ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"22" квітня 2008 р.

Справа № 18/172

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу № 18/172

за позовом: приватного підприємства "Агропромислова компанія "Урожай", м. Кіровоград

до відповідача: приватного сільськогосподарського підприємства "Лан", с.Олександро-Мар"ївка, Петрівський район, Кіровоградська область

про стягнення 800 000 грн. заборгованості за отриманий товар

Представники сторін:

від позивача: Романяк М.Я., довіреність № 22/08 від 22.08.2007 року;

від відповідача: участі не брали. Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України (вих. № 7949 від 27.03.2008 року).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені. До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Водночас, законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із ст. 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах. В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Судом першої інстанції було надіслано процесуальні документи за адресою відповідача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України станом на 30.08.2007 року (а.с. 46), наданій Головним управлінням статистики у Кіровоградській області, за адресою, зазначеною у договорі поставки сільськогосподарської техніки (а.с. 13). Ця ж адреса була визначена і самим відповідачем в апеляційній скарзі (а.с. 29).

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з приватного сільськогосподарського підприємства "Лан", с.Олександро-Мар"ївка, Петрівський район, Кіровоградська область заборгованості в розмірі 800 000 грн. за поставлену сільськогосподарську техніку та судових витрат на користь приватного підприємства "Агропромислова компанія "Урожай", м. Кіровоград.

Відповідач позовні вимоги не заперечив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Направлена відповідачу згідно до Інструкції з діловодства в господарських судах України поштова кореспонденція отримана відповідачем, до суду не поверталась.

Позивач підтримує позовні вимоги повністю.

Дослідивши матеріали справи та правовідносини між учасниками спору і надавши їм правову оцінку, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Правовідносини між учасниками спору виникли на підставі укладеного 30.10.2006 року договору поставки сільськогосподарської техніки № 21/10-06 (в подальшому договір), предметом якого сторони в результаті вільного волевиявлення визначили проведення господарських операцій по продажу сільськогосподарської техніки (товару) та визначили взаємні зобов'язання по постачанню, прийняттю та оплаті вартості поставленої сільськогосподарської техніки згідно до додатку №1 до вказаного договору: трактора Джон Дір 8520 випуску 2006 року вартістю 1 600 000, 00 грн.

Згідно до п. 3.1 договору товар передається покупцю на підставі товарних накладних, з яким одночасно передаються податкова накладна та сертифікат якості підприємства - виробника. У відповідності до розділу 2 договору сторонами визначено ціну договору з посиланням на додаток №1 до договору та порядок проведення оплати згідно до якого покупець проводить 50% оплати ціни товару терміном до 01.12.2006 року, а решту на умовах відстрочки платежу терміном на 1 рік, але не пізніше 30.09.2007 року. Право власності на товар переходить до покупця з моменту сплати повної вартості товару. Зміна способу та порядку розрахунку за товар можливе лише за письмовою згодою сторін (акт, протокол, зміни та доповнення до договору).

Умови договору узгоджено сторонами без будь-яких заперечень чи зауважень, договір підписано уповноваженими представниками сторін, а їх підписи скріплено печатками підприємств.

Відповідно до пп. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Відповідач не надав доказів того, що печатку було втрачено або викрадено.

На виконання умов договору, по видатковій накладній № У-00000014 від 30.10.2006 року через представника Ільченка В.Л. за довіреністю ЯМФ № 846659 від 30.10.2006 року позивач поставив відповідачу трактор ДЖОН Дір, про що було складено та підписано повноважними представниками сторін акт приймання-передачі від 30.10.2006 року із зазначенням про те, що претензій стосовно технічного стану техніки та її комплектності у покупця до постачальника немає.

Однак, в свою чергу, відповідач не виконав умови п. 2.2 договору, а саме не здійснив оплату отриманого товару в строк до 30.09.2007 року.

Заборгованість за поставлений товар фактично складає 1600000 грн. та залишилась непогашеною і після спливу терміну для оплати повинна рахуватись боргом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши правовідносини, що виникли між учасниками спору, господарський суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення, оскільки, є обґрунтованими вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 800 000, 00 грн.

Такий висновок господарський суд зробив на підставі наступного.

Господарський суд вважає, що викладені умови договору, права та обов'язки сторін, порядок виконання договору, дають підстави вважати, що фактично сторонами укладено договір купівлі-продажу.

За приписом ст. 265 Господарського кодексу України до правовідносин поставки, які не врегульовані цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, господарський суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під дію глави 54 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одержання відповідного товару підтверджується також підписом відповідача на видатковій накладній, що в відповідності до Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей № 99 від 16.05.1996р. є належним доказом підтвердження отримання товару.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач прийняв поставлений товар повністю, але не виконав свої зобов'язання по оплаті поставленого товару.

Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору, наявні договірні відносини у відповідності до вимог ст.ст. 11, 639, 655, 691 ЦК України підтверджують що це саме договір купівлі-продажу. Специфікація товару, ознаки, якість, ціна, вартість - визначені в видаткових накладних (а.с. 18, 20, 22,24).

На користь відносин купівлі-продажу свідчить і застереження в документах на отримання товару про ціну з ПДВ.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк. Саме невиконання умов договору з боку відповідача і стало причиною звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Спір фактично виник через небажання відповідача провести оплату поставленого позивачем товару на суму 800 000, 00 грн. Укладений між сторонами договір та норми діючого законодавства не містять підстав для звільнення відповідача від обов'язку виконати зобов'язання по оплаті поставленого та отриманого товару.

Позивач правомірно просить стягнути основний борг в розмірі 800 000, 00 грн. з відповідача на підставі ст. 526 ЦК України, зобов’язання має бути виконано в натурі.

Доказів повного виконання своїх зобов'язань по оплаті вартості отриманого товару відповідач до суду не подав.

Господарським судом приймається до уваги, що сторонами виконано вимоги суду щодо проведення звірки взаємних розрахунків, згідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 31.10.2006 року заборгованість відповідача складала та ним визнана в повному обсязі 1 600 000, 00 грн.

Приймаючи до уваги наявність заборгованості в розмірі 1 600 000, 00 грн., господарський суд вирішує спір в межах заявлених позовних вимог, тобто в частині стягнення лише 800 000, 00 грн., які відповідач згідно до умов договору повинен був перерахувати на розрахунковий рахунок позивача (п. 2.2) в термін до 01.12.2006 року. Господарський суд не находить підстав для виходу за межі позовних вимог через відсутність про це клопотання зацікавленої сторони. Крім того, господарський суд звертає увагу на ту обставину, що станом на 22.08.2007 року, тобто на час звернення позивача з позовом до суду не настав передбачений умовами договору строк сплати коштів в повному обсязі (30.09.2007 року). Проведення повного розрахунку за вказаним договором не є предметом розгляду в давній справі, а може бути вирішено в окремому провадженні.

Поряд з цим, господарський суд вважає за необхідне залишити до виконання рішення суду вжиті ухвалою суду від 23.08.2007 року заходи по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності приватному сільськогосподарському підприємству "Лан", с.Олександро-Мар"ївка, Петрівський район, Кіровоградська область.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до повного задоволення.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю, оскільки через невиконання ним своїх зобов'язань позивач за захистом своїх прав змушений був звернутись до суду та поніс додаткові витрати.

Керуючись ст.ст. 34, 49, 66, 67, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Лан", с.Олександро-Мар"ївка, Петрівський район, Кіровоградська область (р/р 260033940 в ОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 323538, ) на користь приватного підприємства "Агропромислова компанія "Урожай", м. Кіровоград, вул. Карла Маркса, 50, к. 233 (р/р 679 в ВАТ "Укрексімбанк", МФО 323389, ) заборгованість по оплаті вартості отриманого товару в розмірі 800 000, 00 грн., сплачене державне мито в розмірі 8 000, 00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн.

Наказ видати.

Залишити в силі до виконання рішення суду вжиті ухвалою суду від 23.08.2007 року заходи по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності приватному сільськогосподарському підприємству "Лан", с.Олександро-Мар"ївка, Петрівський район, Кіровоградська область (р/р 260033940 в ОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 323538, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Ю.І. Хилько