ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
справа № 5020-3/095
ПОСТАНОВА

і м е н е м У к р а ї н и

"20" жовтня 2008 р. 14:54                                                                                          м. Севастополь

За адміністративним позовом

Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації”

(99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13)

до

Підрозділу примусового виконання рішень

Відділу державної виконавчої служби

Головного управління юстиції в місті Севастополі

(99011, м. Севастополь, вул. М.Музики, 88-А)

про

визнання постанови недійсною

Суддя Головко В.О.,

при секретарі судового засідання Дмитренко Т.М.,

За участю представників:

позивача -

Іванова А.В., довіреність № 86/13-50 від 05.05.2008,

відповідача -

Шмаков М.В., довіреність № 8-10/286 від 23.01.2008.

СУТЬ СПОРУ:

Підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” (далі –Позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Севастополі (далі –Відповідач) про визнання нечинною постанови № 1161/2-08 від 18.08.2008 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 236600,09 грн.

Ухвалою суду від 29.08.2008 відкрите провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 18.09.2008 (а.с. 1).

Власні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ухвалою від 09.07.2008 господарським судом міста Севастополя було надано розстрочку виконання постанови у справі № 5020-7/107 за адміністративним позовом заступника прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Севастополя до Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” про стягнення 2366000,86 грн. Відповідно до встановленого ухвалою суду графіка погашення заборгованості, перше погашення на суму 266000,86 грн. мало бути здійснено Позивачем 21.07.2008. Позивач добровільно сплатив зазначену суму до встановленого строку, тому відповідач не має підстав для стягнення виконавчого збору (а.с.3-4).

Відповідач позов не визнав, мотивуючи тим, що впродовж строку з 18.06.2008 по 09.07.2008 державним виконавцем здійснювалися дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду (а.с.15-16).

Розгляд справи відкладався з 22.09.2008 на 02.10.2008.

За правилами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 18.09.2008 оголошувалася перерва до 22.09.2008, а 02.10.2008 –до 20.10.2008.

Відповідно до статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 2-1 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Кодексу здійснювалась повне фіксування судового процесу технічними засобами.

За клопотанням представників сторін, відповідно до статті 15 Кодексу адміністративного судочинства України, пояснення та клопотання по справі надавалися ними російською мовою.

Згідно зі статтями 27-32, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні представникам сторін роз’яснені процесуальні права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд –

в с т а н о в и в:

Постановою господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 по справі № 5020-7/107 задоволено позов заступника прокурора міста Севастополя в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Ленінському районі міста Севастополя, стягнуто на користь позивача з Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за лютий 2008 року в сумі 2 366 000,86 грн.

05.06.2008 на виконання зазначеної постанови видано виконавчий лист № 5020-7/107.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 09.07.2008 була надана розстрочка виконання постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 по справі № 5020-7/107 на три місяці (а.с.7), з наступним графіком погашення:

21.07.2008 –366 000, 86 грн.

20.08.2008 –1 000 000,00 грн.

20.09.2008 –1 000 000,00 грн.

Суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов’язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Ухвала господарського суду міста Севастополя від 09.07.2008 по справі № 5020-7/107 щодо надання розстрочки виконання постанови суду від 19.05.2008 набрала законної сили.

Згідно з цією ухвалою боржника було зобов’язано сплачувати борг частинами. Перша частина –366 000,86 грн. до 21.07.2008; друга частина –1 000 000,00 грн. до 20.08.2008; третя частина –1 000 000,00 грн. до 20.09.2008.

Відповідно до зазначеної ухвали право пред’явити вимогу по сплаті боргу та обов’язок боржника сплатити його, починається з 21.07.2008, причому лише на суму першого платежу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 21 Закону України „Про виконавче провадження” від 21.04.1999 № 606-ХІV (із змінами і доповненнями), строк пред’явлення до виконання виконавчого листа встановлюється з наступного дня після закінчення строку, встановленого у разі розстрочки виконання рішення. Тобто вимога по виконанню постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 мала бути пред’явлена не раніше 22.07.2008, і лише в межах першого платежу –366 000,86 грн.

Оскільки строк для пред’явлення вимоги не настав, будь-які дії щодо примусового виконання постанови суду до цього часу є незаконними.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що ухвала про розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 винесена пізніше ніж був виданий виконавчий лист, з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду із заявою про розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 майже відразу після її винесення, а саме 21.05.2008 (справа № 5020-7/107, т. 1, а.с.96-97).

За приписами частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розстрочення виконання судового рішення має бути вирішене судом у десятиденний строк.

У зв’язку з тим, що розгляд заяви Підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” про розстрочення виконання постанови затягнувся через об’єктивні причини, позивач 13.06.2008 надіслав на адресу відповідача заяву про зупинення виконавчого провадження до прийняття господарським судом міста Севастополя рішення за результатами судового розгляду заяви про розстрочення (постанова господарського суду м. Севастополя від 20.08.2008 у справі № 5020-3/008).

Таким чином відповідачу було достовірно відомо про те, що питання розстрочення виконання постанови від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 є предметом розгляду господарського суду, а тому він не мав права здійснювати жодних дій щодо примусового виконання постанови суду від 19.05.2008 (у тому числі і накладати арешт на грошові кошти боржника) до часу, визначеного в ухвалі суду від 09.07.2008 про розстрочення сплати боргу, тобто до 22.07.2008.

Отже, всі дії з примусового виконання постанови господарського суду м. Севастополя від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107, здійснені відповідачем до 22.07.2008, є неправомірними.

Поряд з цим, твердження представника відповідача стосовно того, що ним проводилися неодноразові списання коштів з рахунків боржника та інші дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення (окрім накладення арешту на грошові кошти) не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

18.08.2008 головним державним виконавцем підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Севастополі винесено постанову про стягнення з підприємства "Будівельне управління Чорноморського флоту Міністерства оборони Російської Федерації" виконавчого збору в розмірі 236600,09 грн. (а.с.6).

Згідно зі статтею 46 Закону України „Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10% від фактично стягненої суми.

Таким чином, відповідно до законодавства, у разі добровільного виконання виконавчого документа виконавчий збір стягненню не підлягає.

Позивач надав суду платіжні доручення № 779 та 780 від 16.07.2008 на суми 22048,24 грн. та 343952,62 грн. відповідно, разом на суму 366000,86 грн. (а.с. 8), що дорівнює першій частині боргу зі строком погашення –21.07.2008. Зазначене свідчить про добровільне виконання постанови господарського суду міста Севастополя від 19.05.2008 у справі № 5020-7/107 з урахуванням ухвали суду від 09.07.2008 про розстрочення.

Натомість відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували факт добровільного виконання боржником постанови господарського суду м. Севастополя від 19.05.2008.

Отже, примусове списання грошових коштів з рахунку позивача відповідачем не здійснювалось, кошти були сплачені позивачем добровільно. Тому постанову головного державного виконавця Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі від 18.08.2008 про стягнення з боржника виконавчого збору, слід визнати недійсною.

Відповідно до частини 1 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити повністю.

2.          Визнати недійсною постанову Підрозділу примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Севастополі № 1161/2-08 від 18.08.2008 про стягнення з боржника –підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” –виконавчого збору в розмірі 236600,09 грн.

3.          Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0007 в ГУ ДКУ в м. Севастополі, , МФО 824509) на користь підприємства „Будівельне управління Чорноморського флоту Російської Федерації” (99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13, ідентифікаційний код 30120798, р/р 0 в КРФ ВАТ "Кредобанк", м. Сімферополь, МФО 384027) державне мито в розмірі 3,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного адміністративного суду шляхом подання заяви про апеляційне оскарження до господарського суду міста Севастополя протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                    В.О. Головко

Постанова складена та підписана

в порядку частини третьої

статті 160 КАС України

27.10.2008.

Розсилка:

1.          Підприємство „Будівельне управління Чорноморського флоту

Міністерства оборони Російської Федерації”

(99011, м. Севастополь, пр. Нахімова, 13)

2.          Підрозділ примусового виконання рішень Відділу державної виконавчої служби

Головного управління юстиції в місті Севастополі

(99011, м. Севастополь, вул. М.Музики, 88-А)

3.          Справа

4.          Наряд