ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2008 р. Справа № 12/2650

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді

суддів:

при секретарі ,

за участю представників сторін:

від позивача: Шевелєва Я.А. - представника за довіреністю №08/387-004803 від 26.01.2008р.,

від відповідача: Ярошенка А.П. - представника за довіреністю №161 від 20.02.2008р., Гончаренко А.П. - представника за довіреністю №144 від 14.02.2008р.,

приймала участь в судових засіданнях 03.06.2008р. та 01.07.2008р.,

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м.Житомир

на рішення господарського суду Житомирської області

від "03" березня 2008 р. у справі № 12/2650 (суддя Сікорська Н.А.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м.Житомир

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13, м.Житомир

про стягнення 15150,30 грн.,

з оголошеною в судовому засіданні 03.06.2008р. перервою до 01.07.2008р. та 01.07.2008р. перервою до 24.07.2008р. згідно зі ст. 77 ГПК України,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 03.03.2008 р.у справі №12/2650 відмовлено у позові Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго", м. Житомир до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13, м. Житомир про стягнення 15150,30 грн.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач у справі подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржене рішення скасувати з підстав, зазначених у скарзі, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважає, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки, не відповідають обставинам справи.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу, позивач посилається, зокрема на таке:

- судом не досліджено в повному обсязі докази по справі та не надано всебічної оцінки щодо обставин укладання договору №531 від 09.04.2004р., який рішенням господарського суду Житомирської області від 08.11.2004р. по справі №15/64"Д" зобов'язано підписати відповідачем;

- залишено поза увагою суду й листи відповідача №-247 від 30.05.2005р. та 16.06.2005р., в яких він просить роз'яснити яким договором керується енергопостачальник, а також листи-відповіді позивача №1393 від 14.06.2005р. та №1469 від 30.06.2005р.;

- не взявши до уваги рахунки на оплату за спожиту відповідачем електричну енергію, які відповідно до Правил користування електричною енергією є підставою для остаточного розрахунку споживача за електричну енергію, в яких було зазначено термін оплати та які були отримані відповідачем, місцевий господарський суд безпідставно відмовив позивачу у задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних, річних та пені.

У судовому засіданні 03.06.2008 р. представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити; представники відповідача проти доводів й вимог скарги заперечили, вважаючи оскаржене рішення законним і обґрунтованим, просили залишити його без змін, а скаргу - без задоволення (більш детально позицію відповідача викладено у письмових запереченнях №597 від 03.06.2008 р. на апеляційну скаргу - а.с.86, т.2).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 15150,30грн., з яких 9168,47грн. заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2007р. по 01.11.2007р., 2331,89грн. інфляційних, 614,82грн. 3% річних та 3035,12грн. пені (а.с.2-3, т.1).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачу відповідно до умов договору №531 про постачання електричної енергії споживачам, укладеного між сторонами 09.04.2004р., надавалась електрична енергія, яка останнім оплачена не була. У зв'язку з чим позивачем, на підставі ст. 625 ЦК України, нараховані відповідачу інфляційні та 3% річних. Крім цього, відповідно до п.4.2.1 договору відповідачу нарахована пеня за несвоєчасно проведені розрахунки.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву заперечує проти позову та вважає, що постачання електричної енергії позивачем здійснювалось за договором №531 від 24.09.1990р. Вказує, що договір №531 від 09.04.2004р. сторонами не був укладений, оскільки вимога про спонукання до укладення цього договору була предметом розгляду у справі №15/64 "Д" за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13 (а.с.72, т.1).

28.02.2008р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, посилаючись на погашення відповідачем основної суми боргу, та відповідно до якої заявив до стягнення 2688,40грн. пені, 488,22грн. 3%річних та 164,91грн. інфляційних (а.с.48, т.2).

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правомірно прийняв вказану заяву ( оскільки дії позивача не суперечать приписам ст.22 ГПК України ), а також правомірно вирішував спір в межах вимог згідно із вказаною заявою.

Господарський суд Житомирської області рішенням від 03.03.2008р. відмовив позивачу в задоволенні його позовних вимог, зазначаючи, що вимоги позивача є безпідставними, тобто такими, що не ґрунтуються на обставинах, що мали місце (а.спр.72,73, т.2).

Однак колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 08.11.2004р. по справі №15/64 "Д" за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13 про спонукання до укладення договору зобов'язано Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №13 підписати договір №531 від 09.04.2004р. про постачання електричної енергії споживачам між сторонами з відповідними змінами та доповненнями (а.с.10-11, т.1).

Таким чином, судом вирішено спір щодо спонукання до укладення договору і в порядку ч.3 ст. 84 ГПК України, в резолютивній частині рішення вказано умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір.

Однак, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач не довів факт укладання сторонами договору у відповідності до рішення суду по справі №15/64 "Д", тобто рішення суду виконано не було.

Враховуючи наведене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача підстав вважати, що правовідносини та зобов'язання сторін виникли на підставі договору №531 від 09.04.2004р.

Щодо тверджень відповідача про те, що в спірний період діяв договір №531 від 24.09.1990р., то вони спростовуються вищезазначеним рішенням суду про зобов"язання підписати новий договір. Крім цього, оригінал договору №531 від 24.09.1990р. сторонами не було подано, що також дає підстави стверджувати, що він не міг діяти на протязі 2007р.

За таких обставин, електропостачання здійснювалось за відсутності договору.

Факт надання послуг електропостачання сторони не заперечують.

Матеріали справи свідчать, що в період з січня по жовтень 2007 року відповідач споживав електричну енергію, яку постачав позивач, що підтверджується відповідними щомісячними звітами відповідача про використану електроенергію за вищевказаний період, рахунками на оплату спожитої електроенергії, які виставлялись позивачем та були отримані відповідачем, що підтвердив представник в судовому засіданні, банківськими виписками про погашення боргу за спожиту електричну енергію згідно із виставленими рахунками.

Так, до сплати за спожиту в січні-жовтні 2007 року активну електроенергію відповідачу були виставлені рахунки на сплату: за січень №4115 від 23.01.2007р. на суму 12481,69грн., за лютий №8701 від 21.02.2007р. - 13402,09грн., за березень №13144 від 20.03.2007р. - 10809,79грн., за квітень №17213 від 19.04.2007р. - 11523,41грн., за травень №21972 від 18.05.2007р. - 12914,88грн., за червень №28483 від 26.06.2007р. - 12415,48грн., за липень №31656 від 18.07.2007р. - 9931,84грн., за серпень №37757 від 22.08.2007р. - 11273,60грн., за вересень №42790 від 24.09.2007р. - 10126,34грн., за жовтень №48223 від 25.10.2007р. - 13648,82грн., всього на суму 108401,60грн. (в.с.12-21, т.1).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк виконання божником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виставлені позивачем рахунки за активну електроенергію по суті є вимогами щодо розрахунків за спожиту електроенергію ( аналогічною є позиція Вищого господарського суду України в його постанові від 10.03.2006 р. у справі №2/111-04).

Таким чином, зобов'язання з оплати зазначеної у рахунках електроенергії мало бути виконано відповідачем у семиденний строк з дня отримання таких рахунків.

Факт отримання відповідачем вищезазначених рахунків підтвердив представник відповідача в судовому засіданні.

Рахунки за спожиту електроенергію разом з попередженням вручались в той же день, в який вони були виписані, про що свідчать підписи представників відповідача на вручених рахунках з попередженнями (а.с.12-21, т.1).

Доказів про вручення рахунків в інші дні суду сторонами не надано.

З доданих до заяви про зменшення позовних вимог від 28.02.2008 р. розрахунків (а.спр.49-57, т.2), а також банківських виписок, які містяться в матеріалах справи (а.спр.116-150, т.1) вбачається, що відповідач несвоєчасно здійснював оплату за спожиту електроенергію після отримання рахунків від позивача.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером є господарськими.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

З врахуванням вищевикладеного інфляційні і річні мають нараховуватись за період після спливу семиденного строку від дня пред'явлення позивачем вимоги до відповідача.

Як вбачається із розрахунку позивача (заява про зменшення позовних вимог) розмір інфляційних складає 166,17грн., сума 3% річних - 488,59 грн. за період з 21.01.2007 р. по 31.10.2007 р. (а.спр. 52-54, 55-57, т.2).

Проте при нарахуванні 3% річних та інфляційних позивачем неправильно було визначено період ( без врахування термінів отримання рахунків відповідачем).

Розрахунок 3% річних здійснено апеляційним господарським судом за формулою: 3 % х сума боргу х кількість днів :100% :365 днів за період з 31.01.2007р. по 31.10.2007 р., з врахуванням термінів отримання рахунків відповідачем та з врахуванням того, що сума боргу змінювалась, а саме за такі періоди:

- з 31.01.07 р. по 28.02.07 р. 3 % річних складають 38,56 грн.;

- з 01.03.07 р. по 27.03.07 р. - 50,54 грн.;

- з 28.03.07 р. по 26.04.07 р. - 61,64 грн.;

- з 27.04.07 р. по 25.05.07 р. - 67,65 грн.;

- з 26.05.07 р. по 03.07.07 р. - 113,02 грн.;

- з 04.07.07 р. по 25.07.07 р. - 57,58 грн.;

- з 26.07.07 р. по 29.08.07 р. - 47,59 грн.;

- з 30.08.07 р. по 01.10.07 р. - 21,8 грн.;

- з 02.10.07 р. по 31.10.07 р. - 12,93 грн.

Суми боргу за вказані періоди зазначено в поданому позивачем до суду уточненому розрахунку 3 % річних (а.спр.52-54, т.2).

Враховуючи наведене, за вказаний період 3% річних складають 471,31 грн.; обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення саме цієї суми, а тому вони підлягають задоволенню у зазначеній частині.

Розрахунок інфляційних здійснено апеляційним господарським судом за загальною формулою: індекс інфляції х сума боргу - сума боргу за період з 31.01.2007р. по 31.10.2007р., з врахуванням приписів листа Верховного Суду України від 03.04.97 р. №62-97 р "Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ", з врахуванням термінів отримання рахунків відповідачем та з врахуванням того, що сума боргу й індекси інфляції змінювались, а саме за такі періоди:

- з 31.01.07 р. по 28.02.07 р. інфляційні складають 7,56 грн.;

- з 01.03.07 р. по 27.03.07 р. - 3,52 грн.;

- з 28.03.07 р. по 26.04.07 р. - 0,50 грн.;

- з 27.04.07 р. по 25.05.07 р. - 12,38 грн.;

- з 26.05.07 р. по 03.07.07 р. - 57,61 грн.;

- з 04.07.07 р. по 25.07.07 р. - 27,71 грн.;

- з 26.07.07 р. по 29.08.07 р. - 7,36 грн.;

- з 30.08.07 р. по 01.10.07 р. - 14,00 грн.;

- з 02.10.07 р. по 31.10.07 р. - 12,49 грн.

Суми боргу за вказані періоди зазначено в поданому позивачем до суду уточненому розрахунку інфляційних (а.спр.55-57, т.2).

Враховуючи наведене, за вказаний період інфляційні складають 143,13 грн.; обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення саме цієї суми, а тому вони підлягають задоволенню у зазначеній частині.

Що ж стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 2688,40грн. за період прострочення з 21.01.2007 року по 31.10.2007 року на підставі п.4.2.1 договору №531 від 09.04.2004р., то вона задоволенню не підлягає, оскільки із змісту ст. 547 Цивільного кодексу України вбачається, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання має вчинятись виключно у письмовій формі.

Проте, в даному випадку, як зазначалося вище, між сторонами відсутні договірні відносини.

За таких обставин у позивача відсутні правові підстави для нарахування пені.

Апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 6,14грн. витрат з державного мита та 4,78грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ст.49,99 ГПК України ).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення місцевого господарського суду повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення господарського суду Житомирської області від 03.03.2008р. у справі №12/2650 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 471,31 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 143,13 грн. прийняте без врахування всіх обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства, а тому його слід скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову в цій частині.

В решті рішення господарського суду першої інстанції є обґрунтованим та законним, тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир ) - задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 03 березня 2008р. у справі №12/2650 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних в сумі 471,31 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 143,13 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Стягнути з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №13 (м. Житомир) на користь Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Житомиробленерго" (м. Житомир) - 471,31 грн. 3% річних, 143,13 грн. інфляційних нарахувань, 6,14 грн. витрат по оплаті державного мита та 4,78 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду Житомирської області.

4. Справу №12/2650 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:

судді:

Віддрук. 4 прим.:

-------------------------

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу

4 - в наряд