ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"23" червня 2008 р.

справа № 20-2/548

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідачів Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської

(99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60)

військової частини А0235 (99029, м. Севастополь, вул. Соловйова, 1)

про стягнення 16 808,94 грн.,

за участю військового прокурора Севастопольського гарнізону

(99011, м. Севастополь, вул. Суворова, 27)

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники:

прокурора –Котелевець М.В., посвідчення № 303 від 14.01.2008;

позивача –Філатова Л.Б., довіреність № 9/0/2-08 від 02.01.2008;

відповідачів:

Севастопольська КЕЧ морська –Кравець О.М., довіреність б/н від 24.04.2008;

військова частина А-0235 - не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі –ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (далі –Севастопольська КЕЧ морська), військової частини А 0235 (далі –в/ч А 0235) про стягнення 16808,94 грн., з яких: з Севастопольської КЕЧ морської: суму пені - 736,34 грн., 3% річних –667,61 грн. та збитки від інфляційного подорожчання у розмірі 2310,32 грн; з в/ч А 0235: заборгованість за перевищення ліміту активного споживання у сумі 13094,67 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 797 від 21.04.2004, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Севастопольська квартирно-експлуатаційна частина морська у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує з посиланням на те, що вона є бюджетною установою та відповідно до вимог Бюджетного кодексу України вона не є розпорядником бюджетних коштів. Також відповідач вважає, що у вказаних позовних вимогах позивачем взагалі не вказані норми, на підставі яких Севастопольська КЕЧ морська повинна нести матеріальну відповідальність за прострочення грошового зобов’язання (т.1 арк.с. 77-78).

Військова частина А 0235 явку повноважних представників у судове засідання не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно за адресою, вказаною у позовній заяві, договорі про постачання електричної енергії. Факт отримання військовою частиною судових документів підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 6734887 (т.1 арк.с.74).

Військова частина А 0235 не скористалась правом, наданим їй статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надала господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

У судовому засіданні 05.05.2008 військовий прокурор Севастопольського гарнізону заявою №1899 від 30.04.2008 повідомив про вступ до участі у справі за своєю ініціативою (т.2 арк.с.1).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представників прокурора, позивача та Севастопольської КЕЧ морської, суд

В С Т А Н О В И В :

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 (у відповідних редакціях) та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 N 28 (у відповідних редакціях) (далі - Правила).

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

21.04.2004 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник) та в/ч А 0235 (Споживач), 9 Відділенням морської інженерної служби ВМС України (правонаступник - Севастопольська КЕЧ Морська, Платник) був укладений договір № 797 на постачання електричної енергії (далі - Договір), який відповідно до умов пункту 10.4 Договору був продовжений на наступні періоди.

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати Споживачу електричну енергію, а Споживач спільно з Платником оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії та здійснювати інші платежі відповідно до умов цього Договору та додатків до нього.

Відповідно до пункту 2.2.2 Договору Споживач зобов’язався додержуватися режимів споживання електроенергії у відповідності до розділу 5 Договору, яким передбачено встановлення договірних величин споживання електроенергії та потужності.

15.08.2005 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго” та в/ч А-0235 (Споживач) укладена додаткова угода до договору № 797 від 21.04.2004, відповідно до якої Споживач зобов’язаний сплатити постачальнику двохкратну вартість величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії та вартості перевищення граничної величини електричної потужності кожного територіально відокремленого підрозділу (т.2 арк.с. 11).

Додатком № 1 до Договору сторони узгодили граничні величини електроспоживання на 2006, 2007 роки.

Згідно наданих споживачем звітів про витрату електроенергії обсяг спожитої в/ч А0235 електроенергії перевищив обсяги договірної величини: у лютому 2006 року на 7698 кВт/г, у березні 2006 року на 5570 кВт/г, у квітні 2006 року на 4780 кВт/г, у травні 2006 року на 3162 кВт/г, у червні 2006 року на 4258 кВт/ч, у липні 2006 року на 1912 кВт/г, у серпні 2006 року на 1208 кВт/г, у вересні 2006 року на 1180 кВт/г, у жовтні 2006 року на 1404 кВт/г, у листопаді 2006 року на 591 кВт/г, у грудні 2006 року на 1776 кВт/г, у січні 2007 року на 494 кВт/г, у лютому 2007 на 434 кВт/г, у березні 2007 року на 2352 кВт/г, у квітні 2007 року на 3657 кВт/г, у травні 2007 року на 359 кВт/г, у червні 2007 року на 1804 кВт/г, у вересні 2007 року на 351 кВт/г, у жовтні 2007 року на 191 кВт/г.

Згідно частин п’ятої та сьомої статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника.

На підставі викладеного позивачем виставлені рахунки за перевищення ліміту активного споживання у кількості 19 штук на загальну суму 13094,67 грн. (арк.с. 40-58).

Але при вивченні судом цих рахунків встановлено, що всі вони виставлені не Споживачу, а Платнику за Договором –Севастопольській КЕЧ морській, що не відповідає умовам додаткової угоди до договору № 797 від 21.04.2004, укладеної 15.08.2005 між позивачем та в/ч А0235.

Частина четверта пункту 8.1 Договору визначає, що всі рахунки на оплату електроенергії повинні оплачуватися споживачем протягом 5 банківських днів з дня їх виписки.

Згідно з статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк згідно з вказівками закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок –згідно зі звичайними вимогами. Одностороння відмова від виконання зобов’язань та одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом.

За таких обставин, у зв’язку з тим, що згідно додаткової угоди від 15.08.2005 платником вартості величини перевищення договірної величини споживання електричної енергії є в/ч А0235, а вимоги-рахунки про оплату вказаної заборгованості були направлені на адресу Севастопольської КЕЧ морській, позовні вимоги в частині стягнення з військової частини А0235 заборгованості за перевищення ліміту активного споживання у сумі 13094,67 грн. визнані судом такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з Севастопольської КЕЧ морської 3 % річних у сумі 667,61 грн. та 2310,32 грн. суми інфляційного відшкодування за прострочення оплати спожитої електричної енергії у період з 30.10.2004 по 29.10.2007.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, сплачує кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором чи законом.

Згідно пункту 4.2.4 Договору Споживач та (або) Платник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, за вимогою Постачальника зобов’язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох відсотків річних з простроченої суми боргу.

За таких обставин заявлені позовні вимоги про стягнення з Севастопольської КЕЧ морської суми 3% річних у розмірі 667,61 грн. та збитків від інфляційного подорожчання у розмірі 2310,32 грн. суд визнає такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з Севастопольської КЕЧ морської пеню у сумі 736,34 грн.

Згідно частини другої статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Згідно статей 546, 549, пункту 3 статті 611 Цивільного кодексу України, пункту 4.2.1 Договору у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статей 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно пункту 4.2.1 Договору за недотримання строків платежів, передбачених пунктами 2.2.4, 2.2.5 цього Договору, вказаних у додатку „Порядок розрахунків”, Споживач та (або) Платник оплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення. Пеня нараховується з дати остаточного розрахунку, вказаного у Додатку №6 „Звіт про обсяг постачання електроенергії за розрахунковий період”. Сума пені нараховується Споживачу до дня погашення заборгованості та включається до платіжної вимоги окремою стрічкою.

У зв’язку з викладеним нарахована позивачем сума пені у розмірі 736,34 грн., обґрунтована, та визнана судом такою, що також підлягає стягненню.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Беручи до уваги викладене та керуючись статтями 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Севастопольської квартирно-експлуатаційної частини морської (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 60, код у , р/р 0742 в УДКУ, МФО 824509) на користь відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Київ, МФО 300506) пеню у сумі 736,34 грн. (сімсот тридцять шість грн. 34 коп.); 3% річних у сумі 667,61 грн. (шістсот шістдесят сім грн. 61 коп.); збільшення боргу з урахуванням індексу інфляції у сумі 2310,32 грн. (дві тисячі триста десять грн. 32 коп.); витрати по сплаті державного мита у сумі 37,14 грн. (тридцять сім грн. 14 коп.) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 26,07 грн. (двадцять шість грн. 07 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншої частині позовних вимог, заявлених до військової частини А0235, відмовити.

Суддя Н.Г.Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог

ст. 84 Господарського процесуального кодексу України

і підписано 27.06.2008.