СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

15 травня 2008 року

Справа № 2-7/17380-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

представник позивача, М'ясоєдов Петро Миколайович, доручення № б/н від 04.10.07, Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Яліта";

представник відповідача, Крупський Олександр Євгенійович, довіреність № 4/ю від 09.01.08, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму";

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Яліта" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 11 лютого 2008 року у справі №2-7/17380-2007

за позовом Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Яліта" (вул. Сєчєнова-Достоєвського, 1,Ялта,98600)

до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму" (вул. Кривошти, 27,Ялта,98612)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями «Яліта»звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарського Південного берега Криму, в якому просило зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за надання послуг з водопостачання та водовідведення і пред'явити даний рахунок до товариства з обмеженою відповідальністю «Таймінвестгруп».

Позовні вимоги мотивовані тим, що актом № 882 від 29.08.2007 р., складеним представником відповідача, було встановлено самовільне підключення до мережі водопостачання, на підставі якого була нарахована вартість послуг водопостачання, водовідведення, нарахована пеня та інфляційні втрати на загальну суму 73816,14 грн. Позивач вважає вказане нарахування неправомірним, оскільки ним за відповідним актом приймання-передачі від 06.02.2007 р. був переданий у власність товариства «Таймінвестгруп»об'ект нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництвом готельного комплексу, про що відповідачу був направлений лист з повідомленням про припинення дії договору на водопостачання та водовідведення стосовно цього об’єкту. Отже, відповідний рахунок за актом повинен бути пред'явлений до ТОВ «Таймінвестгруп».

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.01.2008 р. відповідач у справі - ВПВКГ Південного берега Криму, був замінений на Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму»у порядку статті 24 Господарського процесуального кодексу України.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 11.02.2008 року у справі № 2-7/17380-2007 відмовлено у задоволенні позову закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями "Яліта" до Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства Південного берегу Криму" про спонукання до виконання певних дій.

Не погодившись з рішенням суду, закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Яліта" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без встановлення фактичних обставин у справі та без врахування факту порушення прав позивача.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 14.04.2008, у зв’язку з відпусткою у складі колегії було замінено суддю Волкова К.В. на суддю Голика В.С.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 15.05.2008, у зв’язку з відпусткою у складі колегії було замінено суддів Голика В.С., Гонтаря В.І. на суддів Гоголя Ю.М., Плута В.М.

До судового засідання позивачем направлено до суду апеляційної інстанції клопотання про уточнення позовних вимог, де позивач просить розірвати договір між КРП „ВП ВКГ ПБК” і ЗАТ „Яліта” № 882 від 28 листопада 2005 р. на надання послуг з водопостачання і водовідведення з 6 лютого 2007 р. у часті надання послуг стосовно об’єкту незавершеного будівництва готельного комплексу „Яліта” на 540 місць, розташованого за адресою: п. Кореїз, Алупкенське шосе 3, 7, 18а, визнати недійсним акт № 882 КРП „ВП ВКГ ПБК” і ЗАТ „Яліта” від 29 серпня 2007 р. та визнати недійсним рахунок-акт КРП „ВП ВКГ ПБК” від 23 вересня 3007 р.” за комунальні послуги, відпущені за вересень 2007 р.”

Також позивач направив клопотання з проханням скасувати судове рішення, вийти за межі первісних позовних вимог на підставі приписів статті 83 Господарського процесуального кодексу України, задовольнити уточнені позовні вимоги.

У судовому засіданні 15.05.2008 представник апелянта підтримав уточнені позовні вимоги, клопотання щодо виходу суду за межі первісного позову для судового захисту порушених прав позивача, наполягав на скасуванні судового рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача просив залишити без змін оскаржене рішення з підстав його повної відповідності вимогам процесуального законодавства та нормам цивільного права України. В задоволенні заявлених позивачем клопотань просив відмовити.

Переглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги відповідно до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам принципу законності та обґрунтованості судових рішень та не може бути скасовано, в задоволенні заявлених клопотань слід відмовити з огляду на наступні обставини.

Як було встановлено судом першої інстанції, 28.11.2005 р. між Виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму (Постачальник) та закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Яліта»(Споживач) був укладений договір № 882 про надання послуг з водопостачання та водовідведення, пунктом 1.1 якого передбачений обов'язок Постачальника надати Споживачу послуги з водопостачання та водовідведення, а обов'язок Споживача - своєчасно здійснити оплату за споживання і користування послугами та інші платежі на умовах цього Договору.

29.08.2007 р. представниками Виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства Південного берега Криму був складений акт № 882, яким встановлений факт самовільного підключення позивача до мереж водопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок № 882 від 23.09.2007 р., який був виставлений відповідачем за комунальні послуги, надані в вересні 2007 р., не містить посилань на те, що вартість спожитих комунальних послуг була розрахована саме на підставі акту № 882 від 29.08.2007 р. за пропускною здатністю труби вводу відповідно до п. 9.6 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 1 липня 1994 р. N 65.

Так, позивачем зазначено, що за відповідним актом приймання-передачі від 06.02.2007 р. закритим акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Яліта»був переданий у власність ТОВ «Таймінвестгруп»об'єкт нерухомого майна у вигляді незавершеного будівництвом готельного комплексу.

У зв’язку з цим, позивач, посилаючись на неправомірність здійсненого нарахування, просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок за надання послуг з водопостачання та водовідведення і пред'явити даний рахунок ТОВ «Таймінвестгруп ».

Проте, як цілком правомірно зауважив суд першої інстанції, відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 2 статті 16 Цивільного кодексу України встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів з врахуванням того, що суд може захистити цивільне право або інтерес й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дійсно, враховуючи, що дії суду направлені на захист індивідуальних прав суб’єкта правовідносин, суд першої інстанції вірно зазначив, що чинним законодавством України не передбачений такий захист цивільного права та інтересу, як зобов'язання суб’єкта здійснити перерахунок вартості наданих послуг та пред'явити даний рахунок іншому споживачу. Дійсно, не передбачений такий спосіб і укладеним між сторонами договором № 882 від 28.11.2005 р. або якимось законом.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач не скористався правом, наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, та не змінив предмету позову.

Уточнення позовних вимог, надані позивачем, не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, як вбачається з наданого клопотання, позивачем фактично змінені і предмет, і підстави позовних вимог, що є фактично новим позовом, з яким позивач не позбавлений права звернутися до судової установи.

Оскільки позивачем не використана можливість захисту порушеного права в установленому законом порядку й судова колегія не вбачає перешкод для звернення позивача до суду з іншими позовними вимогами, підстави для виходу за межі первісних позовних вимог апеляційний суд вважає відсутніми.

Таким чином, судова колегія, так як і суд першої інстанції, вважає, що невірно обраний спосіб захисту права та інтересу є підставою для відмови в задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції прийнято відповідно до норм чинного законодавства, із врахуванням встановлених обставин справи, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Яліта»відсутні.

Керуючись статтями 101, 102, 103 (пункт 1), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями «Яліта»залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 11.02.2008 року у справі № 2-7/17380-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                Ю.М. Гоголь

В.М. Плут