ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.08                                                                                 Справа № 6/111

Суддя Василенко Т.А., розглянувши матеріали за позовом

Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ”Укрторг", м. Антрацит Луганської області

про стягнення 1 160 688 грн. 74 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Покрасьон Ю.В., дов. № 1331/08 від 27.12.07;

від відповідача –Мірошниченко І.І., дов. від 06.08.08;

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача неустойки за недопоставлену вугільну продукцію за договором № 347 від 15.10.07 у сумі 1 160 688 грн. 74 коп.

Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву № 23/08 від 07.08.08, за яким останній зазначає, що між сторонами у справі укладено договір та постачання вугільної продукції № 347 від 15.10.07 У зв’язку із зміною вартості вугілля та ненадання позивачем гарантійних листів на оплату залізничного тарифу відповідач не мав можливості поставити останньому вугілля у кількості 30 000 тон., у зв’язку з чим поставив лише 7372,926 тон.

Оскільки збільшилася ціна на вугільну продукцію відповідач пропонував позивачу укласти додаткову угоду до договору, але останній від підписання таких угод відмовився.

Поставка продукції за узгодженою в договорі ціною спричинить збитки відповідачу, окрім цього, позивач не довів наявність збитків внаслідок недопоставки продукції.

В той же час, відповідач надав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій до 15 тис. грн. 00 коп., у зв’язку з тяжким фінансовим станом та просить суд застосувати п.3 ст. 83 ГПК України.

Представник позивача з доводами відповідача не погодився та заперечив проти зменшення суми штрафних санкцій.

Дослідивши обставини справи, додатково надані матеріали, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Між Відкритим акціонерним товариством ВАТ «Центренерго»(позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укторг»(відповідачем у справі) було укладено договір про постачання вугільної продукції від 15.10.07 № 347, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов’язання поставити позивачу вугільну продукцію, а

позивач –прийняти вугілля і оплатити його вартість на умовах договору. Обсяг поставки вугілля складає 30 000 тон.

Додатком №1 до договору сторони обумовили, що вугілля постачається у жовтні, листопаді, грудні 2007 року по 10 000 тон в місяць.

Згідно розділу 8 договору строк його дії до 01.02.08.

Як було встановлено при розгляді справи, відповідачем при виконанні договору були порушені вказані вище умови, а саме - останній поставив товар лише у кількості 7372,926 тон., тобто недопоставлено вугілля у кількості 22 627,074 тони за ціною 372 грн. 00 коп., загальною вартістю 8 417 271 грн. 52 коп.

З огляду на викладене, позивач звернувся до суду із даним позовом за яким просить стягнути з відповідача неустойку в порядку ст. 231, 232 ГК України у сумі 1 160 688 грн. 74 коп., в тому числі: пеня –571 479 грн. 73 коп., штраф –589 209 грн. 06 коп.

Факт недопоставки вказаної кількості вугільного концентрату підтверджений матеріалами справи, у тому числі доданими до справи залізничними квитанціями про фактичну кількість поставок та визнаний відповідачем.

Відповідач факт недопоставки підтвердив але клопоче перед судом про зменшення суми штрафних санкцій.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності суд прийшов до наступного.

В силу ст.218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Отже, види забезпечення виконання зобов’язань є спеціальними мірами майнового характеру, які стимулюють належне виконання зобов’язання боржником шляхом встановлення додаткових гарантій задоволення вимог кредитора, а тому забезпечення виконання зобов’язань будь-яким з видів передбачених статтею 546 Цивільного кодексу України, також створює зобов’язальні правовідносини між кредитором та боржником.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно ч.2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено

законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких

допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У даному випадку позивач у справі - ВАТ «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго»створено шляхом реорганізації Державної акціонерної енергогенеруючої компанії «Центренерго»засновником якого є держава в особі Міністерства енергетики та електрифікації України.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України встановлюється загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобов'язання, незалежно від того, виникли чи ні у зв'язку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, частина 3 статті 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Так, пунктом 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов’язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частина 3 статті 83 ГПК України надає господарському суду право, ухвалюючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Отже, якщо порушення зобов'язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб'єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У даному випадку позивачем не доведений суду факт наявності збитків у зв’язку із невиконанням відповідачем умов договору.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем штрафні санкції нараховані правомірно, але в силу положень ч. 3 ст. 83 ГПК України суд зменшує штрафні санкції 1 160 688 грн. 74 коп. до 15 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.ст.44,49 ГПК України судові витрати у повному обсязі слід покласти на відповідача.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 44,49,83,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрторг», м. Антрацит Луганської області, вул. Леніна, буд.12, код 30008040, на користь:

- Відкритого акціонерного товариства «Державна енергогенеруюча компанія «Центренерго», м. Київ, вул. Народного ополчення, буд. 1 (поштова адреса м. Київ, МСП, вул. Магнітогорська, буд. 1), код 22927045, неустойку у розмірі 15 000 грн. 00 коп. , витрати по держмиту в сумі 11 607 грн. 00 коп. , витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –19.09.08.

Суддя                                                                       Т.А.Василенко

Помічник судді Т.В.Шкуть