Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2008 р. Справа № 56/79-08

Колегія суддів у складі:

Головуючий-суддя - Могилєвкін Ю.О., судді - Демченко В.О., Плужник О.В.

при секретарі - Карпенко Ж.М.

за участю представників:

позивача –Темнюкова М.І.

відповідача - Кунець С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1885Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2008 р. по справі

№ 56/79-08

за позовом –ВАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», м. Київ

до –АТЗТ «Страхова компанія «ВЕЛТА», м. Харків

про стягнення 13687,88 грн., -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача частки в страховому відшкодуванні за договором факультативного перестрахування в розмірі 13687,88 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.07.2008 р. (суддя –Кухар Н.М.) по справі №56/79-08 в позові відмовлено.

Рішення мотивоване з тих підстав, що ковер-нот № 063/05-05-10-06 від 10.02.2006р. між сторонами підписаний не був, передача ризиків фактично не відбулася, домовленості по передачі між сторонами ризику в будь-який інший спосіб досягнуто не було, тому суд дійшов висновку, що у позивача відсутні законні підстави для стягнення з відповідача частки страхового відшкодування в розмірі 13687,88 грн. за договором факультативного перестрахування.

Позивач з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не в повному обсязі з’ясовані обставини, що мають значення для справи.

Свою скаргу позивач обґрунтовує тим, що Господарський суд Харківської області безпідставно дійшов висновку про те, що НАСК «Оранта»відмовила АТЗТ Страхова компанія «Велта»в задоволенні умови прийняття ризику в перестрахування всупереч п.4.9 та п. 4.10 Генерального договору.

Як зазначає скаржник, відповідно до п. 4.9 генерального договору, якщо перестрахувальник не приймає пропозиції про зміни умов перестрахування, він повідомляє про це перестраховика у термін не пізніше, ніж 24 години. Оскільки НАСК «Оранта»прийняла до уваги пропозицію АТЗТ Страхова компанія «Велта», то здійснення дій по виконанню зазначеного вище пункту генерального договору було б недоречним.

До того ж, пунктом 4.10 генерального договору передбачено, що, якщо перестрахувальник згоден з виправленнями, змінами або доповненнями, що були запропоновані перестраховиком, він протягом 24 годин з моменту їх отримання направляє перестраховику остаточно узгоджений варіант ковер - ноту, як зазначено у п. 4.8, п. 4.9 цього договору.

Оскільки АТЗТ Страхова компанія «Велта» не вносило зміни саме до Ковер - ноту, надісланого НАСК «Оранта», то підстав для направлення остаточно узгодженого варіанту у НАСК «Оранта»не було.

Отже, твердження суду про правомірність не підписання АТЗТ Страхова компанія «Велта»Ковер - ноту, оскільки не були враховані внесені відповідачем зміни, є необґрунтованими з огляду на те, що АТЗТ Страхова компанія «Велта»взагалі до Ковер - ноту зміни не вносило.

Також, скаржник (позивач по справі) вважає, що господарський суд Харківської області при винесенні рішення не застосував ст.181Господарського кодексу України по відношенню до АТЗТ Страхова компанія «Велта», яка передбачає загальний порядок укладення господарських договорів, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження в договорі, та у двадцяти денний строк надсилає другій стороні.

До звернення НАСК «Оранта»за виплатою частки в страховому відшкодуванні за договором факультативного перестрахування у розмірі 13 687 грн. 88 коп. АТЗТ Страхова компанія «Велта»не повідомляло жодним чином про заперечення щодо умов договору перестрахування (Ковер-ноту).

Згідно з умовами Ковер-ноту та у належні строки НАСК «Оранта»

сплатила перестрахувальнику премію у загальному розмірі 2842,28 грн. двома платежами (1-й платіж - 28.02.2006 року, платіжне доручення №2317, 2-ий платіж - 21.07.2006 року, платіжне доручення №7914), в тому числі й премія за 2 автомобілі ТОYОТА LAND СRUISER в однаковому розмірі по 593,14грн.

14 жовтня 2006 року в м. Києві стався страховий випадок (викрадення) за договором страхування № 05-03-12У721 від 19.01 2006 року за участю транспортного засобу ТОYОТА LAND СRUISER №АІ 1131 АС, № кузова JTEHTO5J302085248, що належить страхувальнику ТОВ з II «ХЕНКЕЛЬ БАУТЕХНІК».

6 жовтня 2006 року НАСК «Оранта»на адресу АТЗТ Страхова компанія «Велта»було надіслано Повідомлення щодо збитку за Ковер-нотом № 063/05-005-10-0060 від 10.02.2006 року.

Після врегулювання страхового випадку НАСК «Оранта»направила перестраховику АТЗТ Страхова компанія «Велта»повний пакет документів на виплату його частки в страховому відшкодуванні на суму 13 687,88 грн. «лист № 05-05-15/5327 від 26.03.2007 року).

Листом №773 від 13.04.2007 р. АТЗТ Страхова компанія «Велта»повідомило про відмову у виплаті своєї частини страхового відшкодування, оскільки номер кузова, переданого на перестрахування автомобіля ТОYОТА LAND СRUISER №АІ 1131 АС, відповідно до сліпу №063/05-05-10-06 від 10.02.2006 р., не відповідає номеру кузова, що вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

НАСК «Оранта»пояснила АТЗТ Страхова компанія «Велта»листом від 25.05.2007 р. №05-05-15/9531, що номер кузова, зазначений у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ТОYОТА LAND СRUISER №АІ 1131 АС є JTEHT05J02085248. Цей номер відповідає номеру кузова переданому у перестрахування і вказаному у пункті 3 Додатку 1. до ковер-ноту № 063/05-05-10-06 від 10.02.2006 року, в якому зазначено два транспортних засоби однієї марки, де з технічною помилкою внесено відомості щодо державного реєстраційного знаку, при цьому ці транспортні засоби передані в перестрахування з однаковими страховими сумами та частками зобов'язання, що жодним чином не впливає на ступінь страхового ризику та/або збільшення зобов'язання Перестраховика. Крім того, у Ковер-ноті та Договорі добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів від 19.01.2006 р. №05-03-12/721 є інші ознаки, що дозволяють безпомилково ідентифікувати предмет страхування.

Премія АТЗТ Страхова компанія «Велта»сплачена НАСК «Оранта»І страховиком/ перестрахувальником) у повному обсязі за всі транспортні засоби, зазначені у Додатку 1, включаючи транспортний засіб з номером кузова JTEHT05J02085248, з яким стався страховий випадок.

Проте, листом № 1066 від 04.06.2007 року АТЗТ Страхова компанія ««Велта»знову відмовила у виплаті своєї часки за цим збитком, пояснюючи це відсутністю копії договору про передачу прав власності на викрадений транспортний засіб.

На запит АТЗТ Страхова компанія «Велта»було додатково надано копію договору про передачу прав власності на викрадений транспортний засіб ТОYОТА LAND СRUISER №АІ 1131 АС (лист НАСК «Оранта»від 20.09.2008 р. №05-05-15/18482), проте Перестраховик і далі безпідставно відмовився нести зобов'язання за Ковер-нотом, свідомо створюючи неістотні причини для невиплати своєї частки у страховому відшкодуванні.

АТЗТ Страхова компанія «Велта»у листі від 04.10.2007 р. №2162/1 та у листі від 15.10.2007 р. №2217 повідомила, що договір про передачу прав власності на викрадений транспортний засіб ТОYОТА LAND СRUISER №АІ 1131 АС не є належним документом і відмова у виплаті відшкодування НАСК «Оранта»є правомірною.

Листом від 18.10.2007 р. №05-05-08/21055 НАСК «Оранта»повторно направила АТЗТ Страхова компанія «Велта»Ковер-нот № 06305-05-10-06 від 10.02.2006 року.

15.11.2007 р. НАСК «Оранта»третій раз направила АТЗТ Страхова компанія «Велта»Ковер-нот № 063М35-05-10-06 від 10.02.2006 року.

Листом від 12.01.2008 р. №05-05-08/844 НАСК «Оранта»в черговий раз направила АТЗТ Страхова компанія «Велта»Ковер-нот № 06305-05-10-06 від 10.02.2006 року.

У відповідь на численні прохання таки надіслати на адресу НАСК «Оранта»підписаний зі свого боку Ковер-нот № 06305-05-10-06 від 10.02.2006 року АТЗТ Страхова компанія «Велта»надіслала 17.01.2008 р., про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, лист-відмову від 23.11.2007р. №2724.

У наведеному вище листі АТЗТ Страхова компанія «Велта»повідомляє, що отримавши сліп № 06305-050-10-06 від 10.02.2006 року, відповідно до п. 4.8 Генерального договору запропонувала внести до сліпу додатково п.10.6 такого змісту: «При настанні страхового випадку страхове відшкодування сплачується з вирахуванням недосплаченого страхового платежу.»АТЗТ Страхова компанія «Велта»також зауважує, що без акцепту сліпа і врахування пропозицій НАСК «Оранта»направила оригінал Ковер-ноту № 06305-05-10-06 від 10.02.2006 року.

Однак, таке твердження спростовується матеріалами судової справи, які містять сліп з підписами та печатками обох сторін.

Щодо Ковер-ноту №06305-05-10-06 від 10.02.2006 року, який містив запропонований п. 10.6, АТЗТ Страхова компанія «Велта»повідомила, що його підписання є недоцільним, оскільки Ковер-нот надісланий після настання страхового випадку, хоча після отримання першого примірника Ковер-ноту №06305-05-10-06 від 10.02.2006 року жодних зауважень не надавала, чим порушила п. 4.8 Генерального договору.

Також, на думку скаржника (позивача по справі) Господарським судом Харківської області не прийнято до уваги довідку АТЗТ Страхова компанія «Велта»про зарахування грошових коштів у розмірі 2842,28 як перестрахувальної премії, яку лише після відкриття судового провадження у справі відповідач визнав помилково перерахованою : повернув НАСК «Оранта»через два роки після отримання.

Отже, судом не були враховані доводи позивача, чим було порушено с. 6 Указу Президента України «Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України»від 16.03.1995 р. №227/95, що наголошує про те, що підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Відповідач міг і повинен був повернути перестрахувальну премію НАСК «Оранта»у встановлений законодавством строк, якщо вважав, то зазначені кошти направлені АТЗТ Страхова компанія «Велта»не на виконання укладеного Ковер-ноту № 06305-05-10-06 від 10.02.2006 року, а помилково перераховані. Однак, АТЗТ Страхова компанія «Велта»так і не повернула визначену Ковер-нотом премію НАСК «Оранта». Лише після звернення НАСК «Оранта»до суду за захистом порушених прав АТЗТ Страхова компанія «Велта»повернула перестрахувальнику премію, яка. в свою чергу була повернута платнику.

З наведеного вище скаржник вважає, що АТЗТ Страхова компанія «Велта»акцептувала оферту НАСК «Оранта»щодо прийняття ризику по перестрахуванню транспортних засобів на умовах, викладених у Ковер-ноті №063/05-005-10-0060 від 10.02.2006 року, прийняла перестрахувальну премію у повному розмірі за надання своїх послуг, вчиняла дії по виконанню договору шляхом прийняття і розгляду документів по врегулюванню страхового випадку, надсилання запитів до НАСК «Оранта»про витребування додаткових документів.

Відповідач з обставинами, викладеними в апеляційній скарзі не погоджується, вважає рішення суду обґрунтованим, законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог передбачених зазначеною статтею. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Жодних обставин які є підставою для скасування рішення місцевого господарського та відповідних доказів скаржник не зазначив та не надав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, 04 лютого 2005 року між Відкритим акціонерним товариством НАСК «Оранта»(надалі -НАСК «Оранта») та Акціонерним товариством закритого типу СК «ВЕЛТА»(надалі - АТЗТ СК «ВЕЛТА») був укладений генеральний договір №61/16-10 про порядок здійснення факультативного перестрахування (надалі-генеральний договір).

Предметом генерального договору, згідно пункту 1.1. договору є здійснення сторонами взаємного факультативного перестрахування ризиків як на пропорційній, так і на непропорційній основі.

Відповідно до пункту 4.1. генерального договору - «оферта (пропозиція) конкретного ризику на перестрахування здійснюється у формі підписаного Перестрахувальником Сліпу або шляхом передачі ковер-ноту...»

13 лютого 2006 року АТЗТ СК «ВЕЛТА»отримала від НАСК «Оранта»сліп (пропозицію) № 063/05-05-10-06 від 10 лютого 2006 р. на перестрахування, з врахуванням оплати перестрахувальної премії в розстрочку, без підпису та печатки.

Не погодившись з умовами сліпу, АТЗТ СК «ВЕЛТА»(відповідач по справі), як перестраховик, керуючись умовами пункту 4.8. генерального договору, внесла зміни в умови прийняття ризику в перестрахування шляхом внесення в сліп додаткового пункту 10.6. в наступній редакції: «при настанні страхового випадку страхове відшкодування виплачується за вирахуванням недоперерахованого страхового платежу».

Про те, НАСК «Оранта»в порушення умов пунктів 4.9., 4.10. генерального договору, не повідомила АТЗТ «ВЕЛТА»про прийняття чи не прийняття пропозиції про зміни умов перестрахування і направила на нашу адресу ковер-нот № 063/05-05-10-06 від 10.02.06 р., в якому не були враховані зміни, викладені в пункті 10.6. сліпу № 063/05-05-10-06 від 10 лютого 2006 р.

Вказаними діями НАСК «Оранта»відмовила АТЗТ «ВЕЛТА»в задоволенні умов прийняття ризику в перестрахування.

Згідно пункту 4.10. Генерального договору: «якщо перестрахувальник - НАСК «Оранта»згоден з виправленнями, змінами або доповненнями, що були запропоновані Перестраховиком - АТЗТ СК «ВЕЛТА», він протягом 24 годин з моменту їх отримання направляє Перестраховику остаточно узгоджений варіант Ковер-ноту, як зазначено у п.п. 4.8.,4.9. цього договору.

Оскільки, НАСК «Оранта», не направила до АТЗТ СК «ВЕЛТА»Ковер-нот № 063/05-05-10-06, в якому були б враховані зміни умови передачі ризику на перестрахування, АТЗТ СК «ВЕЛТА»була вимушена відмовитись в підписанні оригіналу ковер-ноту № 063/05-05-10-06 від 10 лютого 2006 р., де зазначені зміни АТЗТ СК «ВЕЛТА»оставлені без уваги.

За таких обставин, враховуючі умови пункту 4.7 генерального договору «якщо оферта (пропозиція) не була належним чином акцептована, вона вважається відхиленою, і у Сторін, якщо вони не домовляться про інше, не виникає ніяких взаємних зобов’язань». Відповідно до умов пункту 4.6 генерального договору «передача ризику одним сліпом без підписання ковер-ноту не допускається і не може мати юридичної сили».

Майже через рік тобто, 18 жовтня 2007 року, а в подальшому і 15 листопада 2007 року позивач направив на адресу відповідача ковер-нот № 063/05-05-10-06 від 10 лютого 2006 р. з урахуванням пропозиції відповідача зазначеної в сліпі.

Проте, як обґрунтовано зазначає відповідач, підписання ковер-ноту з його сторони стало неможливим, оскільки зазначена пропозиція була врахована зі сторони позивача вже після настання страхового випадку, який стався 14 жовтня 2006 року.

17.10.2006 р. позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку, а 02 квітня 2007 року в адрес відповідача надійшов від позивача пакет документів на виплату частки страхового відшкодування.

Зазначені документи були прийняті для розгляду, але при ознайомлені з наданими документами відповідачем було встановлено, що виплата стахового відшкодування зі сторони позивача була здійснена з грубим порушенням умов свого ж договору страхування транспортного засобу.

Так, відповідно до умов пункту 8.12 Договору № 05-03-12/721 добровільного страхування транспортних засобів від 19.01.2006р., «обов’язковою умовою для виплати страхового відшкодування по ризику «Викрадення»є передача Страховику права власності на викрадений транспортний засіб. Зазначена дія виконується шляхом підписання між Страховиком і Страхувальником договору про передачу права власності, який містить відкладальну умову, викрадений транспортний засіб переходить у власність Страховика (НАСК «Оранта») з 00-00 дня наступного за днем отримання страхового відшкодування». Проте, при виплаті страхового відшкодування ця обов’язкова умова була зі сторони НАСК «Оранта»проігнорована, виплата страхового відшкодування була здійснена без передачі Страховику права власності на викрадений транспортний засіб. Про це свідчать пояснення НАСК «Оранта», вих.№ 05-05-15/9531 від 25.05.2007р., де НАСК «Оранта»на запит АТЗТ СК «ВЕЛТА», вих. № 773 від 13.04.2007р., повідомляє, що ця «умова договору страхування про передачу права власності на викрадений транспортний засіб - не застосовується при роботі з корпоративними VIP клієнтами, що є юридичними особами та є правом Страховика, а не обов’язком і, що така умова застосовується у разі коли викрадений транспортний засіб знайдено». Надані НАСК «Оранта»пояснення являються необґрунтованими та входять в протиріч умовам оригінального договору страхування при відсутності будь яких змін та доповнень до нього.

Таким чином, НАСК «Оранта»здійснила виплату страхового відшкодування, яка в разі виконання нею умов договору страхування не повинна була здійснюватись, тобто не виконала умови пункту 4.5 ковер-ноту № 063/05-05-10-06 від 10 лютого 2006р.

Приймаючи до уваги, що передача ризику одним сліпом без підписання ковер-ноту не допускається і не може мати юридичної сили, та ті обставини, що умови вищезазначеного ковер-ноту передбачають передачу ризику в перестрахування на умовах договору страхування, АТЗТ СК «ВЕЛТА» на законних підставах, з урахуванням умов пунктів 4.6.; 6.4.2.; 6.4.2.5. і 6.4.2.6. генерального договору, була вимушена відмовити НАСК «Оранта»в виплаті своєї частки страхового відшкодування.

Як обґрунтовано зазначено в рішенні місцевого господарського суду, згідно ст.181 Господарського кодексу України, яка передбачає загальний порядок укладання господарських договорів, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні...».

Згідно ч.5 ст.181 «сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов’язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей та включити до договору всі прийняті пропозиції...».

В оферту, яка була надіслана НАСК «Оранта»до АТЗТ СК «ВЕЛТА», АТЗТ СК «ВЕЛТА»внесла зміни, а саме пункт 10.6. «при настанні страхового випадку страхове відшкодування виплачується за вирахуванням недоперерахованого страхового платежу», який не був врахований НАСК «Оранта», оскільки надісланий ковер-нот № 063/05-05-10-06 від 10.02.06 р. не містив вказаної умови, таким чином умова АТЗТ СК «ВЕЛТА»НАСК «Оранта»прийнята не була, і як наслідок домовленості між сторонами досягнуто не було, конкретного договору перестрахування ковер-ноту між сторонами підписано не було.

Згідно ч.8 ст.181 «у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Враховуючи, що конкретний договір страхування укладений не був, ніяких правових наслідків для АТЗТ СК «ВЕЛТА»він нести не може. Про що і було вказано в рішенні господарського суду Харківської області від 03.07.2008р.

08 травня 2008 року АТЗТ СК «ВЕЛТА»згідно платіжного доручення №633 здійснила повернення НАСК «Оранта»помилково перерахованої перестрахувальної премії в розмірі 2842,28 грн., проте НАСК «Оранта»12 травня 2008 року перерахувала ті ж самі кошти на рахунок АТЗТ СК «ВЕЛТА». 14 травня 2008 року АТЗТ СК «ВЕЛТА»знову здійснила повернення безпідставно перерахованих НАСК «Оранта»коштів платіжним дорученням №669, проте при відсутності правових підстав НАСК «Оранта»в порушення умов генерального договору знову здійснила перерахування коштів в розмірі 2842,28 грн. на рахунок АТЗТ СК «ВЕЛТА»- платіжне доручення №7624 від 15.05.2008 р. Відповідно до умов генерального договору, у НАСК «Оранта»не було і не має законних підстав для перерахування АТЗТ СК «ВЕЛТА»перестрахувальної премії, а у АТЗТ СК «ВЕЛТА»не має жодних підстав її приймати.

На підставі викладеного, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а доводи апелянта, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 181 ЦК України, ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст.104, 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Харківської області від 03.07.2008 р. по справі № 56/79-08 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

cудді Демченко В.О.

Плужник О.В.