ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№ 05-5-49/1438

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Короткевича О.Є. (доповідач у справі)

суддів :

Мамонтової О.М., Хандуріна М.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року

у справі

№ 05-5-49/1438

за заявою

Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Слам-Торг"

про

Банкрутство

За участю представників сторін

Від скаржника:

Посвистан С. М. дов. Від 25.12.2007 року №17235/9/10-209

Від боржника:

не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва звернулась до господарського суду міста Києва з заявою про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Слам-Торг".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року (суддя Митрохіна А. В.) заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Слам-Торг" повернуто без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Київським апеляційним господарським судом (головуючий судя - П. О. Дзюбко та судді: С. Я. Дикунська, С. В. Сотніков) за результатами розгляду апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року, 18.03.2008 року було винесено постанову якою апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року залишено без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Державна податкова інспекція у Печерському районі міста Києва звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року та ухвалу господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року в якій просить скасувати зазначену постанову апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції, аргументуючи порушенням норм матеріального та процесуального права, статті 1, 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статті 1, 2, 22, 43, 54, 63 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 28.05.2008 року прийнято касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Печерському районі міста Києва до провадження та призначено скаргу до розгляду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку постанову суду апеляційної інстанції та ухвалу суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з статтею 91 Господарського процесуального кодексу України право на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, надається сторонам у справі та прокурору, які звертаються до апеляційної інстанції відповідно з апеляційною скаргою або апеляційним поданням.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, залишаючи без розгляду заяву Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Слам-Торг" суд першої інстанції посилався на недотримання заявником вимог передбачених ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону про банкрутство незалежно від розміру вимог до боржника та строку виконання зобов'язань кредитором може бути подана заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Таким чином, за правилами зазначеної статті підстави для подання кредитором заяви про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника настають як у разі наявності будь-якої з ознак, передбачених цією статтею, так і вразі їх сукупності (з такими висновками погодився Верховний Суд України у постанові від 10.02.2004 №04/087).

Господарським судом міста Києва та Київським апеляційним господарським судом не надано правової оцінки факту не подання боржником до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності.

Оскільки, цей факт не був предметом дослідження і має важливе значення для вирішення спору по суті, а відповідно до ст. 1117 України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, тому справа підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції для всебічного повного та об’єктивного розгляду.

Згідно зі ст.ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об’єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права

За наявності посилань кредитора, зокрема, на те, що керівні органи боржника-юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням;відсутність рухомого та нерухомого майна; неподання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій,

документів бухгалтерської звітності та наявність заборгованості перед бюджетом суд зобов'язаний був порушити провадження у справі, оскільки у заяві кредитора були вказані обставини, на яких ґрунтувалась вимога та наведені докази, що підтверджували викладені в заяві обставини.

На підставі вищевикладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року та ухвала господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року у справі №05-5-49/1438 не відповідають нормам чинного законодавства тому підлягають скасуванню, а матеріали справи №05-5-49/1438 направленню до господарського суду міста Києва на новий розгляд.

При новому розгляді справи суду слід врахувати вище викладене, більш повно та всебічно перевірити дійсні обставини справи, дати належну оцінку зібраним по справі доказам, доводам у даній справі і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1115, 1117, п. 3 ч. 1 ст. 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі міста Києва задовольнити.

2.          Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2008 року та ухвала господарського суду міста Києва від 01.02.2008 року у справі №05-5-49/1438 скасувати.

3.          Матеріали справи №05-5-49/1438 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий

Короткевич О. Є.

Судді

Мамонтова О. М.

Хандурін М.І.