ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2008 р.

№ 2/303-07

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Муравйова О.В.,

розглянула

касаційну скаргу

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (далі Залізниця)

на постанову

Житомирського апеляційного господарського суду

від

05.02.08

у справі

№ 2/303-07

господарського суду

Вінницької області

за позовом

Залізниці

до

відокремленого підрозділу відкритого акціонерного товариства "Західенерго" "Ладижинська теплова електростанція" (далі Теплоелектростанція)

про

стягнення 7 776,00 грн. штрафу

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Недошитко Р.Ю. (за дов. № 1429-ню від 23.04.08);

Созданий С.І. (за дов. № 1429-ню від 23.04.08);

- відповідача:

не з'явились.

Відводів складу колегії суддів Вищого господарського суду України, яка переглядає справу в касаційному порядку, не заявлено.

За згодою представників сторони, відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 24.04.08 було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови Вищого господарського суду України.

Ухвалою від 07.11.07 господарського суду Вінницької області (суддя Мельник П.А.) провадження у справі припинено в порядку п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Постановою від 05.02.08 Житомирського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Вечірка І.О., суддів –Зарудяної Л.О., Ляхевич А.А.) ухвалу від 07.11.07 господарського суду Вінницької області залишено без змін, а апеляційну скаргу Залізниці – без задоволення.

При винесенні вказаних процесуальних актів попередні судові інстанції врахували, що представником ЗАТ "Західенерго" 07.11.07 було подано клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з тим, що Теплоелектростанція є структурною одиницею ЗАТ "Західенерго" та не має статусу юридичної особи.

Не погодившись з вказаними процесуальними актами, Залізниця звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу від 07.11.07 господарського суду Вінницької області та постанову від 05.02.08 Житомирського апеляційного господарського суду скасувати, а справу направити на розгляд по суті до суду першої інстанції.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що при винесенні оскаржених судових актів було порушено норми матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 1, 2, 6, 8, 19, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 5 Закону України "Про судоустрій України", ст.ст. 42, 43, 24, 65 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, Залізниця звертає увагу на те, що позовна заява була подана до Теплоелектростанції, як до вантажовідправника згідно договору перевезення вантажу, на підставі даних залізничної накладної, яка була заповнена власне представником Теплоелектростанції, у зв'язку з чим у Залізниці не було інформації щодо того, чи є вантажовідправник юридичною особою.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.04.08 письмовий відзив на касаційну скаргу від Теплоелектростанції не надійшов, разом з тим згідно ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу (подання) не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

24.04.08 до колегії суддів Вищого господарського суду України надійшла телеграма Теплоелектростанції в якій ставиться питання про розгляд справи без участі її представника. При цьому, Теплоелектростанція висловила позицію щодо залишення касаційної скарги Залізниці без задоволення, а оскаржених судових актів –без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторони, суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з правового аналізу матеріалів справи, 17.10.07 до господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Залізниці

№ НЮ-16-312/07 від 19.09.07 до Теплоелектростанції про стягнення

7 776,00 грн. штрафу за неправильне зазначення в накладній адреси одержувача вантажу.

Ухвалою від 17.10.07 господарського суду Вінницької області по вказаній позовній заяві було порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.11.07.

З матеріалів справи вбачається, що 07.11.07 до господарського суду Вінницької області надійшло клопотання ВАТ "Західенерго" про припинення провадження по справі оскільки відповідач у справі (Теплоелектростанція) є структурною одиницею ВАТ "Західенерго" та не має статусу юридичної особи, у зв'язку з чим не може бути стороною у справі.

Разом з тим попередніми судовими інстанціями встановлено, що відповідно до п. 2.1 Положення про відокремлений структурний підрозділ, затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів ВАТ "Західенерго" (протокол № 12 від 23.03.06), Теплоелектростанція є відокремленим структурним підрозділом ВАТ "Західенерго", а згідно довідки Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 27.06.07 № 2258 відокремлений підрозділ (структурна одиниця) ВАТ "Західенерго" - Теплоелектростанція –не має статусу юридичної особи.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року (ратифікована Верховною Радою України згідно Закону України від 17.07.97 № 475/97-ВР) кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадянських прав і обов'язків незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Відкритий характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Забезпечення участі сторін та інших процесуальних осіб у судовому процесі покладається на господарський суд.

Водночас, з правового аналізу процесуальних норм вбачається, що вирішуючи спір по суті господарський суд має з’ясовувати правовий статус сторін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Загальними обставинами припинення провадження у справі є помилкове прийняття господарським судом справи до свого провадження або неможливість чи недоцільність продовження її розгляду.

При винесенні оскаржених процесуальних актів попередні судові інстанції прийшли до висновку про те, що оскільки Теплоелектростанція в розумінні ст.ст. 80, 95 Цивільного кодексу України не є юридичною особою, то в силу вимог ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України не може бути стороною у справі, що розглядається господарським судом.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України повноваження сторони від імені юридичної особи може здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Коло повноважень відособленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відособлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Частиною 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин 1-3 цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Разом з тим, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

За змістом ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Статтею 65 Господарського процесуального кодексу України визначено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

Отже, у разі сумніву щодо правового статусу Теплоелектростанції суд мав витребувати відповідні докази, як це передбачено ст.ст. 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, та у випадку необхідності здійснити процесуальні дії, передбачені ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, а не припиняти провадження у справі з формальних підстав, чим фактично обмежено право суб'єкта звернення у здійсненні прав, передбачених ст.ст. 8, 55 Конституції України.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржена ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду винесені з порушенням норм процесуального права, а тому не відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають скасуванню, а справа –передачі на розгляд по суті до господарського суду Вінницької області.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" № ню-16-312/07кс від 03.03.08 задовольнити.

Ухвалу від 07.11.07 господарського суду Вінницької області та постанову від 05.02.08 Житомирського апеляційного господарського суду у справі

№ 2/303-07 господарського суду Вінницької області скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

О.Муравйов