КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

15.05.08 р.                                                                                          № б14/347-07

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді          Міщенка П.К. (доповідач по справі)

суддів:                              Шевченка В.Ю.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Лисунь Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал»на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2008 року по справі № Б14/347-07 (суддя Короткевич О.Є.)

за заявою

до боржника

Закритого акціонерного товариства компанії «Райз»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал»

про

порушення справи про банкрутство

за участю представників:

від ініціюючого кредитора: Кононенко Ю.О. (дов.№ 994-07 UR від 01.11.07р.)

Єрмолюк В.В. - директор

від боржника:                      не з’явився

від Баришівської ОДПІ: Діанов О.І. (дов. № 63/9/10-23 від 11.02.08 р.)

Замошнюк І.В. ( дов. № 9957/8/10-22 від 31.10.07р.)

Охріменко Л.М. –в.о. начальника згідно наказу

ДПА в Київській області № 86-6 від 26.03.08 р.

арбітражний керуючий: Радик І.Л.

ВСТАНОВИВ :

08.08.2007 року Закрите акціонерне товариство «Райз»звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.08.2007 року порушено провадження у справі про банкрутство та прийнято заяву до розгляду в підготовчому засіданні. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

22.01.2008 року ухвалою Господарського суду Київської області затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал».

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням Господарського суду Київської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду від 22.01.2008 року у справі № Б14/347-07 в частині визнання вимог ЗАТ компанії «Райз»та Баришівської ОДПІ; внести зміни до реєстру вимог кредиторів, вимоги ЗАТ компанії «Райз»в сумі 3 458 677, 89 грн. виключити із четвертої черги вимог кредиторів та включити їх у шосту чергу, та вимоги Баришівської ОДПІ в сумі 1 726 381, 64 грн. виключити із реєстру вимог, посилаючись на те, що судом при винесенні оскаржуваної ухвали від 22.01.2008 року не повністю з'ясовані обставини, які мають істотне значення для справи, а також порушені норми процесуального та матеріального права.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 21.02.2008 року прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал» на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2008 року у справі № Б14/347-07, розгляд якої призначено на 06.03.2008 року.

Відповідно до Розпорядження Заступника Голови Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.03.2008 року змінено склад колегії суддів у даній справі.

06.03.2008 року ухвалою апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.03.2008 року у зв’язку з поданими Баришівською ОДПІ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Корпорація Термінал»клопотаннями про відкладення розгляду апеляційної скарги, а також неявкою у судове засідання боржника та арбітражного керуючого.

У судові засідання призначені на 27.03.2008 року та 10.04.2008 року розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Радик І.Л. не з’явився, повноважних представників не направив, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, направленими за усіма відомими адресами місцезнаходження ухвалами суду, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги відкладався.

Крім того, ухвалою апеляційного господарського суду від 10.04.2008 року продовжено строк апеляційного провадження по справі №. Б14/347-07 на підставі ч. 4 ст. 69 ГПК України, у зв’язку з не можливістю прийняти остаточне рішення по її розгляду у межах двомісячного строку.

15.05.2008 року боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал»(заявник апеляційної скарги) не з’явився, повноважних представників не направив, про поважність причин неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся направленою за відомою адресою місцезнаходження ухвалою суду.

У судовому засіданні призначеному на 15.05.2008 року розпорядник майна боржника - арбітражний керуючий Радик І.Л. заперечив проти вимог апеляційної скарги та наголосив на тому, що про оскарження в апеляційному порядку ухвали суду йому боржником не повідомлено, заперечення боржника щодо сум заборгованості перед ЗАТ компанією «Райз»та Баришівською ОДПІ, а також щодо черговості задоволення вимог вказаних юридичних осіб, відображеної у реєстрі вимог на його адресу не надходили та будь-яким іншим чином не надано, вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою, прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представники Закритого акціонерного товариства компанії «Райз»заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на доводи викладені у Відзиві на апеляційну скаргу вих. № 94-УР від 05.03.2008 року та зазначили, що збитки та річні за неправомірне користування чужими коштами, які відповідно до рішення Господарського суду Київської області від 15.01.2007 –06.02.2007 року по справі № 529/10-06 підлягають сплаті боржником не є штрафними санкціями, вважають твердження боржника безпідставними та не обґрунтованими, просили залишити ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2008 року у даній справі без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники Баришівської об’єднаної державної податкової інспекції Київській області також заперечили проти вимог апеляційної скарги, посилаючись на доводи викладені у Відзиві на апеляційну скаргу вих № 165/9/10-23 від 27.03.2008 року та вказали на те, що вимоги, заявлені до боржника ТОВ «Корпорація «Термінал»на загальну суму 1 733 413, 69 грн. повністю підтверджені документами про податкову заборгованість, правомірно внесені арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, який з урахуванням вимог норм матеріального та процесуального права затверджено судом першої інстанції, твердження боржника про те, що Господарським судом Київської області не повністю з’ясовано обставини, які мають істотне значення для справи є безпідставними, оскільки суд приймаючи оскаржувану ухвалу базувався на наявних у матеріалах справи документах, в яких, на час прийняття ухвали, заперечення боржника проти заявленої Баришівською ОДПІ суми вимог не було.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представників сторін та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених в ній фактичних обставин правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційний господарський суд встановив, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал»задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється вищезазначеним Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. При цьому, названий Закон слід розглядати як законодавчий акт, що містить спеціальні норми, які мають пріоритет по відношенню до норм загальних щодо регулювання порядку провадження у справах про банкрутство.

У відповідності до ст. 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (Роз‘яснення ВАСУ від 10.12.1996 року № 02-5/422 “Про судове рішення”).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч.1 ст. 32 ГПК України).

Згідно ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором є як юридична, так і фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Грошовим зобов'язанням визначається, відповідно до частини 7 цієї ж статті Закону, зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом;

Формування реєстру вимог кредиторів боржника у процедурі банкрутства та порядок його затвердження визначено ст.ст. 14, 15 Закону. Так, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд.

Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника.

У попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Із оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевий господарський суд визнав вимоги конкурсних кредиторів та визначив черговість їх задоволення, вимоги за грошовими зобов’язаннями щодо виплати заборгованості ЗАТ компанії «Райз»визнано в розмірі 7061065, 14 грн. та віднесено до четвертої черги задоволення вимог кредиторів; вимоги за грошовими зобов’язаннями перед Баришівською об’єднаною державною податковою інспекцією в розмірі 510193, 95 грн. віднесено до вимог третьої черги та в розмірі 1223219, 74 грн віднесено до шостої черги задоволення вимог.

В апеляційній скарзі вказується на те, що зазначені суми є неузгодженими та не можуть бути визнані боржником, оскільки вимоги на суму 3 458 677, 89 грн., що підлягають задоволенню на користь ЗАТ компанії «Райз» вважаються штрафними санкціями, тому підлягають виключенню з четвертої черги та включенню до шостої черги задоволення вимог, а вимоги на суму 1 726 381, 64 грн., що підлягають задоволенню на користь Баришівської об’єднаної державної податкової інспекції взагалі не визнаються боржником і підлягають виключенню з реєстру вимог кредиторів

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у засіданні суду апеляційної інстанції, підтверджено поясненнями наданими у судовому засіданні представниками учасників провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал», керівник боржника не виконував обов'язків, покладених на нього статтею 14 Закону щодо розгляду разом з розпорядником майна грошових вимог конкурсних кредиторів, а також щодо управління підприємством, яке у процедурі розпорядження майном продовжує свою господарську діяльність. Боржником не надано розпоряднику майна інформації щодо заборгованості перед кредиторами та розрахунок таких сум, не надано і своїх заперечень щодо сум включених до реєстру вимог кредиторів чи черговості їх задоволення, не надана така інформація і суду першої інстанції.

Розпоряднику майна не надано право самостійно включати до реєстру вимоги кредиторів, за виключенням випадків, коли керівник боржника ухиляється від розгляду вимог кредиторів або взагалі відсутній і місцезнаходження його невідоме.

Вимоги кредиторів, визнані боржником або щодо яких боржник не заявив до господарського суду своїх заперечень, за умови відсутності заперечень з боку розпорядника майна та інших кредиторів, включаються до реєстру.

Якщо господарський суд дійде висновку, що спірні вимоги кредитора обґрунтовані та підтверджені відповідними документами, такі вимоги визнаються судом.

Боржник не розглядав разом з розпорядником майна спірні суми заборгованості, не надав своїх уточнень і розрахунків розпоряднику майна та господарському суду, не звернувся із обґрунтованими запереченнями до Господарського суду Київської області до розгляду та затвердження ним реєстру вимог кредиторів, що також підтверджено наданими у судовому засіданні апеляційного господарського суду поясненнями розпорядника майна, вимоги боржника щодо необхідності виключення із реєстру вимог кредиторів суми заборгованості перед Баришівською об’єднаною державною податковою інспекцією на суму 1 726 381, 64 грн. боржником не підтверджені відповідними документами, а сума заборгованості перед ЗАТ компанією «Райз»у розмірі 3 458 677, 89 грн. не може бути віднесена до вимог шостої черги, оскільки, як вбачається із рішення та наказу суду першої інстанції по справі № 529/10-06, якими підтверджена вказана сума заборгованості, вона не є недоїмкою (штрафом та пенею), як на тому наполягає боржник та безпідставно ототожнює із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань у розумінні абзацу четвертого ч. 4 ст. 12 Закону.

У відповідності до п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, обставини на яких ґрунтуються вимоги, викладені в апеляційній скарзі, заявником не доведені належними доказами.

Відтак, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції вимог щодо належності та повноти дослідження доказів, що мають значення для справи, не правильного застосування норм матеріального права колегія суддів апеляційного господарського суду вважає недоведеними та необґрунтованими.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду, погоджується з висновками суду першої інстанцій та не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Київської області від 22.01.2008 року у даній справі.

Керуючись п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 32, 33, 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «Термінал»залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 22.01.2008 року по справі № Б14/347-07 - без змін.

Копії постанови направити учасникам апеляційного провадження.

Матеріали справи № Б14/347-07 повернути до Господарського суду Київської області для розгляду.

Головуючий суддя                                                   П.К. Міщенко

Судді:           В.Ю. Шевченко

М.Л. Яковлєв

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.05.2008 року