ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 25/132

27.05.08

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Скіф-Транс»

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідро трак Україна»

про

стягнення 5009,34 грн.

Суддя Морозов С.М.

Секретар судового засідання Денисенко А.В.

Представники:

від позивача: Ігнатова Я.Г. (директор)

від відповідача: не з’явились

В судовому засіданні 27 травня 2008 року за згоди представника позивача було оголошено вступну та резолютивну частину рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Авто-Скіф-Транс»(надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідротрак Україна»(надалі –відповідач) про зобов’язання передати транспортний засіб та стягнення пені в розмірі 5009,34 грн.

В ході розгляду справи, у зв’язку з виконанням відповідачем основного зобов’язання, позивач змінив позовні вимоги і просить стягнути з відповідача пеню у сумі 9183,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач свої обов’язки за договором виконав несвоєчасно, у встановлений договором термін не передавав позивачу транспортний засіб.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, участь свого представника в судових засіданнях не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір купівлі-продажу №01 (надалі-Договір) відповідно до якого відповідач зобов’язався поставити позивачу напівпричіп тентовий MEGA 2007 року випуску.

Згідно з п. 5.3 Договору протягом 3-х днів після його підписання покупець (позивач) має сплатити попередню оплату в розмірі 10% від вартості товару, що становить 27 829,65 грн.

Позивач згідно з платіжним дорученням №125 від 22.02.2008р перерахував відповідачу авансовий платіж в сумі 27829,65 грн.

У відповідності до п. 3.2 Договору товар поставляється протягом 15 днів з моменту одержання попередньої оплати. Таким чином, відповідач мав поставити позивачу товар до 08.03.2008.

Станом на день подання позовної заяви (19.03.2008), відповідачем не було поставлено позивачу транспортний засіб, а саме напівпричіп тентовий MEGA 2007 року випуску згідно умов Договору.

20 березня 2008 року відповідач виконав зобов’язання за Договором щодо передачі транспортного засобу позивачу, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000003 від 20.03.2008р. (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що відповідач своє зобов’язання за Договором №01 щодо поставки позивачу напівпричепа тентового MEGA 2007 року випуску виконав несвоєчасно.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 8.1 Договору визначено, що в разі прострочення виконання зобов’язання по цьому Договору винувата сторона сплачує іншій стороні неустойку в розмірі 0,3% від суми простроченого платежу або вартості не поставленого товару за кожний день прострочення.

У відповідності до частини третьої ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи із визначення неустойки, наданої сторонами в пункті 8.1 Договору та зважаючи на положення частини 3 ст. 549 ЦК України, суд приходить до висновку, що сторони під час визначення у договорі розміру неустойки, мали на увазі пеню. Це підтверджується також розрахунком позовних вимог, в якому така неустойка розраховується за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи те, що зобов’язання відповідача за Договором №01 від 18.02.2008 не є грошовим, оскільки полягає у передачі позивачу транспортного засобу, позовні вимоги по стягненню пені задоволенню не підлягають.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, щодо стягнення пені є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 33,49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

С.М. Морозов

Дата підписання повного тексту рішення 29.05.2008р