ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 48/123

07.05.08

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№48/123

07.05.2008

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Диапазон»

До

Державного підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України»

Про

стягнення 28 857 074,37 грн.

Суддя Сулім В.В.

Представники сторін:

Від позивача:

Кушнаренко І.О. –пред. за довір.

Від відповідача:

Гамоля П.І. –пред. за довір.

07.05.08р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Диапазон»(далі –позивач), звернулось до суду з позовом до Державного підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України»(далі –відповідач), про стягнення основної заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% відсотків річних на загальну суму 28 857 074,37 грн. та судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.08р. було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін ознайомлено з їх правами та обов'язками відповідно до ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз'яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, у відповідності з вимогами ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір поставки №КД-10/1 за умовами якого відповідач, як замовник, замовляє , приймає та оплачує, а позивач, як постачальник зобов’язується поставити установити, налагодити, впровадити та передати у власність Замовника сертифіковане технічне обладнання і устаткування, ліцензійне програмне забезпечення та ліцензії на право користування програмним забезпеченням (надалі - Продукція), в асортименті, кількості, відповідної якості, у терміни та за цінами, погодженими умовами Договору і згідно до специфікації, виконати роботи з річної підтримки програмного забезпечення і інсталяції ліцензійного програмного забезпечення.

Позивач повністю виконав свої зобов’язання по договору, в той час як відповідач не розрахувався за поставлену продукцію, в зв’язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором, а також у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати, пеню та 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.08р. було припинено провадження у справі в частині стягнення з відповідача основної заборгованості за договором в сумі 27 154 000,00грн. на підставі відсутності спору між сторонами в даній частині в зв’язку з її оплатою (п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши всі наявні у матеріалах справи докази, дослідивши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Диапазон" (далі - Постачальник, Позивач) та Державним підприємством «Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України»(надалі - Замовник, Відповідач) 15.11.2007 року підписано договір поставки № КД-10/1 (надалі - Договір), за умовами якого Замовник замовляє, приймає і оплачує, а Постачальник зобов'язується поставити, установити, налагодити, впровадити та передати у власність Замовника сертифіковане технічне обладнання і устаткування, ліцензійне програмне забезпечення та ліцензії на право користування програмним забезпеченням (надалі - Продукція), в асортименті, кількості, відповідної якості, у терміни та за цінами, погодженими умовами Договору і згідно до специфікації, виконати роботи з річної підтримки програмного забезпечення і інсталяції ліцензійного програмного забезпечення.

Згідно з пунктом 4.6. Договору приймання-передача Продукції здійснюється вповноваженими представниками Постачальника та Замовника, і оформлюється накладними та Актом приймання-передачі згідно чинного законодавства України. Пункт 4.9. Договору передбачає, що виконання робіт налагодження, впровадження обладнання, а також програмного забезпечення починається не пізніше 5 календарних днів з дня поставки Продукції і виконується протягом календарного місяця. Факт виконання робіт оформлюється двостороннім Актом виконаних робіт (п. 4.10 Договору).

Позивачем в повному обсязі виконано перед Замовником свої зобов'язання, передбачені Договором, а саме здійснило поставку Продукції (Акт приймання-передачі №1 від 28 грудня 2007 року, Акт приймання-передачі № 11 січня 2008 року, Видаткова накладна № АС-2112/1 від 25.12.2007 року, Видаткова накладна № 1101/1 від 11 січня 2008 року) та здійснило налагодження, впровадження, встановлення обладнання, про що свідчить Акт виконаних робіт № 1, підписаний Сторонами 07.02.2008 року.

Відповідно до п. 1.2. Договору Замовник в свою чергу зобов'язується прийняти і оплатити Постачальнику продукцію, відповідно до п. 2.3. Договору, який зазначає, що аванс -50% Замовник сплачує протягом 5-ти робочих днів із дня надання банківської гарантії, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника, а решту, у розмірі 50% від загальної вартості цього договору (відповідно до п. 2.2. Договору вартість становить 78 450 000,00 грн.) Замовник сплачує протягом 5-ти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника із дня підписання Акту виконаних робіт за цим Договором.

Судом встановлено, що відповідачем виконано свої зобов’язання з простроченням строків платежів, а саме: відповідачем не було вчасно проведено остаточного розрахунку з позивачем в сумі 37 385 000, 00 грн., як передбачено це п. 2.3. Договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач повинен був повністю розрахуватися з позивачем протягом 5-ти робочих днів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок Постачальника із дня підписання Акту виконаних робіт за Договором, тобто –до 15.02.2008р.

Таким чином, сума 37 385 000,00 грн. була перерахована відповідачем позивачу з порушенням строків.

Судом встановлено, що:

З 15.02.2008р. по 29.02.2008р. заборгованість відповідача складала 37 385 000,00 грн.

З 01.03.2008р. по 28.03.2008р. –27 154 000,00грн.

З 29.03.2008р. по 01.04.2008р. –27 147 712,50 грн.

З 02.04.2008р. по 30.04.2008р. –19 262 712,50 грн.

Частина 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Виходячи з положень ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України , штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.3. Договору у випадку порушення термінів, передбачених п.2.3. Договору Постачальник має право вимагати від Замовника сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несплаченої суми за кожен день прострочення.

Суд перерахувавши суму пені за формулою:

Сума пені = „сума заборгованості”*(ставка НБУ *2:366 днів)*„кількість днів прострочення”,

погоджується з розрахунком позивача та вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі - 755728,28 грн.

Суд перерахувавши суму 3% річних за формулою:

Сума 3% річних = сума заборгованості * (3% : 366 днів) * кількість днів прострочення,

погоджується з розрахунком позивача та вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача щодо стягнення 3% річних в сумі -160 749,90 грн.

Суд перерахувавши інфляційні втрати за формулою

Сума інфляційних втрат = (((„сума заборгованості” * „індекс інфляції за який нараховуються інфляційні втрати” / 100) - сума заборгованості ) : „кількість днів в місяці за який нараховуються інфляційні втрати” ) * „кількість днів прострочення”

Не погоджується з сумою нарахованою позивачем, як інфляційні втрати, оскільки строк прострочення весь час зменшувався та не перевищував місяця.

((37385000,00 грн.* 1.027 - 37385000,00 грн.) /29 днів*15 днів) + ((27154000,00грн.* 1,038 -27154000,00грн.) /31 днів *28 днів) + ((27147712,50 грн. *1,031 -27147712,50 грн.) /30 днів * 3 дні) + (19262712,50 грн. *1,031 - 19262712,50 грн.) /30 днів *29 днів) = 2 115 493,40 грн.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині нарахування інфляційних втрат в сумі 2 115 493,40 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Оскільки спір виник в зв’язку з недобросовісним виконання відповідачем своїх зобов’язань по договору та керуючись ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, сплати державного мита підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства „Головний інформаційно-обчислювальний центр Державної адміністрації залізничного транспорту України” (01030, м. Київ, вул. І. Франка, 21, р/р 7 в АБ „Експрес-банк” м. Київ, МФО 322959, ) з будь-яких виявлених рахунків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Диапазон»(03680, м. Київ, вул. Святошинська, 34, р/р у Донецькій філії ВАТ „Родовід банк”, МФО 394512, ) 755728,28грн. (сімсот п’ятдесят п’ять тисяч сімсот сорок дев'ять) гривень, 28 коп. –пені, 160 749 (сто шістдесят тисяч сімсот сорок дев'ять ) гривень 90 коп. –3% річних, 2115493 (два мільйона сто п’ятнадцять тисяч чотириста дев’яносто три) гривні 40 коп. –інфляційних втрат, 25500 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) гривень 00 коп. –державного мита та 118 (сто вісімнадцять) гривень 00 коп. –витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя В.В. Сулім

Дата підписання 14.05.2008р.