ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

08.07.2008

Справа №2-14/7225-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-37», м. Алушта До відповідача Відділу управління комунальною власністю Алуштинської міської Ради, м. Алушта

про визнання дійсним договору.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

Курапова З.І.

Представники:

Позивач Лапко В.М., за дов. від 03.07.2008р.

Відповідач Казарін О.В., за дов. від 12.05.2008р.

Сутність спору: Позивач – ТОВ «БУ – 37», м. Алушта, звернувся до Господарського Суду АРК із позовом до відповідача із позовом, у якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що 03 березня 2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений та підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач отримав майно за договором та виконує договірні обов’язки, але відповідач ухилився від нотаріального засвідчення договору.

Відповідач проти позовних вимог не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 16.10.2007р. по справі №2-8/543-2007, зобов’язано Відділ управління комунальною власністю Алуштинської міської Ради, укласти з ТОВ «БУ-37» договір купівлі-продажу нерухомого майна.

03 березня 2008 р. між ТОВ «БУ-37» та Відділом управління комунальною власністю Алуштинської міської Ради, був укладений та підписаний договір купівлі-продажу нерухомого майна – вбудованого нежилого приміщення, розташованого у м. Алушта по вул.. Піонерській, 17.

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач передає у власність позивача нерухоме майно, у тому числі вбудоване нежитлове приміщення, яке розташоване у м. Алушта по вул.. Піонерській, 17., а позивач зобов’язаний прийняти об’єкт приватизації та сплатити його вартість передбачену умовами договору.

Відповідно до вимог статті 655 Цивільного кодексу України, а також договору купівлі-продажу від 03 березня 2008 р. продавець зобов’язався передати майно у власність позивача, а позивач зобов’язався прийняти майно та сплатити за нього визначену договором грошову суму.

Право власності на вказане майно відповідно до договору переходить позивачу з моменту його державної реєстрації у БРТІ та органах місцевої Ради.

Відповідно до п.2 ст. 180 ГК України договір вважається укладений, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку досягнуто згоди по усім суттевим умовам.

Зазначені договором сторони досягли згоди за усіма суттєвими умовами. Покупець отримав та користується приміщенням.

У відповідності зі ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі та належить нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Позивач звертався до відповідача з проханням нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення підписаного сторонами договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до вимог частини 3 статті 334 Цивільного кодексу України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що у даному випадку сторони за договором купівлі-продажу виконали умови договору.

Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Витрати з оплати державного мита та судові витрати, пов'язані з інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню відповідача.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 10 липня 2008 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 220, 334, 180 Цивільного кодексу України, ст. ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУ-37», м. Алушта, та Відділом управління комунальною власністю Алуштинської міської Ради, 03 березня 2008 р., у відповідності з яким Товариству з обмеженою відповідальністю «БУ-37», було передано нерухоме майно – вбудоване нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: м. Алушта, вул.. Піонерська, 17.

Стягнути з Відділу управління комунальною власністю Алуштинської міської Ради, м. Алушта, вул.. Советська, 1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БУ-37», м. Алушта, вул.. Піонерська, 17 (рр 4041 у філії КЦО Промінвестбанка у м. Алушта, МФО 324430, ЗКПО 01271793) 85,00 грн. державного мита та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Курапова З.І.