ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.08                                                                                 Справа № 2/24пн.

За позовом Дочірньої компанії “Укртрансгаз”НАК “Нафтогаз України”в особі філії Управління магістральних газопроводів “Донбастрансгаз”, м. Донецьк

до 1 відповідача - Приватного підприємства “Консалтингова фірма “Гамма-Центр”, м. Луганськ

2 відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-промислова група «Союз-Восток-Л», м. Луганськ

3 відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробнича фірма «Стальпром», м. Дніпропетровськ

про визнання права власності.

Суддя Седляр О.О.,

при секретарі судового засідання Токінової В.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Кравченко С.В., дов. від 21.12.07 № 2333,

від відповідача –Задорожченко А.І., дов. від 10.05.08 б/н,

від 2 та 3 відповідача - не прибули (явка обов’язкова),

розглянувши матеріали справи,

в с т а н о в и в:

Суть спору: визнати майно, а саме: незавершені будівництвом дві обвідні ділянки газопроводів “Оренбург-Новопсков”та “Союз” на 1152-1154 км. державною власністю, що належить ДП “Укртрансгаз”НАК “Нафтогаз України”на праві господарського відання.

1 відповідач відзивом на позовну заяву від 16.05.08 б/н позовні вимоги відхилив, посилаючись на те, що:

- позивачем не надано у повному обсязі надані докази, які підтверджують передачу спірних об’єктів у державну власність;

- позивачем не надані документі, які підтверджують передачу спірних об’єктів йому у господарське відання віл ВАТ «Укртрансгаз»;

- відповідно до договору купівлі-продажу від 17.05.07 № 15/03 спірні об’єкти належать відповідачеві та до наступного часу даний договір є чинним.

2 та 3 відповідачі відзиви на позовні вимоги не надали.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача та 1 відповідача, суд дійшов наступного:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

В 1992 році згідно з актом приймання-передачі відбулась передача розташованих на території України діючих ділянок газопроводів «Оренбург-Новопсков» з 1140 по 1157 км з усіма лінійними спорудами та «Союз»з 1140 по 1161 км з усіма лінійними спорудами від Сохранівського ЛВ УМГ ДП «Волгоградтрансгаз»на баланс Новопсковському ЛВ УМГ.

Згідно п. 4 даного акту були передані ділянки вказаних газопроводів, що перебувають в монтажі і знаходяться в зоні зсуву на 1152-1154 км з проектною документацією, тобто з об’єктами незавершеного будівництва, не введеними в експлуатацію.

Відповідно до наказу АТ «Укргазпром»від 11.02.94 № 23 Новопсковське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів з усіма активами було включено до складу ДП «Укртрансгаз»та у подальшому реорганізовано в УМГ «Донбастрансгаз»і на даний час перебуває в складі філії УМГ «Донбастрансгаз»ДК «Укртрансгаз»як окремий структурний підрозділ.

Позивач посилаючись на вимоги ст. 321 ЦК України звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає що спірні об’єкти є його власністю, а 1 відповідач у справі безпідставно вважає ці об’єкти своєю власністю, набутою за договором купівлі-продажу.

1 відповідач позовні вимоги відхилив, з підстав визначених у відзиві.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, зазначено, що право власності на майно набувається на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно зі ст. 33, ст. 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не доведено суду підстав заявлених позовних вимог, а саме не надано належних доказів передачі йому спірного майна у господарське відання від ВАТ «Укртрансгаз»та не надане підтвердження знаходження даного майна на балансі підприємства з моменту передачі з визначенням його балансової оцінки.

Крім того, позивачем не доведено суду що на час звернення його з даним позовом спірне майно існувало, оскільки як вбачається з матеріалів справи акту виходу на місцевість від 19.05.08, який підписаний з боку позивача, а також представників Міловської райдержадміністрації зазначено, що станом на 19.05.08 труби обвідної ділянки на 1152-1154 км траси магістральних газопроводів «Оренбург-Новпсков»та «Союз»у районі с. Никольське відсутні.

Також, позивачем у справі не надано належних доказів спростування тверджень відповідача відносно наявності у нього права власності на спірне майно, яке виникло у останнього на підставі договору купівлі-продажу від 17.05.07 № 15/03, який укладений між ним та ТОВ «ТПГ «Союз-Восток-Л», м. Луганськ, не надано доказів визнання даного договору недійсним.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за згодою присутніх у судовому засіданні представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Скасувати запобіжні заходи, накладені судом, згідно ухвали від 11.04.08 по даній справі.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписано 15.07.08.

Суддя О.О. Седляр