ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2008 р.

№ 21/230(12/228А)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Дроботової Т.Б.

за участю представників сторін

позивача ВАТ "Газавтосервіс"

відповідача

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну скаргу

у справі

Ткач М.М. дов. від 15.09.2008 року

Кальмук Н.Б. дов. від 05.09.2008 року

Перунов В.В. дов. від 08.09.2008 року

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна"

№21/230(12/228А)

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду

від

18.06.2008 року

за позовом

1.Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Винява"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна"

третя особа, без самостійних вимог на стороні позивачів

Товариство з обмеженою відповідальністю "Левком"

про

визнання недійсним рішення загальних зборів та визнання договорів купівлі-продажу об'єктів недійсними

В засіданні оголошувалась перерва з 11.09.2008 року до 19.09.2008 року

Відкрите акціонерне товариство "Газавтосервіс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Винява" звернулися до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" про визнання недійсним рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" від 22.04.2005 року та визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 25.10.2007 року нежитлових будівель адміністративного

Доповідач Гоголь Т.Г.

будинку/А-2/площею 412,8 м.кв., складу оборотних агрегатів /Б-1/ площею 963,4 м.кв., складу /Д-1/ площею 214,2 м.кв. за адресою: місто Львів, вул. Рудненська,30. Позов вмотивований неправомочністю загальних зборів при прийнятті рішення щодо відчуження та відсутністю затвердження Спостережної ради товариства договорів відчуження, як то передбачено пунктом 8.3.4 Статуту Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс". Справу призначено до розгляду та присвоєно номер 21/230.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Винява" про виконання умов договору купівлі-продажу нежитлових будівель від 25.10.2005 року. Позов вмотивований тим, що відповідачі порушили пункт 5 договору купівлі-продажу нежитлових будівель, тобто не підписали заяву та акт-приймання передачі майна. Справу призначено до розгляду та присвоєно номер 12/228А.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 25.09.2007 року справи №21/230 та №12/228А об'єднані в одне провадження.

Господарський суд Львівської області рішенням від 23.10.2007 року (судді Запотічняк О.Д., Гутьєва В.В., Масловська Л.З) в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Винява" щодо визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" в частині надання згоди для продажу нерухомого майна, а також визнання недійсним договорів купівлі-продажу від 25.10.2005 року відмовив, пославшись на приписи статті 41 Закону України "Про господарські товариства". Суд зазначив, що проведені загальні збори акціонерів та прийняті рішення були правомірними, а збори –правомочними; Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" не порушило права Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", оскільки не перебуває у складі його акціонерів. Щодо визнання недійсним договорів купівлі-продажу нежитлових будівель, рішення вмотивоване необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог, оскільки нотаріально посвідчене укладення договорів було волевиявленням на вчинення правочину. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" до Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" про виконання умов договорів купівлі-продажу суд задовольнив. Суд зобов’язав Відкрите акціонерне товариство "Газавтосервіс" звільнити займані приміщення, виконати зобов’язання, передбачені пунктом 5 договорів купівлі-продажу нежитлових будівель від 25.10.2005 року та видати Товариству з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" акти приймання –передачі на приміщення складу (під літ."Д-1) площею 214,2 кв.м. та на приміщення адміністративного будинку(під літ. "А-2") площею 412,8 кв.м, які знаходяться на вулиці Рудненській , 30 у місті Львові. Суд послався на те, що договори укладалися відповідно до вимог чинного законодавства, крім того, за майно перераховані кошти, відтак доведено факт відчуження майна. Судові витрати суд поклав на Відкрите акціонерне товариство "Газавтосервіс" .

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 18.06.2008 року (судді Юркевич М.В., Краєвська М.В., Кузь В.Л.) рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2007 року частково скасував. Об'єднані справи в одне провадження №12/228А та №21/230 роз'єднав для розгляду в окремих провадженнях, пославшись на порушення приписів статті 60 Господарського процесуального кодексу України. Позовні вимоги в частині визнання недійсними рішення загальних зборів акціонерів в частині згоди на продаж об'єктів нерухомості Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" від 22.04.2005 року у справі №12/228А залишив без змін, мотивуючи посиланням на статтю 41 Закону України "Про господарські товариства", статтю 159 Цивільного кодексу України, а також на недоведеність порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" прав Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс". Апеляційний господарський суд рішення суду першої інстанції про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 25.10.2005 року адміністративного будинку (А-2) площею 412 м.кв., складу оборотних агрегатів (Б-1) площею 963,4 м.кв., складу (Д-1) площею 214,2 м.кв. скасував, задовольнив в цій частині позовні вимоги; визнав договори купівлі-продажу від 25.10.2005 року адмінкорпусу, складу оборотних агрегатів недійсним; застосував правові наслідки недійсності правочину, зобов'язавши Відкрите акціонерне товариство "Газавтосервіс" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" кошти в сумі 302 482,00 грн. отримані за три договори купівлі-продажу; зобов'язав Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" передати по акту приймання-передачі приміщення склад оборотних агрегатів (Б-1) по вул. Рудненській, 30 в м. Львові. В цій частині постанова вмотивована обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог та посиланнями на статті 203, 215 Цивільного кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року, а рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2007 року залишити без змін, мотивуючи скаргу порушенням норм матеріального права, зокрема: статті 655 Цивільного кодексу України, статті 41 Закону України "Про господарські товариства", статей 58, 104 Господарського процесуального кодексу України. Крім того скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції при роз'єднані справ вийшов за межі своїх повноважень, порушивши вимоги процесуального права. В доповненні до касаційної скарги відповідач, пославшись на пункт 8.4.4. Статуту Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", зазначив, що Голова товариства має право самостійно вирішувати питання щодо продажу майна товариства.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив на касаційну скаргу від Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", в якому товариство просить залишити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року без змін, як законну та обґрунтовану, а касаційну скаргу –без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в рішенні господарського суду Львівської області та постанові Львівського апеляційного господарського суду у даній справі, Вищий господарський суд України вважає що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

В ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що 22 квітня 2005 року на засіданні чергових загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" було прийнято рішення про надання дозволу голові правління на продаж нерухомого майна, а саме: адміністративного будинку /А-2/ пл. 412,8 кв.м, складу оборотних агрегатів /Б-1/ пл.963,4 кв.м., складу /Д-1/ пл.214,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Рудненська, 30, у зв'язку з економічною недоцільністю.

25 жовтня 2005 року, на підставі зазначеного рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", головою правління товариства було укладено три договори купівлі-продажу майна нежитлових будівель, а саме: адміністративного будинку (А-2) пл. 412,8 кв.м, складу оборотних агрегатів (Б-І)пл. 963,4 кв.м., складу (Д-1) пл. 214,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Рудненська, 30, на загальну суму 651667 грн.

15 листопада 2005 року на засіданні спостережної ради, відповідно до пункту 8.3.4 Статуту Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", голові правління було відмовлено у затвердженні даних договорів. Відмова мотивувалася тим, що ціна проданої нерухомості перевищує 30% статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс", а саме більше ніж удвічі перевищує розмір статутного фонду.

Рішенням господарського суду Львівської області від 05.02.2008 року у справі №21/338, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.04.2008 року та постановою Вищого господарського суду України від 21.08.2008 року, визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства "Газавтосервіс" від 22.05.2005 року, оформлені протоколом б/н 22.04.2005 року, через відсутність кворуму.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено в постанові Львівського апеляційного господарського суду предметом поданого Товариством з обмеженою відповідальністю „ІТС - Україна" позову є зобов'язання до виконання договору в натурі, а саме договорів купівлі - продажу нежитлових будівель від 25.10.2005 року. В свою чергу, предметом заявленої Відкритого акціонерного товариства „Газавтосервіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю „Винява" вимоги є визнання недійсними рішень зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства „Газ автосервіс" та недійсними зазначених договорів купівлі - продажу.

У заявлених позовах йдеться про одні і ті ж договори купівлі - продажу від 25.10.2005 року нежитлових будівель, а саме: адміністративного будинку (А-2) пл. 412,8 кв.м, складу оборотних агрегатів (Б-І)пл. 963,4 кв.м., складу (Д-1) пл. 214,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Рудненська, 30. В той же час, як правомірно зазначено в постанові апеляційного господарського суду, питання виконання зобов'язання та питання недійсності правочину є окремими правовими категоріями у зобов'язальному праві.

Стаття 58 Господарського процесуального кодексу України встановлює правила об’єднання кількох позовних вимог в одній позовній заяві, а також об’єднання в одну справу кількох позовних заяв.

Відповідно до частини першої наведеної статті в одній позовній заяві може бути об’єднано кілька вимог. Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову.

Суддя наділений правом об’єднати кілька позовних заяв або справ, зв’язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, у яких беруть участь ті самі сторони, в одну справу.

Отже дозволяється об’єднувати вимоги, які пов’язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову –це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об’єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

В даному випадку вимога про виконання договору та вимога про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів, як актів товариства, не співвідносяться за суб'єктним складом учасників, предметом дослідження та підставами виникнення, такі провадження не є однорідними по суті обставин, що слід з'ясовувати, сукупності доказів.

Вищий господарський суд України погоджується з висновком Львівського апеляційного господарського суду про порушення господарським судом передбачених процесуальним законом правил об'єднання позовних вимог, адже заявлені у даній справі позовні вимоги не зв'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами та не є однорідними.

Також Вищий господарський суд України погоджується з висновком апеляційного господарського суду щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 25.10.2005 року нежитлових будівель, а саме: адміністративного будинку (А-2) пл. 412,8 кв.м, складу оборотних агрегатів (Б-І)пл. 963,4 кв.м., складу (Д-1) пл. 214,2 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Рудненська, 30.

Згідно з підпунктом 2 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом. Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Відповідно до частин 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зважаючи на те, що рішенням господарського суду Львівської області у справі № 21/338 визнано недійсним рішення загальних зборів акціонерів, яким було надано дозвіл голові правління на продаж спірного нерухомого майна та на підставі якого були укладені договори купівлі-продажу від 25.10.2005 року нежитлових будівель, Львівський апеляційний господарський суд правомірно визнав зазначені договори купівлі-продажу недійсними.

Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція, виходить з обставин, встановлених у даній справі судом апеляційної інстанції. Згідно з приписами частини 2 цієї норми Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції касаційної інстанції не відноситься повторна оцінка доказів та встановлення обставин, відхилених господарським судом при розгляді спору.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 ?Про судове рішення?, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Згідно з пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення коли визнає, що постанова прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги не спростовують висновків викладених в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року, отже не можуть бути підставою для зміни або скасування оскаржуваного судового актау, під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені Львівським апеляційним господарським судом на підставі повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 частини 1 статті 1119, статтею 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року у справі № 21/230(12/228А) залишити без змін, а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТС-Україна"– без задоволення .

Головуючий суддя

Т.Добролюбова

судді:

Т.Гоголь

Т.Дроботова