ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2008 р.

Справа  № 15/45-08-1039

Господарський суд
Одеської області у складі:

судді
Петрова В.С.

При секретарі                                 Стойковій М.Д.

За
участю представників:

від
позивача -     ОСОБА_2,

від відповідача - не
з'явився,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права
власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського
суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання
права власності на нежилу будівлю магазину-бару загальною площею 310,8 кв.м.,
розташовану за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, та про зобов'язання відповідача
видати свідоцтво про право власності на зазначене майно, посилаючись на
наступне.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 діє на підставі свідоцтва про
державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи,
виданого Суворовською районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради
28 липня 2003 року, про що зроблено запис в журналі обліку реєстраційних справ
за № 26303235Ф0021662.

Для
здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1. придбала об'єкт торгівлі
-павільйон, розташований в м. Одесі по АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20.10.2003 р.

В
подальшому позивачем була здійснена реконструкція вищевказаного павільйону у
нежилу будівлю магазину-бару загальною площею 291,8 кв.м згідно технічного
паспорту від 17.10.2003 року. Розпорядженням Суворовської райадміністрації №
1865 від 19.12.2003 р. магазин-бар за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, був
прийнятий в експлуатацію. На підставі вказаного розпорядження позивачем було
отримане свідоцтво про право власності від 19.12.2003 р. на нежилу будівлю
магазину-бару по АДРЕСА_1, загальною площею 291,8 м.кв. Також право власності
на магазин-бар було зареєстроване в Одеському МБТІ та РОН 14.01.2004 року, про
що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності.

30.03.2004
р. позивач отримав згоду Суворовської райадміністрації на розробку проекту
реконструкції магазину-бару (лист № 23-Ц-710). До того ж 09.02.2005 р.
висновком № 125 проект реконструкції діючого приміщення по АДРЕСА_1 був
погоджений Одеською обласною СЕС.

Як
зазначає позивач, реконструкція діючого магазину-бару передбачала  перепланування внутрішніх приміщень та
змінення зовнішнього вигляду фасадної стіни будівлі магазину-бару з боку вулиці
Дніпропетровська дорога, що призвело до збільшення загальної площі
магазину-бару на 19 кв.м, що в цілому на теперішній час складає 310,8 кв.м
згідно технічного паспорту від 27.12.2006 р. Згідно висновку
будівельно-технічної експертизи № 010/2007 від 24.01.2007 року реконструйована
нежила будівля магазину-бару по АДРЕСА_1 в м. Одесі відповідає вимогам ДБН, а
проведена реконструкція не перешкоджає суміжним користувачам.

Але,
як зазначає позивач, відповідачем було відмовлено позивачу у прийнятті
документів для належного оформлення права власності на належну позивачу будівлю
із врахуванням проведеної реконструкції з посиланням на необхідність
врегулювати правовідносини з приводу землекористування, а документи для
належного оформлення права користування земельної ділянки у позивача також не
приймались у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на приміщення
магазину-бару. Також відповідачем не приймається до уваги те, що попереднім
власником було узгоджено з виконкомом Одеської міської ради розміщення
торгівельного об'єкту за вказаною адресою.

Відтак,
як вказує позивач, викладені обставини перешкоджають позивачу  користуватися та вільно розпоряджатися
належною йому будівлею, а також належним чином реалізувати право на отримання
земельної ділянки у користування, необхідної для обслуговування цієї будівлі.
При цьому в обґрунтування підстав позовних вимог позивач посилається на ст. 376
Цивільного кодексу України.

Ухвалою
господарського суду Одеської області від 19.03.2008 р. порушено провадження у
справі № 15/45-08-1039 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

В
ході розгляду справи позивач звернувся до суду із заявою про зменшення позовних
вимог, згідно якої позивач просив суд визнати за ним право власності на нежилу
будівлю магазину-бару загальною площею 310,8 кв.м., розташовану за адресою: м.
Одеса, АДРЕСА_1.

Відповідач
відзив на позов не надав, також представник відповідача у судове засідання не
з'явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним
чином. У зв'язку з цим відповідно до ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши
пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши матеріали справи,
господарський суд встановив наступне.

Суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 зареєстрована Суворовською
районною адміністрацією виконкому Одеської міської ради 28 липня 2003 року, про
що зроблено запис за № 26303235Ф0021662, що підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи.

20
жовтня 2003 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу,
який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу ОСОБА_4. Згідно вказаного договору ОСОБА_1 купила об'єкт
торгівлі -павільйон із металопластика площею 36 кв.м, інвентар. номер С-104,
розташований за адресою: м. Одеса,АДРЕСА_2. Придбаний позивачем об'єкт торгівлі
був реконструйований у магазин-бар загальною площею 291,8 кв.м.

16
жовтня 2003 року Санітарно-епідеміологічною станцією м. Одеси був наданий
висновок № 1113-3247, згідно якого був погоджений технічний висновок зберігання
магазину площею торгового залу 39,2 кв.м з баром на 22 м та літнім майданчиком
під навісом ПП ОСОБА_1. за адресою: м. Одеса,АДРЕСА_2.

Розпорядженням
Суворовської районної адміністрації № 1865р від 19.12.2003 р. „Про прийняття в
експлуатацію магазину-бару по АДРЕСА_2 від ПП ОСОБА_1” прийнятому в
експлуатацію магазину-бару, належному позивачу на праві власності, було
присвоєно адресу: м. Одеса, АДРЕСА_1.

29.12.2003
р. Виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано позивачу свідоцтво
про право власності на нежилу будівлю магазину-бару, що розташований за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, загальною площею 291,98 кв.м, відображеної у
технічному паспорті від 17.10.2003 р.

Згідно
положень ст. 4 Закону України „Про власність” від 07.02.1991 р. (діючого на
момент виникнення у позивача права власності на придбане майно) власник на свій
розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник
має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він
може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої
законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння
і користування, а також у довірчу власність іншим особам.

Так,
як з'ясовано судом, після здійснення реєстрації права власності позивача на
магазин-бар, що розташований за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, позивачем була
проведена реконструкція вказаного магазину-бару, яка полягала у переплануванні
внутрішніх приміщень та зміненні зовнішнього вигляду фасадної стіни будівлі
магазину-бару з боку вулиці Дніпропетровська дорога, що призвело до збільшення
загальної площі магазину-бару на 19 кв.м, в результаті чого загальна площа
магазину-бару склала 310,8 кв.м, яка відображена в технічному паспорті,
виготовленому КП „Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації
об'єктів нерухомості” станом на 22.12.2006 р.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, Суворовською
райадміністрацією Одеської міської ради була надана згода на розробку проекту
реконструкції належного позивачу магазину-бару, що підтверджується листом від
30.03.2004 р. за вих. № 23-Ц-710. До того ж 09.02.2005 р. висновком № 125
проект реконструкції діючого приміщення по АДРЕСА_1 був погоджений Одеською
обласною санітарно-епідеміологічною станцією (висновок № 125).

17.01.2007
р. позивач звернувся до ПП „Одеський науково-дослідницький центр експертних
досліджень” із заявою про проведення експертного дослідження будівлі кафе-бару
після проведення реконструкції, розташованого за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1.
Так, згідно висновку № 010/2007 р. будівельно-технічної експертизи від
24.01.2007 р. реконструйована нежила будівля магазину-бару по АДРЕСА_1 в м. Одесі
відповідає вимогам ДБН, також проведена реконструкція вказаної будівлі
магазину-бару не перешкоджає суміжним користувачам.

Разом
з тим суд зазначає, що оскільки реконструкція вищезазначеної нежилої будівлі
магазину-бару по АДРЕСА_1 в м. Одесі, загальна площа якої після проведення
реконструкції склала 310,8 кв.м, була проведена без відповідного дозволу органу
державного архітектурно-будівельного контролю, відповідно вказана
реконструйована нежила будівля магазину-бару є самочинним будівництвом. До того
ж відсутність у позивача відповідних правовстановлюючих документів на
реконструйоване приміщення магазину-бару позбавляє позивача у встановленому
законом порядку оформити право власності на вказану нерухомість.

Підстави
набуття права власності передбачені статтею 328 Цивільного кодексу України,
згідно положень якої право власності набувається на підставах, що не заборонені
законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,
якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Між
тим відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок,
будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо
вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для
цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частина
5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачає, що на вимогу власника
(користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Враховуючи
вищевикладене та те, що судом не встановлено порушення позивачем прав та
інтересів інших осіб при здійсненні реконструкції нежилої будівлі
магазину-бару, та з огляду на те, що реконструйована будівля в цілому
відповідає технічним вимогам, що підтверджується висновком будівельно-технічної
експертизи, та знаходиться на земельній ділянці, фактичним землекористувачем
якої є позивач, господарський суд вважає за можливе визнати за позивачем право
власності на нежилу будівлю магазину-бару АДРЕСА_1 в м. Одесі, загальною площею
310,8 кв.м, що відображена у виготовленому КП „Одеське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості” технічному паспорті станом
на 22.12.2006 р.

Відповідно
до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно
ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із
способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно
ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Статтею
32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно
зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Оцінюючи
надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги  Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 цілком обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства
та фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43,82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.          Позовну заяву Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 до Одеської міської ради про
визнання права власності на майно задовольнити.

2.          ВИЗНАТИ за Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (65111, м. Одеса, АДРЕСА_3, ідент. код
НОМЕР_1) право власності на нежилу будівлю магазину-бару, розташовану за
адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, загальною площею 310,8 кв.м.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня  його підписання.

Рішення
підписано 05.05.2008 р.

Суддя
Петров В.С.