ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 р.

№ 12/350

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року у справі № 12/350 за позовом Відкритого акціонерного товариства "Смілянський машинобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС" про стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2007 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 78 494 грн., інфляційних сум 863,43 грн., 3% річних в сумі 709,67 грн. і пені в сумі 3 971,80 грн. у зв'язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором від 31.05.2006 року № 1/14-2006 з оплати за виготовлену та поставлену продукцію.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач збільшив заявлені вимоги щодо пені та просив стягнути з відповідача пеню в сумі 6671,99 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 22.11.2007 року позов задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судом порушено і неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, і

тому просить прийняті ним рішення скасувати.

Доповідач-Вовк І.В.

У відзиві на касаційну скаргу позивач вважає, що оскаржені судові рішення прийняті у відповідності до вимог чинного законодавства.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.04.2008 року відкладено розгляд справи на 21.05.2008 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, касаційний суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено договір № 1/14-2006 від 31.05.2006 року, за умовами якого позивач і відповідач зобов'язалися спільно приймати участь в модернізації вакуум-апарата А2-ПВ2-Е-60 для ТзОВ "ЮВС" "Великооктябрський цукровий завод" в плані виготовлення експериментального зразка камери парової Л4-ПВР-60.01.00СБ з валом нижнім Л4-ПВР-60.01.00СБ.

За п.п. 2.1, 2.2 договору сторони погодили суму договору у розмірі 337 5000 грн., а також порядок оплати відповідачем виготовленої продукції в наступному порядку:

-128 500 грн., в т.ч. ПДВ-21 416,67 грн., до 07.06.2006 року.

-54 000 грн., в т.ч. ПДВ-9 000грн., до 12.06.2006 року.

-73 500 грн., в т.ч. ПДВ-13 583,33 грн., до 07.07.2006 року.

-81 500 грн., в т.ч. ПДВ-112 550 грн., до 05.12.2006 року за результатами відпрацьованого сезону цукроваріння 2006 року, при умові досягнення показників, вказаних у технічному завданні.

Згідно листа відповідача від 16.01.2007 року №024/2007 позивачем як однорідну вимогу зараховано зустрічну вимогу відповідача в розмірі 3006 грн., тобто сума заборгованості зменшилася і становить 78 494 грн.

Листом від 19.01.2007 року № 30/2007 відповідач просив позивача розстрочити оплату заборгованості.

Ст.ст.525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач виконав взяті на себе зобов’язання за договором з виготовлення та поставки продукції в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобов’язання за договором з оплати виготовленої та прийнятої продукції виконав не належним чином і має заборгованість перед позивачем в розмірі 78 494 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погодився і апеляційний господарський суд, про наявність правових підстав для стягнення заборгованості за договором у сумі 78 494 грн., інфляційних сум 863,43 грн. і 3% річних сум 709,67 грн., з урахуванням ст. 625 ЦК України, та пені в сумі 6 671,99 грн. у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов’язків з оплати виготовленої та прийнятої продукції за договором й обґрунтовано задовольнив позов.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

За таких обставин, оскаржені судові рішення відповідають матеріалам справи та вимогам закону, і тому підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 1211 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВС" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року –без змін.

Поновити виконання рішення господарського суду м. Києва від 22.11.2007 року.

Головуючий суддя В. Перепічай

Судді І. Вовк

П. Гончарук