СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

12 травня 2008 року

м. Севастополь Справа № 2-16/8811-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Черткової І.В.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Щепанської О.А.,

секретар судового засідання                                        Яресько О.В.

за участю представників сторін:

позивача не з'явився;

відповідача Бокова Людмила Валентинівна, довіреність № 96/10/10-0 від 09.01.2008, Цаповська Олена Валеріївна, довіреність № 44531/10/10-0 від 31.03.08;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 08.02.2008 у справі № 2-16/8811-2007А

за позовом державного підприємства "Керченський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву (вул. Вокзальне шосе, 32, місто Керч, 98302)

до Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим (вул. Борзенко, 40, місто Керч, 98300)

про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.02.2008 у справі № 2-16/8811-2007А позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано рішення Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим від 30.03.2007 № /1. Стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача 03, 40 грн судового збору.

Постанова мотивована тим, що матеріалами справи підтверджується проведення перевірки без законних підстав, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погодившись з постановою суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену постанову скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджені обставини справи та порушено норми матеріального права.

У судовому засіданні відповідач підтримав свої вимоги.

Позивач у судове засідання не з’явився. Відповідно до статті 33 Кодексу адміністративного судочинства України позивач належним чином повідомлений про час і місце засідання суду, проте він не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції, тому судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність його представника.

Переглянувши постанову суду відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

У період з 31.01.2007 по 14.02.2007 Державна податкова інспекція в місті Керчі Автономної Республіки Крим провела перевірку державного підприємства "Керченський комбінат хлібопродуктів" Державного комітету України з державного матеріального резерву з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства при виконанні контракту № 141196 від 14.11.1996, укладеного з фірмою „Internova Trading Company” (США), за результатами якої складено акт № 229/23-1/00951994 (а. с. 10).

Перевіркою встановлено порушення позивачем статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю”, а саме: використання в розрахунках між резидентом та нерезидентом в рамках торгового обороту національної валюти України без наявності індивідуальної ліцензії Національного банку України.

На підставі зазначеного акту Державна податкова інспекція в місті Керчі Автономної Республіки Крим 30.03.2007 прийняла та надіслала на адресу позивача рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 400 000, 00 грн на підставі статті 16 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю”, статті 3 Указу Президента України „Про врегулювання порядку одержання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів та застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства”, пункту 2.2 Порядку застосування штрафних санкцій за порушення валютного законодавства, затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України від 04.10.1999 № 542, пункту 2.6 розділу 2 Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.02.2000 № 49.

Позивач оскаржує зазначене рішення, оскільки вважає, що законних підстав для проведення перевірки не було.

В акті № 229/23-1/00951994 зазначено, що працівниками податкової інспекції було проведено документальну невиїзну перевірку. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” документальні невиїзні перевірки здійснюються на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов'язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов'язкових платежів) незалежно від способу їх подачі. Із аналізу даної норми та іншого законодавства (Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при адмініструванні податку на прибуток, затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 11.12.2006 №766, Методичні рекомендації щодо взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби України при організації та проведенні перевірок достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затверджені наказом Державної податкової адміністрації України від 18.08.2005 № 350) вбачається, що основними задачами (напрямами) камеральної перевірки (документальної невиїзної) є: перевірка правильності складання податкових декларацій і розрахунків по податках, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податків, що підлягають сплаті до бюджету, перевірка обґрунтованості застосування ставок податку і податкових пільг, правильності відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування (виявлення арифметичних або методологічних помилок); перевірка своєчасності представлення розрахунків по податках до податкового органу; логічний контроль (перевірка логічного зв'язку між окремими звітними і розрахунковими показниками, порівняння звітних показників з показниками попереднього звітного періоду); перевірка узгодженості показників, що повторюються в податкових деклараціях і розрахунках; попередня оцінка податкових декларацій і розрахунків щодо достовірності окремих звітних показників, наявності сумнівних фактів або невідповідностей, що вказують на можливі порушення податкового законодавства. Таким чином, документальна невиїзна перевірка включає в себе доперевірочний аналіз документів податкової звітності. Аналіз фінансово-господарської діяльності суб’єкта господарювання проводиться при проведенні виїзних планових перевірок (підпункт 2.2.17 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затверджений наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005).

Як вбачається із акту перевірки № 229/23-1/00951994, працівниками податкової інспекції проведено аналіз фінансово-господарської діяльності позивача на предмет дотримання вимог податкового та валютного законодавства при виконанні контракту № 141196 від 14.11.1996, укладеного з фірмою „Internova Trading Company” (США), а не проведено доперевірочний аналіз документів податкової звітності позивача. Така перевірка не відповідає суті документальної невиїзної як різновиду податкових перевірок, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, а тому не може нею вважатися.

В акті № 229/23-1/00951994 не відображені відомості про те, чи є зазначена перевірка плановою, чи позаплановою. Оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що перевірка позивача була плановою, то таку перевірку слід вважати позаплановою. Закон України „Про державну податкову службу в Україні” встановлює підстави проведення для позапланових виїзних перевірок. Як вбачається із акту № 229/23-1/00951994 працівниками податкової інспекції проведено невиїзну перевірку. Проте, оскільки характер проведеної перевірки (аналіз фінансово-господарської діяльності позивача на предмет дотримання вимог податкового та валютного законодавства при виконанні контракту № 141196 від 14.11.1996) відповідає характеру перевірок, які визначені законодавцем в Законі України „Про державну податкову службу в Україні” як виїзні, то на таку перевірку слід поширювати і встановлені законодавцем вимоги щодо їх проведення.

Відповідно до статті 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” позапланова виїзна перевірка здійснюється на підставі обставин, викладених у цій статті, за рішенням керівника податкового органу, яке оформлюється наказом чи на підставі рішення суду. Відповідачем не надано суду доказів обґрунтованості підстав проведення перевірки позивача. Отже, перевірку проведено за відсутності законних підстав.

Крім того, відповідачем порушено пункт 4 частини 1 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” щодо своєчасності повідомлення позивача про проведення перевірки. Відповідно до зазначеної норми письмові повідомлення про такі запрошення направляються не пізніше ніж за десять робочих днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (посадова особа платника податків. Враховуючи, що перевірка позивача почалась 31.01.2007, то податкова інспекція повинна була направити запрошення не пізніше ніж 21.01.2008. В акті перевірки зазначено, що запрошення направлено позивачу лише 25.01.2007.

Порушено відповідачем і встановлені строки тривалості проведення перевірок. Відповідно до статті 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” тривалість позапланової виїзної перевірки не повинна перевищувати 10 робочих днів. Перевірка позивача проводилась з 31.01.2007 по 14.02.2007, що з вирахуванням вихідних днів складає 11 робочих.

Отже, законних підстав для проведення перевірки не було, а тому рішення Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим від 30.03.2007 № /1 є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в місті Керчі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2.Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 08.02.2008 у справі № 2-16/8811-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання нею законної сили.

Головуючий суддя                                                  І.В. Черткова

Судді                                                                                К.В. Волков

О.А. Щепанська