ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" липня 2008 р.

Справа № 26/52-08-2099

За позовом : відкритого акціонерного товариства

„Новоукраїнський кар’єр””

до відповідача : Закритого акціонерного товариства

„Ізмаїльський завод залізобетоних виробів”

про стягнення 14 315 грн. 05 коп.

Суддя Никифорчук М.І.

за участю представників :

від позивача : Дмитрух Д.М. за довіреністю № 4 від 28.12.2008 р.;

від відповідача : не з’явився;

Суть спору : стягнення сум основного боргу в розмірі 12908 грн. 50 коп., пені в сумі 1407 грн. 55 коп. за поставлену продукцію та судових витрат.

Представник позивача вимоги підтримує.

Представник відповідача в судові засідання двічі не з’явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення ( у справі), причини неявки суду не повідомив, тому господарський суд розглядає справу згідно правил ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, господарський суд, -

у с т а н о в и в :

Відкрите акціонерне товариство „Новоукраїнський кар’єр” ( далі - позивач) звернулось із позовом до господарського суду Одеської області до закритого акціонерного товариства „Ізмаїльський завод залізобетоних виробів” ( далі –відповідач) про стягнення 14 315 грн. 05 коп. посилаючись на наступне.

03 вересня 2007 р. між позивачем та відповідачем укладений договір поставки № 007-У, відповідно до п.1.1 якого постачальник ( позивач ) взяв на себе зобов’язання поставити та передати у власність покупця ( відповідача ) товар, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до квитанції про приймання вантажу № 41450964 від 07 вересня 2007 р. на 194000 кг. та квитанції про приймання вантажу № 41451122 від 10 жовтня 2007 р. на 262000 кг. відповідачеві було постанчвлено вказаного товару ( щебень гранитний будівельний ) у кількості 456 000 кг. на загальну суму 41496 грн.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що оплата за товар здійснюється на умовах 100% попередньої оплати. Покупець за поставлений товар розрахувався частково перерахувавши на поточний рахунок продавця 28587 грн. 50 коп., відповдно о платіжних доручень № 187 від 06 вересня 2007 р. на суму 17745 грн. та № 275 від 23 жовтня 2007 р. на суму 10842 грн. 50 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача складає 12908 грн. 50 коп.

Вимогами ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вимогами ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору не допускається, крім випадків передбачених законом.

Згідно п.7.2 договору, п.1.ч.2 ст. 258 ЦК України, позивачем нараховано відповідачеві пені в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанка України, що діяла у періодл прострочення, від суми прострочення, розмір якої складає 1407 грн. 55 коп.

Таким чином заборгованість відповдача складає 14316 грн 05 коп. ( 12908 грн. 50 коп. = 1407 грн. 55 коп.)

Проаналізуавши надані докази, вислухавши предстаника позивача, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт отримання відповідачем від позивача вказаного вище товару підтверджується штампом у вищеприведених квитанції про приймання вантажу для перевезення. Крім того, про це свідчить факт оплати відповідачем частки вартості вантажу, про що таке свідчать виписки з рахунку відповідача за період з 06.09.2007 р. по 06.09.207 р. та за 23.10.2007 р.

Дотеперішнього часу відповідач повністю за отриманий товар не розрахувався.

Вказане свідчить про порушення з боку відповідача вимог ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, згідно з якими одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наданий позивачем розразхунок суми боргу суд приймає до уваги та вважає правильним.

Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Вищевикладене повністю підтверджене дослідним судом матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Таким чином, проаназізуавши надани докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги є цілком обгрунтованими, доведеним та тому підлягаючими задоволенню в повному обсягу.

На відповідача покладаються судові витрати згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Враховуючи викладене і, керуючись статтями 44, 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з закритого акцінерного товариства „Ізмаїльський завод залізобетоних виробів” ( 68603, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, 320; п/р 20 в ОФ КБ „Західінкомбанк” в м. Одесі, МФО 328889, ) на користь відкритого акціонерного товариства „Новоукраїнський кар’єр” ( 27100, Кіровоградська область, м. Новоукраїнка, вул. Панаса Мирного, 1 ; поточнй рахунок 8061 в філії АКБ „Укрсоцбанк” м. Кіровоград, МФО 323293, ) : суму основного боргу в розмірі 12908 ( дванадцять тисяч дев’ятьсот вісім ) грн. 50 коп., пені в сумі 1407 ( одна тисяча чотириста сім ) грн. 55 коп., державного мита в сумі 143 ( сто сорок три ) грн. 16 коп. та 118 ( сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Суддя Никифорчук М.І.