт АР 128053 від 13.10.1998;

відповідача -ОСОБА_2,
довіреність  ВЕС № 258703 від 17.01.2007.

Суть спору:

Позивач
- суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1,
звернувся до суду з позовом до відповідача, суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2, про визнання договору оренди торгового обладнання № 37 від
25.01.2006 недійсним.

Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір позивач не підписував.

25.09.07 позивач заявив клопотання про
призначення по справі судової почеркознавсько - технічної експертизи з метою
встановлення особи, яка виконала підпис на спірному договорі.

Відповідач
проти заявленого клопотання не заперечував.

Ухвалою
господарського суду міста Севастополя від 25.09.2007 провадження по справі №
20-5/416 було зупинено до закінчення проведення судової почеркознавсько -
технічної експертизи.

27.11.2007
на адресу суду від Севастопольського відділення Харківського НДІ судових
експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса надійшли матеріали справи № 20-5/413, а
також лист про непроведення експертизи у зв'язку з тим, що експертиза не
сплачена та не задоволено клопотання експерта щодо надання зразків підпису і
досліджуваного документу (а.с.47).

Ухвалою
суду від 29.11.2007 провадження по справі поновлено.

23.11.2007
позивачем була проведена оплата експертизи в повному обсязі.

Листом
від 19.02.08 (вх. № 3293 від 21.02.08) СПД ОСОБА_1. пояснив суду, що образци
підпису та ксерокопію паспорта він надавав у судовому засіданні 25.09.08 для
доручення до матеріалів справи, інших документів, вказаних експертом
(товарно-касових книг, журналів, бухгалтерських документів) у нього не має,
тому він просить провести експертизу по образцам підпису та ксерокопії паспорта
(а.с.75).

Ухвалою
господарського суду міста Севастополя від 21.12.2007 провадження по справі №
20-5/416  було зупинено до закінчення
проведення судової почеркознавсько - технічної експертизи.

19.02.2008
на адресу суду від Севастопольського відділення Харківського НДІ судових
експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса надійшли матеріали справи № 20-5/413, а
також повідомлення про неможливість надання висновку експертизи № 5 від
14.02.2008, у зв'язку з тим, що клопотання експерта про надання оригінальних
вільних зразків підпису і почерку ОСОБА_1 в різнохарактерних за змістом та
цільовим призначенням документах (паспорті, заявах, договорах, касових ордерах,
квитанціях та інш.) не задоволено.

Ухвалою
суду від 17.03.2008 провадження по справі поновлено.

У
зв'язку з тим, що представник відповідача визнав та не оспорює факт підписання
спірного договору не СПД ОСОБА_1., а іншою особою, суд вважає за можливе
розглянути справу по наявним у неї матеріалам.

В
ході розгляду справи відповідач заявив зустрічний позов про визнання договору
оренди  дійсним, та стягнення
заборгованості в розмірі 4560,00 грн.

14.05.08
позивач за зустрічнім позовом зменшив суму заявлених вимог у частині стягнення
заборгованості за договором оренди та просить стягнути заборгованість в розмірі
3120,00грн.(а.с.121), у зв'язку з тим, що заборгованість в розмірі 1440,00 грн.
по спірному договору була стягнута з первісного позивача за рішенням
господарського суду м. Севастополя від 02.07.2007 по справі № 20-11/227, за
позовом СПД ОСОБА_2. до СПД ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором
оренди торгівельного обладнання № 37 від 25.01.2006 в розмірі 1440,00 грн.,
залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського
суду від 02.08.2007.

У
судовому засіданні 15.04.08, СПД ОСОБА_1. заявив клопотання про витребування документів
з ДПІ Ленінського району міста Севастополя, розглянувши вказане клопотання суд
залишив його без задоволення як необґрунтоване.

12.05.08
СПД ОСОБА_1. звернувся до суду із заявою про відвід судді, у порядку ст. 20
Господарського процесуального кодексу України (а.с.111).

Ухвалою
виконуючого обов'язки голови Господарського суду міста Севастополя від 12.05.08
у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено (а.с. 118-119).

Представникам
сторін  в судовому засіданні роз'яснені
їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського
процесуального кодексу  України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши
надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

25.01.2006
між Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_2 та Фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1  був укладений договір оренди торгівельного
обладнання № 37 (далі - Договір).

Відповідно
до п. 6.3 Договору сторони керуються діючим законодавством, а також, Законом
України “Про оренду державного та комунального майна”.

Відповідно
до п. 1 Договору, позивач передає, а відповідач приймає у платне строкове
користування торгівельний стіл (кіоск) №
28.

Відповідно
до п. 1.3 Договір укладений на строк до 31.12.2006, якщо до закінчення строку
дії Договору жодна сторона не заявить про припинення дії Договору, то Договір
вважається продовженим на той же самий строк та на тих же самих умовах.

Відповідно
до п. 3.1 Договору, розмір орендної плати за одне торгове місце складає 240
грн.

Відповідно
до п. 3.2 Договору, орендна плата сплачується кожного місяця з 25 по 31 число.
У випадку, якщо з будь -яких поважних причин орендар не може внести орендну
плату у встановлений строк, то він зобов`язаний письмово попередити про це
орендатора, у цьому разі останній має право продовжити строк оплати до 5 числа
наступного місяця.

Після
закінчення строку дії договору 31.12.2006, жодна сторона не заявила клопотання
про припинення його дії, тому договір діє до 31.12.2007.

Відповідно до ст. 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором.

31.12.2007
жодна сторона знову не заявила клопотання про припинення його дії, тому суд
вважає, що договір пролонгований до 31.12.2008.

Відповідно
до ч. 2, 3 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”
у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору
він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

З боку СПД ОСОБА_1 вимоги Договору
виконувалися неналежним чином та не в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього
утворилася заборгованість в розмірі 3120 грн. за період з 01.03.07 по 01.03.08.

Розглянувши
матеріали справи, надані документи, вивчивши усі обставини справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Рішенням
господарського суду м. Севастополя від 02.07.2007 по справі № 20-11/227 за
позовом СПД ОСОБА_2 до СПД ОСОБА_1. про стягнення заборгованості за договором
оренди торгівельного обладнання № 37 від 25.01.2006 в розмірі 1440,00 грн.,
позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 02.08.2008 рішення
господарського суду м. Севастополя від 02.07.2007 по справі № 20-11/227
залишено без змін.

Вказаною
постановою встановлено, що договір діє до 31.12.2007, у зв'язку з тим, що жодна
із сторін не заявляла про його припинення.

Твердження
СПД ОСОБА_1 про те, що спірний договір він не підписував, а тому він підлягає
визнанню недійсним, судом не може бути прийнято до уваги, виходячи з
наступного.

Статтею
203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Недодержання
в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу є
підставою недійсності правочину у відповідності зі ст. 215 Цивільного кодексу
України.

Відповідно
до ч. 1 ст. 234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено
без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно
з ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України Договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними
умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як
істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо
яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Як  вбачається із матеріалів справи, при
укладанні спірного договору сторони досягли усіх істотних умов, передбачених
для даного виду договору.

Крім
того, СПД ОСОБА_1. була здійснена часткова оплата за надані послуги, що
свідчить про те, що він узгодив та підтвердив свої правовідносини (копії
квитанцій а.с.15-17, 64).

З
наданих позивачем за первісним позовом доказів, вбачається, що хоча він і не
підписував спірний договір оренди, він узгодив дії по його укладенню, який як
твердить СПД ОСОБА_1. був підписаний гр. ОСОБА_3., яка є його комерційним
представником (а.с.97).

Відповідно
до п. 1 ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки
особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією
особою.

Правочин
вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила
дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Відповідно
до п. 2 ст. 241 Цивільного кодексу України, наступне схвалення правочину
особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та
обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно
до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із
дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також, із дій осіб,
що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.  Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Юридичні
факти у вигляді дій та документів свідчать про те, що позивач схвалив дії
ОСОБА_3 по укладенню спірного договору, знав умови договору, та неодноразово
вчиняв дії по його виконанню, про що свідчать документи підписані позивачем
(а.с. 24-26; 92-93, 98).

Твердження
позивача про те, що при укладенні спірного правочину порушені вимоги щодо форми
даного виду правочину, судом до уваги не приймаються на підставі того, що
сторони при укладенні спірного договору досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Відповідно
до ст. 218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми
правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім
випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення
правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими
доказами, засобами аудіо, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може
ґрунтуватися на свідченнях свідків.  Якщо
правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання
вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а
друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання,
такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Згідно
з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978 „Про судову
практику в справах про визнання угод недійсними” (зі змінами та доповненнями)
судам  належить  мати на увазі,  що за загальним правилом,встановленим
ст.46  ЦК,  недодержання
передбаченої законом простої письмової форми угоди не тягне визнання
її  з
цих підстав   недійсною,  а
тільки  виключає  можливість
доказування сторонами наявності угоди показаннями свідків. Порушення
вимог  закону  про
укладення   угоди   у
простій письмовій формі є підставою для визнання її недійсною лише у
разі,коли це прямо передбачено правовою нормою,
що регулює  даний  вид угод.

Таким
чином, вимоги позивача по первісному позову про визнання договору оренди
недійсним не підлягають задоволенню.

Суд
вважає позовні вимоги за зустрічним позовом такими, що підлягають задоволенню,
при цьому суд виходить з наступного.

Оскільки
суд відмовляє позивачу за первісним позовом у визнанні договору недійсним,
вимоги за зустрічним позовом про визнання договору дійсним та стягненню
заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно
положень  статті 193 Господарського кодексу
України № 436-ІV від 16.01.2003 та статей 525, 526  Цивільного кодексу України № 435-ІV від
16.01.2003 зобов'язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та
вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна  його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно
до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим
Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити
гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Згідно
з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських
відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана
сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або
утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно
до п. 3.1 договору розмір орендної плати за одне торгове місце складає 240 грн.

Відповідно
до п.п 2.2.4 п. 2 договору, відповідач зобов'язався своєчасно здійснювати
оплату орендних платежів, але свої зобов'язання щодо внесення орендної плати
відповідач виконував неналежним чином, у зв'язку з чим його заборгованість по
розрахунку позивача за період з 01 березня 2007 року по 01 березня 2008 року
склала 3120,00 грн.

Заява
СПД ОСОБА_1 від 28.08.07 (а.с.35) про розірвання спірного договору не може бути
прийнята як належний доказ припинення договору оренди, у зв'язку з тим, що
доказів надсилання заяви поштою або її отримання СПД ОСОБА_2 суду не надано.

Як
вбачається з листа Севастопольського міськкоопринкторгу від 11.06.08 (а.с.143),
Севастопольський міськкоопринкторг договірних правовідносин ні з СПД ОСОБА_1.
ні з СПД ОСОБА_2 не має.

Крім
того, договором оренди торгівельного обладнання № 37 від 25.01.06, передбачена
передача у володіння та користування тільки торгівельного кіоску № 28 без місця
або земельної ділянки для його розташування.

Таким
чином, судом встановлений факт неналежного виконання обов'язків з боку  СПД
ОСОБА_1. за договором № 37 від 25.01.2006, а тому з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 3120,00  грн.

Згідно
ст.  ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 102,00
грн.  і інформаційне -технічне
забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача по
зустрічному позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
22, 49, 82 -85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          У первісному позові відмовити
повністю.

2.          Зустрічний  позов задовольнити  повністю.

3.          Визнати дійсним договір оренди
торгового обладнання № 37 від 25.01.2006,
укладений між суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний кодНОМЕР_1) та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2
(АДРЕСА_2, ідентифікаційний код
НОМЕР_2).

4.          Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний кодНОМЕР_1)
на користь суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2  (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код  НОМЕР_2) заборгованість в сумі  3120,00 грн.,   витрати по сплаті державного мита в сумі
102,00 грн., а також  витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Наказ
видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя
І.В.
Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

26.06.2008

Розсилка:

1.          СПД
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

2.          СПД
ОСОБА_3  (АДРЕСА_2)

3.          Справа

4.          наряд