ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2008 р.

№ 2/254-14/107

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

суддів

Кочерової Н.О.

Самусенко С.С.

Черкащенка М.М.

розглянув

касаційну скаргу

Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу

на постанову

у справі

від 11.03.2008р.

Львівського апеляційного господарського суду

№ 2/254-14/107

господарського суду Івано-Франківської області

за позовом

до

про

Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу

товариства з обмеженою відповідальністю "Кий"

стягнення 1 162,45 грн.

за участю представників сторін:

від позивача не з'явилися

від відповідача не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2007 року Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Кий" про стягнення заборгованості в сумі 1 162,45 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що 20.04.2001 між сторонами укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 54,1 кв.м, що знаходиться у м. Івано-Франківську по вул. Північний Бульвар,11.

З акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 29.06.2006 вбачається, що у відповідача виникла заборгованість у сумі 1 560 грн., а станом на 30.06.2007 –1162,45 грн.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 15.11.2007 (суддя Булка В.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 (судді: Якімець Г.Г.- головуючий, Дубник О.П., Дух Я.В.) рішення залишено без змін.

Відмовляючи в позові та залишаючи рішення без змін, господарські суди виходили з необґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі Івано-Франківський національний технічний університет нафти і газу просить скасувати рішення господарського суду та постанову апеляційного господарського суду і передати справу на новий розгляд до господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2001 між Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Кий" (Орендар) укладено договір оренди №2, відповідно до якого відповідачу передано в строкове платне володіння та користування нежитлове приміщення в гуртожитку № 5 загальною площею 54,1 кв.м, що знаходиться у м. Івано-Франківську по вул. Північний Бульвар,11.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Відмовляючи в позові господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивач в односторонньому порядку змінив умови договору щодо розміру орендної плати.

Проте з цим висновком судових інстанцій погодитися не можна, бо зроблено його з порушенням ст. 43 ГПК України щодо повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин справи –а саме умов договору, які стосуються розміру орендної плати

Як встановлено господарським судом і вбачається з матеріалів справи, 15.03.2006 Контрольно-ревізійним управлінням в Івано-Франківській області проведено ревізію окремих питань виконання кошторисів доходів і видатків Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, в результаті якої виявлено, що позивачем порушено Методику розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, згідно якої відповідачу занижено орендну плату з 15 відсотків до 13 відсотків.

При цьому судовими інстанціями не враховано, що актом КРУ встановлено саме недотримання Методики, яка покладена в основу визначення розміру орендної плати.

Як правомірно встановлено судами попередніх інстанцій, вартість дезінфекції 39,98 грн., суму якої просить стягнути позивач, договором не передбачена і не підлягає стягненню.

Беручи до уваги, що господарськими судами попередніх інстанцій в порушення ст.43 ГПК України не були всебічно і повно розглянуті всі обставини справи та виходячи з повноважень касаційної інстанції щодо перевірки повноти встановлення обставин справи у рішенні або постанові господарського суду, передбачених частиною 2 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України, відсутність якої унеможливлює правильність застосування норм матеріального права при вирішення спору, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що прийняті у справі судові рішення та постанова підлягають скасуванню, а справа передачі на новий розгляд.

При новому розгляді справи господарському суду необхідно врахувати вимоги ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно якої орендна плата визначається згідно розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, що затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786.

При цьому, належним чином дослідити умови укладеного між сторонами договору №2 від 20.02.2001 та в залежності від встановленого і відповідно до чинного законодавства вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу задовольнити.

Постанову від 11.03.2008 Львівського апеляційного господарського суду та рішення від 15.11.2007 господарського суду Івано-Франківської області у справі № 2/254-14/107 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                              Н. Кочерова

Судді:                                С. Самусенко

М. Черкащенко