ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№ 20-5/383-12/256

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Грейц К.В.,

суддів:

Глос О.І., Бакуліної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р.

у справі

№20-5/383-12/256

господарського суду

м.Севастополя

за позовом

ТОВ "Севастопольський судноремонтний завод "Лазаревське Адміралтейство"

до

ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля

про

визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

у судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

Бугаєнко А.Б.

ВСТАНОВИВ:

03.11.2004 р. ТОВ "Севастопольський судноремонтний завод "Лазаревське Адміралтейство" звернулося до господарського суду м.Севастополя з позовом до ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій №/03573/23-4 від 19.10.2004 р. про зменшення бюджетного відшкодування на суму 107 910,08 грн., що винесене на підставі акта перевірки №8918/23-423/100 від 19.10.2004 р.

20.12.2004 р. представник позивача подав до господарського суду заяву про відмову від позовних вимог в частині 1 347,15 грн.

Рішенням господарського суду м.Севастополя від 21.02.2006 р. у справі №20-5/383-12/256 (суддя Харченко І.А.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р. (судді: Дугаренко О.В., Голик В.С., Волков К.В.), позов задоволено повністю: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Нахімовському районі м.Севастополя №/03573/23-4 від 19.10.2004 р. про визначення ТОВ "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарівське Адміралтейство" податкового зобов'язання за завищення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 106 562,93 грн.

Господарські суди першої та апеляційної інстанцій розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

У касаційній скарзі ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р., рішення господарського суду м.Севастополя від 21.02.2006 р. у справі №20-5/383-12/256 та в задоволенні позовних вимог ТОВ "Севастопольський судноремонтний завод "Лазарівське Адміралтейство" відмовити, посилаючись на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, а саме: ст. 8-А Протоколу від 02.04.1999 р. "Про внесення змін та доповнень до Угоди про створення зони вільної торгівлі, укладеної між державами —учасницями Співдружності незалежних держав 15.04.1994 р.", п.п. 1.1, 1.6 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", п. 1.4 ст. 1, пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.2, 6.5 ст. 6, п. 7.1, пп. 7.3.1, 7.3.8 п. 7.3 ст.7, п. 11.4 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість", ст.ст. 40, 74, 132 Митного кодексу України, пп. 3.3.3, 3.3.6 Порядку здійснення митного контролю за переміщенням через митний кордон України товарів й інших предметів з використанням морського, річного і паромного видів транспорту, затвердженого наказом Державної митної служби України від 23.01.2001 р. №26; пп. 4.3.1 п. 4.3 ст. 4 наказу Державної митної служби України від 17.09.2004 р. №678 "Про затвердження Інструкції про організацію митного контролю і митного оформлення судів та товарів, які ними переміщуються"; ст. 19 Закону України "Про систему оподаткування".

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на участь свого представника у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 1 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції —переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов —звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п. 6 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з приписами ст. 2 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" завданням органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами (п. 6 ст. 10 Закону України "Про державну податкову службу в Україні").

Аналіз суб'єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні п. 7 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля є суб'єктом владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 р.

До початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у пер шій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. Після початку діяльності апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не відкрито. Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абз. 1 цього пункту (абз. 1, 4, 5 п. 6 розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначивши, що спір у даній справі носить адміністративний характер, Вищий господарський суд України звертає увагу на те, що справу в порушення вимог ст.ст. 1, 12 Господарського процесуального кодексу України розглянуто місцевим та апеляційним господарськими судами у порядку господарського судочинства після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, що є порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р. та рішення господарського суду м.Севастополя від 21.02.2006 р. у справі №20-5/383-12/256 підлягають скасуванню, а справа —передачі до господарського суду м.Севастополя для виконання Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ДПІ у Нахімовському районі м.Севас топо ля на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р. у справі №20-5/383-12/256 задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 12.04.2006 р. та рішення господарського суду м.Севастополя від 21.02.2006 р. у справі №20-5/383-12/256 скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду м.Севастополя.

Головуючий К.Грейц

Судді О.Глос

С.Бакуліна