СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

15 вересня 2008 року

Справа № 2-2/5231-2000

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Антонової І.В.,

Прокопанич Г.К.,

за участю представників сторін:

представник стягувача, Андишула Андрій Миколайович, довіреність № 01/42-46Д від 29.02.08, Державне підприємство "Енергоринок";

представник органу стягнення, не з'явився, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

представник боржника, не з'явився, відкрите акціонерне товариство "Крименерго";

розглянувши апеляційну скаргу державного підприємства "Енергоринок" на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Толпиго В.І.) від 20.03-05.06.2008 у справі № 2-2/5231-2000

за скаргою           державного підприємства "Енергоринок" (вул. Комінтерну, 27, місто Київ 32,01032)

до           Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Коцюбинського, 12, місто Київ,01030)

за участю боржника відкритого акціонерного товариства "Крименерго" (вул. Київська, 74/6, місто Сімферополь, АР Крим, 95034)

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.03-05.06.2008 у справі № 2-2/5231-2000 у задоволенні скарги державного підприємства "Енергоринок" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за участю відкритого акціонерного товариства "Крименерго" було відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цілком відповідають положенням чинного законодавства України.

Не погодившись з ухвалою суду, державне підприємство "Енергоринок" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким вимоги заявника задовольнити.

Заявник апеляційної скарги обґрунтовує свої вимоги тим, що позиція суду першої інстанції щодо ненадання заявником доказів переривання строку після здійснення боржником платежу від 25.03.2003 не узгоджується з положеннями статті 22 Закону України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року N 606-XIV. Крім цього, державне підприємство "Енергоринок" вказує на те, що неспроможним також є висновок місцевого господарського суду про те, що про пред’явлення виконавчого документу до виконання може свідчити лише отримання його Відділом державної виконавчої служби.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 08.09.2008 суддю Заплава Л.М., замінено на суддю Антонова І.В.

Судове засідання, призначене на 08.09.2008, відкладалось на 15.09.2008.

Представники Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та відкритого акціонерного товариства "Крименерго" у судове засідання 15.09.2008 не з’явились, про місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Судова колегія вирішила можливим розглянути спір за відсутністю представників сторін, оскільки згідно з частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Переглянувши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія встановила наступні обставини.

Рішенням арбітражного суду Автономної Республіки Крим від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000 позов державного підприємства „Національна енергетична компанія „Укренерго” до відкритого акціонерного товариства "Крименерго" про стягнення 396 805 297,18 грн було задоволено частково, замінено державне підприємство „Національна енергетична компанія „Укренерго” на державне підприємство "Енергоринок", стягнуто з рахунку відповідача 329 090 056,97 грн боргу, 1 496,02 грн держмита, в іншій частині провадження припинено, виконання рішення відстрочено до 01.03.2001.

Ухвалою арбітражного суду Автономної Республіки Крим від 31.05.2001 виконання рішення арбітражного суду Автономної Республіки Крим від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000 відстрочено до 01.01.2002.

Згідно довідки про надходження коштів на користь державного підприємства "Енергоринок" від відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на виконання зазначеного рішення за період з 05.12.2001 по 29.01.2003, наданої ГОУ Промінвестбанком, загальна сума надходжень складає 21 000,00 грн (а. с. 11). 25.03.2003 на виконання вказаного рішення боржником було здійснено платіж на суму 3 000,00 грн (а. с. 12).

11.12.2007 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу арбітражного суду Автономної Республіки Крим від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000.

Дана постанова мотивована тим, що стягувачем пропущений строк пред’явлення виконавчого документу до виконання.

Спір у даній справі виник у зв’язку з тим, що державне підприємство "Енергоринок" вважає вказану постанову неправомірною та такою, що не ґрунтується на нормах закону.

При цьому, скаржник стверджує, що висновки органу державної виконавчої служби про пропуск строку пред’явлення виконавчого документу необґрунтовані у зв’язку з тим, що останній платіж відкритого акціонерного товариства "Крименерго" на користь державного підприємства "Енергоринок" був здійснений 29.12.2005, що свідчить про те, що 3-річний строк пред’явлення наказу арбітражного суду від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000 закінчується 29.12.2008.

Дослідивши обставини даної справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку щодо відсутності підстав для задоволення вимог державного підприємства "Енергоринок" з огляду на наступне.

Закон України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року N 606-XIV визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно зі статтею 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) визначається як сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 21 вказаного Закону передбачено, що виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред'явлені до виконання в протягом трьох років.

Статтею 22 Закону України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року N 606-XIV визначені випадки переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, якими є: а) пред'явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

З урахуванням наведених положень, судова колегія констатує, що строк для пред’явлення наказу у даній справі закінчився 25.03.2006, тобто після спливу 3-річного терміну з дня здійснення останнього платежу (25.03.2003) боржником на виконання рішення арбітражного суду від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000.

Відповідно до статті 26 зазначеного Закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання.

Оскільки Закон України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року N 606-XIV є спеціальним нормативним актом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, то норми цього закону виступають критерієм оцінки правомірності дій учасників виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України цілком відповідають Закону України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, оскільки у органу стягнення не було законних підстав для відкриття виконавчого провадження.

Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, про те, що не можуть бути прийняті до уваги платежі, які здійснювало відкрите акціонерне товариство "Крименерго" у листопаді - грудні 2003 року і в 2005 році, як докази переривання строку дії наказу, оскільки з наданих до виконавчої служби та суду первинних документів не вбачається, що кошти перераховувались саме на виконання рішення арбітражного суду від 20.07.-05.10.2000 у справі 2-2/5231-2000.

Також непереконливими є доводи скаржника про те, що строк на пред’явлення наказу був пропущений не з його вини, оскільки той факт, що виконавчий документ 21.05.2003 та 25.06.2003 направлявся державним підприємством "Енергоринок" у відділ державної виконавчої служби, проте, не був їм отриманий, не може слугувати доказом належного пред’явлення виконавчого документу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючи докази відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, розглянувши апеляційну скаргу по суті, дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, судова колегія вважає, що заявник апеляційної скарги не довів обґрунтованість своїх вимог, у зв’язку з чим вони задоволенню не підлягають.

За результатами повторного перегляду справи, суд апеляційної інстанції встановив, що місцевим господарським судом вирішено спір без порушень норм процесуального та матеріального права України, а також правильно встановлені всі обставини справи.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 частини 1 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Енергоринок" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.03-05.06.2008 у справі № 2-2/5231-2000 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.П. Фенько

Судді                                                                                І.В. Антонова

Г.К. Прокопанич