ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2008 Справа № 19/25(32/1-07)(7/23)-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Стрелець Т. Г. (доповідача),

суддів: Логвиненка А.О., Головка В.Г.,

при секретарі судового засідання: Ревковій Г.О.,

Представники сторін:

від позивача: Кривцова Є.І юрисконсульт, довіреність № 82 від 19.11.07;

від відповідача-3: Кітченков Є.І. представник, довіреність № б/н від 10.05.06;

від відповідача-1, 2 та третьої особи: представники в судове засідання не з’явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008р. у справі № 19/25(32/1-07)(7/23)-08

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ (вул. Комсомольська 58, м. Дніпропетровськ, 49000)

до відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірми "Співдружність", с. Р. Люксембург Широківського району Дніпропетровської області (вул. Степна, 1, с. Р. Люксембург, Широківський район, Дніпропетровська область, 50074)

відповідач-2 - Закритого акціонерного товариства "Торгівельна група "Майстер", м. Дніпропетровськ (вул. Свердлова, 6, м. Дніпропетровськ, 49101)

відповідач-3 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер", м. Дніпропетровськ (прос. Труда, 9, м. Дніпропетровськ, 49040)

за участю третьої особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Жовтневого відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (вул. Томського, 37, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50015)

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008 року (суддя Петренко І. В.) в позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до відповідачів про визнання недійсними договору купівлі-продажу від 10.09.02р., укладеного між ТОВ АФ “Співдружність” та ЗАТ “Торгівельна група “Майстер”, договору купівлі-продажу від 24.09.02р., укладеного між ЗАТ “Торгівельна група “Майстер” та ТОВ “Майстер”, відповідно до умов яких відчужувалося нежитлове приміщення ресторану “Перлина”, загальною площею 657,2 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, буд. 26 та зобов’язання ТОВ “Майстер” повернути вищезазначене приміщення до державної власності в особі Регіонального відділення ФДМУ по Дніпропетровській області, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, Регіональне відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008 року скасувати, постановити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

На думку скаржника, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008р. винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

Свою позицію скаржник обґрунтовує наступним. Судом першої інстанції в порушення вимог п. 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не враховані рішення від 14.10.99р. арбітражного суду Дніпропетровської області по справі № Д25-66 та рішення від 01.11.2001р. господарського суду Дніпропетровської області по справі № Д4/35, щодо зобов’язання повернути приміщення ресторану «Перлина»до державної власності в особі регіонального відділення, в зв’язку з чим господарський суд Дніпропетровської області дійшов помилково висновку, що ТОВ агрофірма «Співдружність»є добросовісним набувачем, витребування майна у якого згідно приписів ч. 2 ст. 145 ЦК УРСР не допускається.

Справа № 19/25932/1-07)(7/23)-08 неодноразово переглядалась судами різних інстанцій (а. с. 85-86, т. 2; а. с. 109-112, т. 2).

Ухвалою від 07.03.2008р. прийнято апеляційну скаргу до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 02.04.2008р. на 11 год. 00 хв.

Розпорядженням заступника голови суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду Неклесою М.П. від 01.04.2008р., справа № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий –Стрелець Т.Г. (доповідач), Головко В.Г., Логвиненко А.О.

Ухвалою від 01.04.2008р. справу №19/25(32/1-07)(7/23)-08 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий –Стрелець Т.Г. (доповідач), Головко В.Г., Логвиненко А.О.

Ухвалою від 02.04.2008р. розгляд апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області відкладено до 10 год. 30 хв. 23.04.2008р.

Розпорядженням заступника голови суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду Неклесою М.П. від 22.04.2008р., справа № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий –Стрелець Т.Г. (доповідач),Логвиненко А.О., Мороз В.Ф.

Розпорядженням заступника голови суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду Неклесою М.П. від 12.05.2008р., справа № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий –Стрелець Т.Г. (доповідач),Логвиненко А.О., Головко В.Г,

Відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спідружність», відзив на апеляційну скаргу не надало, явку повноважних представників в судовому засіданні не забезпечило.

Відповідач-2 - Закрите акціонерне товариство «Торгівельна група «Майстер»надало відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого апеляційну скаргу Регіонального Фонду державного майна України по Дніпропетровській області просить залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008р. по справі № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 залишити без змін. Вважає, що суд першої інстанції в порядку ст.ст. 43, 47, 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази, та керуючись законом, правомірно відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Відповідач-3 –Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстер»у відзиві на апеляційну скаргу, зазначив, що рішення суду першої інстанції від 11.02.2008р. є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, просить відмовити в її задоволенні на підставі наступного:

-          позивач стверджує, що право власності на спірний об’єкт у відповідача-1 виникло відповідно до договору фінансового лізингу, однак судом першої інстанції встановлено факт придбання спірного майна ТОВ АФ «Співдружність»з прилюдних торгів, які були організовано 03.09.2002р. КФ СПД «Укрспецюст», в рамках виконавчого провадження Жовтневого відділу ДВС Криворізького РУЮ м. Кривого Рогу по примусовому виконанню наказу господарського суду Дніпропетровської області № 4/57 від 14.05.2002р., що підтверджується протоколом торгів № 702 від 03.09.2002р., а тому це майно відповідно до вимог ч. 2 ст. 145 ЦК УРСР та ст. 388 ЦК України не може бути витребувано, тому що нерухоме майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень;

-          твердження позивача щодо права витребування майна від набувача, як це передбачено ст. 145 ЦК УРСР, тому що воно вибуло з володіння поза волею Фонду державного майна по Дніпропетровській області, обґрунтовано спростовуються судом першої інстанції з посиланням ч. 2 ст. 145 Цивільного кодексу УРСР та обставини справи. Так в рішенні господарського суду Дніпропетровської області правомірно зазначено, що спірне майно не вибуло з володіння власника поза його волею, адже Фонд державного майна України в особі представництва у м. Кривий Ріг сам уклав договір купівлі-продажу спірного приміщення з ТОВ «А.С.Олвіз», який згодом здійснив відчуження такого майна третій особі - ЗАТ «Торгівельна група «Майстер».

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Жовтневий відділ державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надало клопотання про розгляд справи без свого повноважного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, Дніпропетровській апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.03.1997р., укладеного між Представництвом Фонду державного майна України у м. Кривому Розі, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ”, як покупцем, Товариство з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” придбало у власність приміщення ресторану „Перлина” структурного підрозділу державного підприємства громадського харчування „Смерічка”, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 26. Приміщення вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку загальною площею 657, 2 кв.м, в тому числі: площа ресторану –497, 1 кв.м, площа підвалу –160, 1 кв.м.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18.02.1999р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ”, як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест”, як покупцем, Товариство з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” продало, а Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” купило приміщення вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку загальною площею 657, 2 кв.м, в тому числі: площа ресторану –497, 1 кв.м, площа підвалу –160, 1 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, буд. 26.

Відповідно до умов договору № Р-1 фінансового лізингу від 03.05.2001р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” за актом приймання-передачі об’єкту лізингу від 04.052001р. передало в фінансовий лізинг приміщення ресторану „Перлина” на строк 15 років з моменту прийняття об’єкту лізингу.

В подальшому, згідно рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 14.10.1999р. у справі № Д25-66 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення штрафу розірвано договір від 12.03.1997р. купівлі-продажу приміщення ресторану „Перлина” структурного підрозділу державного підприємства громадського харчування „Смерічка”, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 26, зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області приміщення ресторану „Перлина”. Згідно рішення арбітражного суду Дніпропетровської області від 01.11.2001р. у справі № Д4/35 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” та Товариства з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” про визнання недійсним договору визнано недійсним договір купівлі-продажу від 18.02.1999р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „А.С.ОЛВІЗ” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест”, зобов’язано Товариство з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” повернути приміщення ресторану „Перлина” Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській області. Згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 5-11.09.2002р. у справі № Д18-97 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми "Співдружність" та Товариства з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” про визнання недійсним договору фінансового лізингу визнано неукладеним договір фінансового лізингу № Р-1 від 03.05.2001р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” та Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність".

12.03.02р. до Жовтневого ВДВС Криворізького МУЮ надійшов наказ № 4/57 від 14.05.02р., виданий господарським судом Дніпропетровської області про звернення стягнення на майно ТОВ „Агропромінвест” на суму 241650,40 грн.

Згідно вказаного наказу Жовтневим ВДВС Криворізького МУЮ відкрито виконавче провадження.

КФ СПД „Укрспецюст” 03.09.02р. виставлено на продаж із прилюдних торгів майно ТОВ „Агропромінвест”, а саме нежитлове приміщення загальною площею 657,2 кв.м. за адресою: вул. Кремлівська, 26 м. Кривий Ріг.

Згідно протоколу торгів № 702 від 03.09.02р. вищевказане майно придбало ТОВ АФ „Співдружність” за 40065 грн.

06.09.2002р. Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірмі "Співдружність" видано Свідоцтво про придбання нежитлового приміщення з прилюдних торгів, згідно якого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області на підставі акту про проведення прилюдних торгів, затвердженого Державною виконавчою службою Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу 06.09.2002р., посвідчено що Товариству з обмеженою відповідальністю агрофірмі "Співдружність" належить на праві власності нежитлове приміщення, вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Кремлівська, 26. Згідно цього ж Свідоцтва, нежитлове приміщення загальною площею 657,2 кв.м, раніше належало Товариству з обмеженою відповідальністю „Агропромінвест” в м. Кривому Розі на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Герасимовою Л.С., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області від 18.02.1999р. за № 602.

10.09.2002 року Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність" продало Закритому акціонерному товариству "Торгівельна група "Майстер" нежитлове приміщення по вул. Кремлівська, 26 в м. Кривому Розі, вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку загальною площею 657,2 кв.м. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено; сторонами виконано. Відповідно до довідки Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 10.09.2002р. № 426113-252 згідно Єдиного реєстру заборон нежитлове приміщення, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність" на 16 год. 18 хв. 24 сек. 10.09.2002р. під забороною не перебувало.

24.09.2002р. Закрите акціонерне товариство "Торгівельна група "Майстер" продало Товариству з обмеженою відповідальністю "Майстер" нежитлове приміщення по вул. Кремлівська, 26 в м. Кривому Розі, вбудоване в перший поверх чотирьохповерхового житлового будинку загальною площею 657,2 кв.м. Договір купівлі-продажу нотаріально посвідчено; сторонами виконано. Відповідно до довідки Першої Криворізької державної нотаріальної контори від 24.09.2002р. № 430561-1 згідно Єдиного реєстру заборон нежитлове приміщення, власником якого є Закрите акціонерне товариство "Торгівельна група "Майстер" на 15 год. 23 хв. 33 сек. 24.09.2002р. під забороною не перебувало.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК УРСР, який діяв на час укладення спірних договорів, недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. В частині другій ст. 48 ЦК УРСР міститься положення, згідно з яким по недійсній угоді кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі –відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

За змістом ч.1 ст. 145 ЦК УРСР, якщо майно за плату придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не повинен був знати (добросовісний набувач), то власник вправі витребувати це майно від набувача лише в разі, коли майно загублене власником або особою, якій майно було передане власником у володіння, або викрадено у того чи іншого, або вибуло з їх володіння іншим шляхом поза волею.

Судом першої інстанції правомірно зроблено висновок, що права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволенню позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто з застосуванням правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 48 Кодексу, незалежно від того, чи відповідає спірна угода закону.

Аналогічна позиція знайшла підтвердження в постанові Верховного Суду України від 27.09.2005р. у справі № 13/529пд.

Захист прав власника можливий шляхом пред’явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст. 145 ЦК УРСР.

Однак, в спірних правовідносинах були відсутні підстави для задоволення віндикаційного позову з огляду на наступне.

Спірне майно не вибувало з володіння власника поза його волею. Власник в особі уповноваженого ним органу - Представництва Фонду державного майна України розпорядився належним йому спірним нерухомим майном, продавши це майно Покупцеві. Подальші обставини щодо розірвання цього договору в судовому порядку, щодо перепродажу майна без погодження з державним органом приватизації, не спростовують наявність волі державного органу приватизації на укладення угоди Покупцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 145 ЦК УРСР витребування майна з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, не допускалося, якщо майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Матеріалами справи спростовуються твердження позивача, що за договорами купівлі-продажу від 10.09.2002 року та від 24.09.2002р. нерухоме майно продано не його власниками та з порушенням порядку відчуження державного майна, обтяженого зобов’язаннями, підлягає поверненню до державної власності, що і є причиною спору.

За таких обставин місцевий господарський суд обґрунтовано не задовольнив позовні вимоги про визнання недійсними договорів купівлі продажу від 10.09.2002р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність" та Закритим акціонерним товариством "Торгівельна група "Майстер", та від 24.09.2002р., укладеного між Закритим акціонерним товариством "Торгівельна група "Майстер" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстер".

Як зазначалося вище, Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність" придбало спірне нерухоме майно з прилюдних торгів оплатно, вказані торги не були визнані судом недійсними, отже відповідач-1 є добросовісним набувачем, витребування майна у якого згідно приписів ч.2 ст. 145 ЦК УРСР не допускається.

Набувши право власності на спірне нерухоме майно Товариство з обмеженою відповідальністю агрофірма "Співдружність" мало право на його подальше відчуження. Внаслідок подальших угод купівлі-продажу добросовісним набувачем майна на даний час є Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстер".

Крім цього ТОВ „Майстер” отримало право власності на спірне приміщення на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна у ЗАТ „Торгівельна група ”Майстер”, яка в свою чергу придбала майно у ТОВ АФ „Співдружність”, яка володіла майном на підставі Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Тобто всі договори укладені в межах цивільних угод, до яких не застосовувалися вимоги законів „Про приватизацію державного майна” та „Про приватизацію невеликих державних підприємств”.

Позивач в судових засіданнях не змінив підстави позову, не вважав за необхідне змінити позовні вимоги відповідно до ст. 49 ЦК УРСР, а тому до спірних відносин вказана норма судом не була застосована.

До цього ж, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про визнання угод недійсними” при розгляді справ про визнання угоди недійсною на підставі ст. 49 ЦК судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою за відомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування, використання майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян. Інтересам суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або обмежених у обігу.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно з посиланням на норми законодавства не задоволено позовні вимоги про зобов’язання відповідача-3 повернути до державної власності в особі регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області спірне нерухоме майно.

Отже колегія суддів вважає вмотивованим висновок господарського суду, що оскільки спірне майно було придбане ТОВ АФ "Співдружність" з прилюдних торгів, то відповідно до ч. 2 ст. 145 ЦК Української РСР та ст. 388 ЦК України, це майно не може бути витребуване у відповідача-3, тому що спірне нерухоме майно було продано в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ст. 13 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує, захист прав усіх суб’єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб’єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про власність” –право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Суд вважає за можливим застосувати до спірних правовідносин Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирного володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Співвідношення цих норм із приватизаційним законодавством України суд вважає необхідним для захисту права власності покупця, якщо в його діях немає умисних порушень.

З огляду на встановлені судом першої та апеляційної інстанцій обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови в позові в повному об’ємі.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008р. у справі № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.02.2008р. у справі № 19/25(32/1-07)(7/23)-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суд України протягом одного місяця з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя

Т. Г. Стрелець

Суддя

А. О. Логвиненко

Суддя

В. Г. Головко