СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Аметова Ейла Мустафаївна, довіреність №б/н від 10.08.08;

відповідача: Колесник Юрій Олексійович, довіреність №2883/9/101 від 18.04.08;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 29.05.2008 року у справі № 2-24/15765-2007А

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Современник-2000" (Южнобережне шосе, 2б,Ялта,98600)

до           Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим (вул. Васильєва, 16,Ялта,98600)

про скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Современник-2000" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом про скасування рішень Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2007 року за № на суму 27282,65 грн., від 02.10.2007 року за № на суму 16414,90 грн., від 02.10.2007 року за № на суму 10687,75 грн.

Уточненнями позовних вимог від 17.01.2008 року, позивач змінив позовні вимоги та просив суд прийняти відмову від позовної вимоги щодо скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 06.07.2007 року № на суму 27282,65 грн., а також відмову від частини скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 0,25 грн. за № від 02.10.2007 року, та просив суд скасувати рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.10.2007 року за № на суму 16414,90 грн., рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.10.2007 року за № на суму 10867,75 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008 року, провадження у справі в частині позовних вимог щодо скасування рішення № від 02.10.2007 року в частині суми 0,25 грн. та рішення № від 06.06.2007 року закрито.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 29.05.2008 року у справі № 2-24/15765-2007А позов задоволено частково. Скасовано рішення Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим від 02.10.2007 року № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16414,90 грн., № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10750,00 грн. В решті у позові відмовлено.

У частині задоволення позовних вимог постанова господарського суду мотивована тим, що відповідачем не було доведено здійснення позивачем порушення вимог Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Не погодившись з постановою суду, Державна податкова інспекція у місті Ялта Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 02.09.2008 року у складі колегії було замінено суддів Гоголя Ю.М. та Гонтаря В.І. на суддів Голика В.С. та Черткову І.В.

У судовому засіданні 02.09.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.09.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.06.2007 року працівниками Державної податкової адміністрації в Автономній Республіці Крим було проведено перевірку по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкового та безготівкового обігу товариства з обмеженою відповідальністю “Современник-2000” за адресою: місто Ялта, смт. Виноградне, шосе Южнобережне, 5, про що було складено відповідний акт за №01120843/23-3.

Під час проведення перевірки відповідачем було встановлено неоприбуткування готівкових грошових коштів в день їх надходження в книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків реєстратора розрахункових операцій у сумі 3282,98 грн., а саме розділ 2 “Облік руху готівки та сум розрахунків” не заповнений за 20.06.2007 року, тоді як у розділі 1 Книгу обліку розрахункових операцій позивача вклеєний фіскальний звітний чек №1303 від 21.06.2007 року, роздрукований у 7:12. у робочу зміну 20.06.2007 року.

На підставі акту перевірки, Державною податковою інспекцією в місті Ялта було прийнято рішення № від 02.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16414,90 грн.

Також було встановлено невідповідність наявних грошових коштів на мсті проведення розрахунків, сума коштів, вказаних у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а податковим органом було прийнято рішення № від 02.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10867,75 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до пункту 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Причому, згідно абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України “Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки до юридичних осіб всіх форм власності, фізичних осіб - громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які є суб'єктами підприємницької діяльності, а також постійних представництв нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Фіскальні звітні чеки, які підтверджують всі проведені суми операцій з готівкою, були в наявності (підклеєні) за період, який перевірявся, про що було відзначено в Акті.

Відповідно до пункту 7.5 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 грудня 2000 року №61, використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО, передбачає:

- наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО;

- підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО;

- щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо;

- у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій;

- ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

Таким чином, судова колегія вважає, що матеріалами справи не підтверджений факт неоприбуткування суми готівкових грошових коштів у сумі 3282,98 грн., оскільки незаповнення бухгалтером-касиром підприємства одного з розділів книги обліку розрахункових операцій є порушенням встановленого порядку використання цієї книги. Вказане порушення згідно пункту 3 статті 17 Закону України "Про реєстратори розрахункових операцій", передбачає застосування фінансової санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Під час судового розгляду справи відповідачем не були представлені судовій колегії докази того, що отримана позивачем 20.06.2007 року готівка дійсно не була оприбуткована.

Отже позовні вимоги про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 02.10.2007 року за № про застосування штрафних санкцій у розмірі 16414,90 грн. є обґрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

Також актом перевірки від 21.06.2007 року за № 01120843/23-3 встановлені порушення, зокрема проведення розрахункових операцій без застосування РРО.

При продажі 5 літрів бензину марки А-95 на суму 4,70 грн. на загальну суму 23,50 грн., а також талонів на бензин марки А-92 у кількості 30 шт. на 500 літрів за ціною 4,30 грн. на загальну суму 2150,00 грн. (до акту перевірки надається додаток), загальна отримана сума складає 22173,50 грн., товар та решта отримані, розрахункова операція через РРО не проводилась, розрахунковий документ не роздруковувався та не надавався споживачу. На час перевірки РРО находилась у робочому стані, електроенергія у наявності.

Також встановлена не відповідність наявних грошових коштів на мсті проведення розрахунків, сума коштів, вказаних у денному звіті РРО, сума не відповідності складає 1475,00 грн. –1474,95 грн. = 0,05 грн.

Оскільки податковим органом не оспорюється закриття провадження господарським судом першої інстанції в частині позовних вимог щодо скасування рішення № від 02.10.2007 року в частині суми 0,25грн. та рішення № від 06.06.2007 року у зв’язку відмовою позивача від цієї частини позовних вимог, а також у частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому відповідно до вимог частини 1 статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України судова колегія вважає за необхідне переглянути постанову суду у частині позовних вимог про скасування рішення № від 02.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10750,00 грн.

Відповідно до Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у п'ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки.

На підставі зазначених норм відповідачем застосовані штрафні санкції у сумі 10750,00 грн. (2150,00 грн. *5).

Стосовно твердження відповідача про проведення розрахункових операцій без застосування РРО при продажі талонів на бензин марки А-92 у кількості 30 шт. на 500 літрів за ціною 4,30 грн. відповідно до додатку до акту перевірки на загальну суму 2150,00 грн., позивач пояснив, що відповідні талони на бензин не надаються фізичним особам, а надаються тільки підприємствам, тобто оператор АЗС не міг продати відповідні талони перевіряючим - фізичним особам.

Відносно наявності переліку номерів проданих талонів, викладених у додатку у акті перевірки, а також фіксування покупки відповідних талонів на суму 2150,00 грн. у акті перевірки, судова колегія вважає зазначити наступне.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року №327, зазначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському або податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він повинен містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

В акті перевірки від 21.06.2007 року є відмітка податкового органу про відмову від підпису акту особи, присутньої при проведенні перевірки.

Відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, у разі відмови посадових осіб суб'єкта господарювання, що перевірений, від підписання акта перевірки службовими особами органу державної податкової служби складається акт довільної форми, що засвідчує факт такої відмови.

Акт відмови підписується не менш як трьома службовими особами.

Підписання акта виїзної планової чи позапланової перевірок посадовими особами суб'єкта господарювання та посадовими особами органу державної податкової служби, які здійснювали перевірку, здійснюється за місцезнаходженням платника .

У зв’язку з відмовою суб’єкта господарювання від підписання акту перевірки, посадовими особами податкового органу був складний відповідний акт від 21.06.2007 року відмови від підписання матеріалів перевірки, котрий підписаний двома службовими особами, що суперечить відповідному Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства.

Отже у судовій колегії відсутні підстави для прийняття як належного доказу зазначені у акті перевірки порушення в частині проведення розрахункових операцій без застосування РРО при продажі талонів на бензин марки А-92 у кількості 30 шт. на 500 літрів за ціною 4,30 грн. відповідно до додатку до акту перевірки на загальну суму 2150,00 грн.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача –орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідних доказів того, що позивачем дійсно проведена розрахункова операція без застосування РРО при продажі талонів на бензин марки А-92 у кількості 30 шт. на 500 літрів за ціною 4,30 грн. відповідно до додатку до акту перевірки на загальну суму 2150,00 грн., відповідачем судовій колегії не надані.

При таких обставинах, позовні вимоги про скасування рішення № від 02.10.2007 року про застосування штрафних (фінансових) санкцій в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 10750,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідач правомірність прийняття спірних рішень належним чином не довів.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Ялта Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.05.2008 року у справі № 2-24/15765-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді