ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.09.08 р.                     Справа № 15/95пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства Слов’янської міської ради “Комсервіс” м. Слов’янськ ()

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин № 37 “Олимпийский” м. Слов’янськ ()

про спонукання укласти договір на участь в розрахунках по утриманню будинку та стягнення заборгованості в сумі 6856,47 грн.

третя особа на стороні позивача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору Слов’янська міська рада

за участю представників сторін:

від позивача: Титаренко С.С. за довіреністю № 1юр від 10.01.2008 р.

від відповідача: Зинов’єва Л.М. – директор згідно наказу № 17-к від 10.12.1996 р., Дегтярьов Ю.В. за довіреністю б/н від 15.09.2008 р.

від третьої особи: не з’явився

за участю КП “Бюро технічної інвентаризації”: Бондаренко В.В. – директор за контрактом від 02.05.2007 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява комунального підприємства Слов’янської міської ради “Комсервіс” м. Слов’янськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин № 37 “Олимпийский” м. Слов’янськ про спонукання укласти договір на участь в розрахунках по утриманню будинку та стягнення заборгованості в сумі 6856,47 грн.

Ухвалою суду від 14.08.2008 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 15/95пд, до участі у справі залучено третю особу на стороні позивача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору власника будинку № 13 по вул. Свердлова у м. Слов’янську – Слов’янську міську раду, сторони та третя особа зобов’язані надати документи та виконати певні дії.

28.08.2008 року від третьої особи надійшло клопотання № 01.01-12/1385 від 27.08.2008 року про розгляд справи без участі представника Слов’янської міської ради, рішення прийняти на розсуд суду.

В судовому засіданні представниками позивача та відповідача було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Із позовної заяви вбачається, що згідно рішення виконкому Слов’янської міської ради № 573 від 29.09.2006 р. майно комунальної власності територіальної громади, а саме житлові будинки, в тому числі будинок, розташований за адресою: вул. Свердлова, 13, були передані на баланс комунальному підприємству „Комсервіс” (позивач у даній справі).

Згідно статуту позивача в новій редакції предметом його діяльності є утримання житлових будинків, ремонтно-будівельні роботи та інші види господарської діяльності, направлені на задоволення потреб населення міста в отриманні якісних житлово-комунальних послуг.

Згідно статуту та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідача його місцезнаходження є наступним: 84109, Донецька область, м. Слов’янськ, вул. Свердлова, б. 13.

Свідоцтво про власність від 10.01.1997 р. № 94 підтверджує факт того, що приміщення крамниці № 37 за адресою: вул. Свердлова, 13 дійсно належить на праві власності товариству покупців членів трудового колективу крамниці № 37 ДКТВП „Дельфин” та було викуплено через Фонд державного майна України згідно Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств” (договір купівлі-продажу № 120 від 19.12.1996 р.)

Пункт 1 установчого договору відповідача підтверджує факт утворення на базі викупленого майна магазину № 37 „Олимпийский” державного комунального торгово-виробничого підприємства „Дельфин” товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин № 37 “Олимпийский” з місцезнаходженням: Донецька область, м. Слов’янськ, вул. Свердлова, б. 13.

Пункт 1.1 статуту відповідача також підтверджує вищевказане та зазначає, що відповідач є правонаступником прав та обов’язків структурного підрозділу магазину № 37 „Олимпийский” державного комунального торгово-виробничого підприємства „Дельфин”.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач тривалий час використовує вказане приміщення, але як його власник до теперішнього часу договір на участь в розрахунках по утриманню будинку з позивачем не уклав, фактичної участі в утриманні будинку шляхом відшкодування позивачу у відповідній частині його витрат на утримання вказаного будинку не здійснив, чим порушив вимоги діючого законодавства.

У пункті 2 резолютивної частини позовної заяви позивач не вказує в якій саме редакції суд повинен спонукати відповідача до укладення договору на участь у розрахунках щодо утримання будинку. У пункті 3 резолютивної частини позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості 6856,47 грн.

У резолютивній частині свого листа № юр від 12.09.2008 р., який він вважає уточненням первісних позовних вимог, позивач просить суд спонукати укласти договір та стягнути суму заборгованості 7542,13 грн. Знову позивач не вказує в якій конкретно редакції суд повинен зобов’язувати відповідача укладати договір з позивачем. В мотивувальній частині цього листа позивач наводить той факт, що ним направлявся раніше проект договору щодо утримання будинку відповідачу та здійснювалися фактичні дії щодо його виконання. При цьому нібито відповідач не заперечує отримання вказаного проекту договору, але відмовився від його підпису, у зв’язку з чим виник даний спір між сторонами. Крім того відповідач не оплатив виставлені йому позивачем рахунки № 181 від 17.12.2007 р. на суму 4799,51 грн. за витрати на утримання будинку у період з 01.11.2006 р. до 31.12.2007 р., № 39 від 31.03.2008 р. на суму 5827,98 грн. за витрати на утримання будинку у період з 01.11.2006 р. до 31.03.2008 р. включно. Також у матеріалах справи є листи вих. № 524 від 22.12.2006 р. та № 113 від 01.04.2008 р., якими позивач пропонував відповідачу укласти спірний договір та сплатити заборгованість на відшкодування витрат на утримання будинку. До вказаних листів позивач додавав по два примірники спірного проекту договору, що підтверджується текстом вказаних листів та не заперечує сам відповідач. Факт поштового направлення таких листів з доданням проектів договору підтверджується відповідними поштовими квитанціями, які додані до вказаних листів.

Враховуючи представлені позивачем документи та усні пояснення представника позивача у судовому засіданні, суд розглядає в якості спірної редакції проекту договору саме той проект договору без номеру та без дати щодо участі суб’єктів підприємницької діяльності у розрахунках за утримання будинку, прибудинкової території та оплати комунальних послуг, який підписаний позивачем та міститься в матеріалах даної справи, та який раніше фактично направлявся позивачем для розгляду відповідачу. Інших редакцій спірного проекту договору позивач на розгляд суду не надавав.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує статтею 179 Господарського кодексу України, статтею 20 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 12.07.2005 р., відповідними розрахунками витрат позивача на утримання будинку та іншими первісними документами у підтвердження таких витрат, рахунками-фактурами на оплату, проектом спірного договору та доказами його фактичного направлення для розгляду відповідачу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, тому як вважає представлений до укладення проект договору таким, що не відповідає затвердженому постановою КМУ № 560 від 12.07.2005 року тексту Типового договору. Крім того до тексту спірного проекту договору не був доданий додаток, який є невід’ємною частиною такого договору згідно підпункту 2.2.1. Вказаний додаток стосується переліку комунальних послуг, якими позивач зобов’язаний забезпечити відповідача. Відсутність такого додатку на думку відповідача унеможливлює досягнення домовленості між сторонами щодо усіх істотних умов спірного договору. Відповідач не може оплачувати будь-які послуги без конкретної домовленості між сторонами з цього приводу. Щодо стягнення заборгованості на заявлену суму позовних вимог, то відповідач не вбачає законних підстав для виникнення такої заборгованості у зв’язку з відсутністю між сторонами укладеного договору про надання послуг щодо утримання будинків та прибудинкових територій. Також відповідач ставить під сумнів розрахунки позивача щодо суми позовних вимог у зв’язку з фактичним ненаданням вказаних послуг позивачем відповідачу.

Розглянувши позовні вимоги позивача та заперечення на них відповідача, господарський суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, що є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 19 Закону “Про житлово-комунальні послуги” відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20 та 21 вказаного закону передбачають підготовку та укладання договору на надання житлово-комунальних послуг згідно з Типовим договором.

Згідно статті 26 того ж закону до істотних умов договору надання житлово-комунальних послуг відноситься вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг.

Прикінцевими положеннями вказаного закону передбачено обов’язок Кабінету Міністрів України у тримісячний термін з дня набрання чинності законом розробити типові договори, передбачені цим законом.

На виконання вказаного закону Кабінет Міністрів України розробив Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який затвердив постановою № 560 від 12.07.2005 р.

Стаття 184 частина 3 Господарського кодексу України приписує, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Як вбачається з матеріалів справи текст спірного договору не містить усіх тих умов, які містить текст Типового договору, що є порушенням вимог діючого законодавства. Також текст спірного договору не містить переліку та вартості тих послуг, які є предметом вказаного договору та які відносяться до істотних умов договорів такого типу. Додаток до проекту спірного договору, передбачений підпунктом 2.2.1 цього договору, щодо надання комунальних послуг до суду представлений позивачем не був. Фактично вказаний додаток відповідачу не направлявся разом із проектом спірного договору, що підтверджується поясненнями відповідача у відзиві на позовні вимоги. Текст листів про направлення договору на розгляд відповідачу не містить вказівки про будь-які додатки до тексту договору.

За таких обставин позовні вимоги щодо спонукання відповідача укласти з позивачем договір в доданій до позовної заяви редакції спірного договору задоволенню не підлягають.

Позивач заявою № юр від 12.09.2008 року фактично збільшив заявлену суму позовних вимог у зв’язку з донарахуванням заборгованості за липень та серпень 2008 року. Збільшена суму позовних вимог складає 7542,13 грн. Розрахунок збільшеної суми позовних вимог доданий до вказаної заяви.

Згідно статті 22 ГПК України суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення суми позову.

Господарські зобов’язання виникають на підставі господарського договору або з інших підстав, передбачених законом. У даному випадку законом передбачено обов’язкове укладення між сторонами договору на надання житлово-комунальних послуг. У зв’язку з відсутністю такого договору на день подачі позовної заяви у відповідача відсутні договірні зобов’язання щодо відшкодування вартості житлово-комунальних послуг. У діючому законодавстві відсутня норма, яка б зобов’язувала відповідача приймати від позивача будь-які житлово-комунальні послуги та відшкодовувати їх вартість без укладення відповідного договору. Фактичне приймання відповідачем вказаних послуг від позивача та домовленість про їх оплату також не підтверджується будь-якими належними доказами, а саме: актами виконаних робіт та іншими документами, де відповідач своїм підписом підтвердив би факт прийняття від позивача послуг та готовність відшкодувати позивачу у певному розмірі його витрати, пов’язані з наданням таких послуг.

За вказаних обставин позовні вимоги про стягнення заборгованості в сумі 7542,13 грн. задоволенню не підлягають.

Згідно статті 49 ГПК України у зв’язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Заявою № юр від 12.09.2008 року позивач просить суд вжити заходи щодо забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідача та заборони здійснювати дії щодо відчуження майна у зв’язку з неможливістю виконання рішення господарського суду.

Вказана заява позивача не підлягає задоволенню у зв’язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 12; 22; 32-34; 36; 43; 49; 78; 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог комунального підприємства Слов’янської міської ради “Комсервіс” м. Слов’янськ до товариства з обмеженою відповідальністю “Магазин № 37 “Олимпийский” м. Слов’янськ про спонукання укласти договір на участь в розрахунках по утриманню будинку та стягнення заборгованості в сумі 7542,13 грн.

В судовому засіданні 16.09.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 19.09.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання судом.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя