ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.08 Справа № 20/12/07

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м.Дніпропетровськ

до Відкритого акціонерного товариства “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 12456,65 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача –Шамрай С.В. (дов.№47 від 01.01.2008р.);

Від відповідача –Ткаченко Л.Л. (дов. №20-3 від 04.01.2008р.);

Міхантьєв М.Д.(дов. №20/467 від 14.12.2007р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь ДП “Придніпровська залізниця” плати за користування вагонами в сумі 12 456,65 грн.

Ухвалою господарського суду від 07.12.2006р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/12/07, судове засідання призначено на 16.01.2007р. У судовому засіданні 16.01.2007р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до 06.02.2007р. Ухвалою суду від 06.02.2007р. в порядку ст.69 ГПК України за клопотанням сторін строк вирішення спору у справі №20/12/07 продовжений, цією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 28.03.2007р. У судовому засіданні 28.03.2007р. на підставі ст.77 ГПК України оголошено перерву до 23.04.2007р., потім –до 10.07.2007р. Ухвалою суду від 10.07.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 28.08.2007р., потім на 25.10.2007р. У судовому засіданні 25.10.2007р. оголошено перерву до 20.12.2007р. Ухвалою суду від 20.12.2007р. на підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався на 14.02.2008р., 18.03.2008р., 14.04.2008р., 21.05.2008р., потім –на 17.06.2008р. У судовому засіданні 17.06.2008р. оголошено перерву до 27.06.2008р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 27.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які мотивовані наступним. У липні-серпні 2006р. відповідачу була нарахована плата за користування ваганами на ст.Запоріжжя Ліве, що простояли на залізничних шляхах через затримку, пов’язану з митним оформленням, що підтверджується актами загальної форми. Розрахунок плати виконаний із застосуванням доповнення №1 до розпорядження Кабінету Міністрів України №706 від 08.10.2004р. Відповідачем не визнана сума нарахованої плати у розмірі 12 456,65 грн. у зв’язку з тим, що розрахунок часу користування вагонами, на його думку, здійснений в порушення п.14 договору на експлуатацію під’їзної колії №ПР/МД-03-3/1/НЮ від 15.04.2003р. На підставі ч.3 ст.119 Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, Правил оформлення перевізних документів, ст.ст.258,925 ЦК України просить позов задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, мотивуючи, зокрема, наступним. Позивач не враховує умов Митного кодексу України, Правил видачі вантажів, Правил приймання вантажів до перевезення, Порядку взаємодії митних органів і залізниць України, в яких йдеться про специфіку імпортних та експортних вантажів. Митне оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, завершується тільки після здійснення необхідних для цього товарів видів контролю. В даному випадку простій вагонів на станції Запоріжжя Ліве був пов’язаний з виконанням залізницею своїх зобов’язань доставити імпортний вантаж, який знаходиться під митним контролем, у митницю призначення. Згідно з ст.27 Митного кодексу України спірні вантажі підлягають фітосанітарному, радіологічному, та санітарно-епідеміологічному контролю. З незалежних від відповідача причин (контролюючі служби не працюють у субота та неділю), він був позбавлений можливості здійснити своєчасно декларування вантажів, які знаходяться під митним контролем. Пунктом 5 Правил видачі товарів передбачено, що про прибуття на станцію вантажу, який перебуває під митним контролем, станція зобов’язана встановленим порядком повідомити одержувача і митний орган, у регіоні діяльності якого розташована станція. Ст.114 Митного кодексу України встановлено, що при надходженні під митним контролем товарів, що перевозяться залізничним транспортом, працівники залізничної станції подають до митного органу необхідні документи. Згідно з п.3.7 Порядку взаємодії Запорізької митниці і Запорізької дирекції залізничних перевезень Придніпровської залізниці при переміщенні через митний кордон України товарів (вантажів) вантажними залізничними поїздами після проведення митного оформлення товарів (вантажів) перевізні документи з відповідними відмітками, підписом та відбитками особистої нормою печатки посадової особи Запорізької митниці повертаються на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів вантажоодержувачу. Строки повернення перевізних документів цим Порядком не передбачені. Відповідно до п.14 договору про експлуатацію залізничної під’їзної колії №ПР/МД-03-3/1/НЮ/1438(20/2003/1084) при подачі вагонів власнику час користування вагонами обчислюється з моменту закінчення приймально-здавальних і технічних операцій після оформлення здавальних відомостей, заявок на видачу вантажу, з урахуванням часу фактичної видачі, технічних і актів загальної форми. Після пред’явлення залізницею вантажу на прийомоздавальних коліях станції Запоріжжя Ліве до огляду в комерційному і технічному відношенні, після оформлення залізничних накладних, вивіз вантажу здійснено локомотивом комбінату без затримки. Згідно з ч.4 порядку проведення митного контролю та митного оформлення товарів (вантажів) під час вивезення їх за межі митної території України та п.14 Правил приймання вантажів до перевезення, вивезення експортних вантажів за межі території України провадиться тільки після завершення їх митного оформлення. Згідно з п.п.4,3,4.4 цього Порядку ВМД, перевізні та супровідні документи з відмітками посадової особи митниці передаються декларантом або вповноваженою ним особою на станцію відправлення для прийняття вантажів до перевезення. Наявність у ВМД та перевізних документах відбитка календарного штемпеля станції, яка приймає вантаж до перевезення, свідчить про взяття залізницею солідарного зобов’язання щодо перевезення вантажів, щодо дотримання митних правил, встановлених законодавством. Таким чином, посилання позивача та ст.119 Статуту залізниць України свідчить про те, що він не враховує вищенаведених норм, які регламентуються відносини позивача та відповідача. У позивача немає підстав для нарахування плати за користування вагонами за час знаходження вантажу під митним контролем на станції Запоріжжя Ліве в очікуванні його видачі. Посилання позивача на відсутність митних органів на станціях призначення не звільняє його від виконання свого зобов’язання доставити вантаж в митницю призначення. У доповненнях до відзиву відповідач додатково зазначив, що згідно з положеннями Ст.120 Статуту залізниць чітко вказані випадки, у яких вантажовідправник повинен вносити плату за користування вагонами. Облік часу користування вагонами й нарахування плати за користування ними згідно з п.3 Правил користування вагонами та контейнерами здійснюється на станції відправлення й призначення по “Відомості плати за користування ваганами форми ГУ-46, що складається на підставі “Пам’яток про користування ваганами форми ГУ-45, отже вагон вважається прийнятим у користування після підписання пам’ятки про користування. Просить у позові відмовити. Після проведеного акту звірки розрахунків заявою від 06.02.2007р. відповідач визнав суму з урахуванням ПДВ 217,57грн. за вагон №68650274.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

У липні –серпні 2006р. на залізничних шляхах станції Запоріжжя-Ліве через затримку, пов’язану з митним оформленням, простояли вагони з вантажем ВАТ ЗМК “Запоріжсталь” (відповідач), що підтверджується актами загальної форми ГУ-23 №12088 від 01.07.2006р., №12085 від 01.07.2006р, №12101 від 03.07.2006р., №12121 від 06.07.2006р., №17046 від 14.07.2006р., №17051 від 14.07.2006р., №17066 від 15.07.2006р, №17115 від 26.07.2006р., №17111 від 26.07.2006р., №17137 від 30.07.2006р., №17144 від 01.08.2006р., №17152 від 01.08.2006р., №17827 від 05.08.2006р., №17855 від 10.08.2006р., №17860 від 11.08.2006р., №17865 від 12.08.2006р., №17887 від 16.08.2006р., №17894 від 17.08.2006р., №17933 від 22.08.2006р.

Державне підприємство “Придніпровська залізниця” (позивач) нарахувало плату за користування вагонами у сумі 12 456,65 грн., у т.ч. ПДВ, про що свідчить відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46 №06070195, №08070198, №13070203, №15070205, №18070209, №21070214, №28070221, №30070223, №02080227, №04080229, №06080231, №07080232, №09080234, №14080240, №16080242, №19080245, №14080239, №21080247, №26080253, №2880255.

Розрахунок плати виконаний із застосуванням ставок доповнення №1 плати за користування вагонами і контейнерами залізниць згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України №706 від 08.10.2004р.

Проаналізувавши чинне законодавство, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на наступних підставах.

Статтями 306, 307 ГК України встановлено, що загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо), умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються цим Кодексом, транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічні положення передбачені ст.908 ЦК України.

Згідно зі статтями 3, 8 Закону України “Про залізничний транспорт” законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України “Про транспорт”, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов’язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст.ст.119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Зазначена плата стягується також з вантажовідправників, вантажоодержувачів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Відповідно до ст. 71 Статуту залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором.

Правовідносини сторін врегульовано Договором про експлуатацію під’їзної колії №ПР/ДМ-03-3/1/НЮ/20/2003/1084 від 15.04.2003р. Відповідно до умов договору, зокрема, п.14, власник колії сплачує залізниці плату за користування вагонами (контейнерами) –згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, Правилами перевезень вантажів і відповідно до додатку №1 до договору, який передбачає розрахунок часу користування вагонами відповідно до переробної спроможності вантажних фронтів.

В пунктах 6, 8 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. №165/3458, з подальшими змінами, встановлено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам ті громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки ваганів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представником станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах)початку та закінчення затримки вагонів та їх номери.

Згідно з пунктом 3 Правил облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станції відправлення та призначення за “Відомістю плати за користування вагонами (контейнерами)” форми ГУ-46, яка складається на підставі “Пам'яток про користування вагонами (контейнерами)” форми ГУ-45, “Актів про затримку вагонів” форми ГУ-23а , “Актів загальної форми ГУ-23”. Позивач перелічені документи надав.

Відповідно до абз.1 пункту 4 Правил відомості плати за користування вагонами (контейнерами) складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, за маневрову роботу та за подавання й забирання вагонів. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника (абз.5 пункту 4).

Згідно з п.п.12,13 Правил загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Відповідач з нарахованими у вищезазначених відомостях сумами не погодився, підписав відомості та акти з зауваженнями, зокрема, зазначено, що акти необґрунтовані, плата нарахована в порушення договору №ПР/ДМ-03-3/1/НЮ від 15.04.2003р., вантаж імпортний та знаходиться під митним контролем, вини комбінату в простоюванні немає.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені ст.121 Статуту залізниць України та п.16 Правил користування ваганами і контейнерами, перелік яких є вичерпним.

Статтею 45 Митного кодексу України, обов’язок подавати митним органам документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, покладено на осіб, які переміщують товари і транспортні засоби через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на митні органи.

Згідно з ст.87 цього Кодексу декларантами можуть бути підприємства або громадяни, яким належать товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України, або уповноважені ними митні брокери (посередники). Обов'язки та відповідальність декларанта передбачені у статті 88 Митного кодексу України.

Обов’язки декларанта з оформлення імпортних вантажів в даному випадку виконував ВАТ ЗМК “Запоріжсталь”, залізниця обов’язки декларанта по спірним вагонам не виконувала, окрему угоду (брокерську угоду) з відповідачем не укладала.

Наказом Державної митної служби України, Міністерства транспорту України від 30.03.2001 № 231/174 (в редакції від 28.05.2004) затверджений Порядок взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон України товарів(вантажів) залізничними вантажними поїздами.

Пунктом 3.6 цього Порядку встановлено, що на прохання вантажоодержувача митне оформлення товарів (вантажів) у повному обсязі може здійснюватись безпосередньо в митниці відправлення в порядку, встановленому в Положенні про порядок здійснення контролю за доставкою вантажів у митниці призначення.

Згідно з п. 3.7 “Порядку взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон товарів (вантажів) залізничними вантажними поїздами” після проведення митного оформлення товарів (вантажів) перевізні документи з відповідними відмітками, підписом і відбитками особистої номерної печатки посадової особи митниці повертаються декларантом на станцію призначення та служать підставою для видачі товарів (вантажів) вантажоодержувачу. Отже, наявність відмітки є підставою для видачі вантажів вантажоодержувачу.

Однак, відповідно до п. 3.12 наведеного Порядку допускається подача транспортних засобів з товарами (вантажами) на під’їзні колії без проставлення на перевізних документах підпису й відбитка особистої номерної печатки посадової особи митниці призначення за умови перебування цих товарів (вантажів) під охороною за зверненням вантажоодержувача. У разі неможливості здійснити декларування товару (вантажу) в обраний митний режим вантажоодержувач може також розмістити товар (вантаж) згідно з вимогами Положення про склади тимчасового зберігання.

Відповідач не скористався можливостями, наданими пунктами 3.6 та 3.12 "Порядку взаємодії митних органів і залізниць України під час переміщення через митний кордон товарів (вантажів) залізничними вантажними поїздами ”, що є його правом. Якщо вантажоодержувач не використовує можливості, передбачені цим Порядком, забрати на свою під’їзну колію з дозволу митниці та під охорону вагони з вантажами, які перебувають під митним контролем, то вантажоодержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами на підставі п.119 Статуту залізниць України.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини сторони у зобов'язанні. Крім того, відповідно до ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання.

На підставі зазначених норм, спростовуються інші заперечення відповідача та посилання на нормативні акти. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими. Розрахунок плати за користуваннями вагонами у сумі 12 456 грн. 65 коп., у т.ч. ПДВ, виконаний позивачем правильно, із застосуванням ставок доповнення №1 плати за користування вагонами і контейнерами залізниць, згідно з Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 706 від 08.10.2004р.

Відповідач не надав суду доказів перерахування позивачу заявленої суми боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь” на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця” суми 12 456 грн. 65 коп. плати є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат “Запоріжсталь” (69008, м.Запоріжжя, вул.Південне шосе, 72, р/р 1 в АБ “Металург”, МФО 313582, ) на користь Державного підприємства “Придніпровська залізниця” (42602, м.Дніпропетровськ, 38, пр. Карла Маркса, 108, р/р 2003 у Дніпропетровській філії АБ “Експрес-банк” м.Дніпропетровськ, МФО 306964, ) суму 12 456 грн. 65 коп. плати за користування вагонами, суму 124 грн. 57 коп. витрат на сплату державного мита, суму 118 грн. витрат на сплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 01.09..2008р.