ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "11" вересня 2008 р. по справі № 01/45-91

за позовом прокурора м.Луцька в інтересах держави та територіальної громади м.Луцька в особі відділу майна міської комунальної власності Департаменту економіки Луцької міської ради

до приватної промислово-торговельної фірми "ЮСІ", м.Харків

про розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005р., зобов’язання повернути приміщення

Суддя Якушева І.О.

представники:

від позивача : Бірюк І.В. (дов. від 9.02.2008р.);

від відповідача: Черемхович Ю.В. (дов. №43-юр від 1.08.2008р.),

Марков С.І. (дов. №44-юр від 1.08.2008р.)

В судовому засіданні взяв участь помічник прокурора м.Луцька Бурда Д.П.

Суть спору: прокурор в інтересах позивача в позовній заяві просить розірвати договір купівлі-продажу від 17.10.2005р., зобов’язати відповідача повернути приміщення, що знаходиться в м. Луцьку по вул.Л.Українки,33.

Прокурор, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали.

Відповідач у відзиві, представники в судовому засіданні просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на таке:

ППТФ „ЮСІ" придбала вищевказані приміщення згідно з договором купівлі –продажу з відділом обліку майна міської комунальної власності, який є правочинним виконавчим органом міської ради.

Відповідно до п. 2 ст. 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором.

Тобто пропозиція щодо внесення змін до договору або його розірвання може виходити від будь-якої сторони і має бути викладена письмово.

Оскільки господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при зміні або розірванні договорів, то тільки дотримання сторонами встановленого статтею 188 Господарського кодексу України порядку зміни та розірвання договору і недосягнення при цьому згоди може свідчити про наявність між ними спору. Якщо ж особа, яка бажає змінити або розірвати договір, не зверталася з відповідною пропозицією до іншої сторона, то в цьому разі немає підстав стверджувати про існування спору між сторонами .

Оскільки позивач не звертався до відповідача з пропозицією про розірвання договору, то у позивача немає підстав стверджувати про існування між ним та відповідачем спору про розірвання договору та передавати його на вирішення суду на підставі п. 4 ст. 188 ГК України.

Відповідно до ч.3. ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" до договору включаються зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання.

Згідно з умовами конкурсу, що були опубліковані в газеті „Волинь" за № 8 від 24 січня 2006р., переможець конкурсу зобов’язаний був облаштувати свій окремий вхід до придбаних приміщень.

Щодо неможливості евакуації людей на випадок пожежі чи іншої надзвичайної ситуації з вказаного будинку через неможливість користуватися сходовою кліткою, яка належить ППТФ ..ЮСІ" , то ці приміщення існують тільки на папері, оскільки після пожежі обрушені покриття ніхто не відновлював.

Згідно істотних умов конкурсу початок робіт з реконструкції придбаних приміщень - березень 2006р. .В позовної заяві позивач вказує на те, що відповідач начебто не допустив фахівців проектно- вишукувального інституту для обстеження будівлі в грудні 2007р. Початок тільки проектних робіт, а не реконструкції саме придбаних приміщень переможець конкурсу розпочав більше ніж через півроку від встановленого терміну початку робіт з реконструкції приміщень.

Лист проектно вишукувального інституту від 29.12.2006. фірмою не отримувався, доказів відправлення даного листа ППТФ „ЮСІ" позивачем до матеріалів справи не додано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, господарський суд

в с т а н о в и в:

рішенням виконкому Луцької міської ради від 25.11.2004 №460 „Про заселення вільних квартир та виведення житлових приміщень зі складу гуртожитків" квартири №№ 1-6 в будинку №33 на вул. Л.Українки в м. Луцьк в зв'язку з пожежею виведені зі складу житлового фонду.

10.12.2004р. між ЖКП №1 та приватною промислово-торгівельною фірмою „ЮСІ" було укладено договір оренди нежитлових приміщень комунальної власності №205 щодо оренди приміщення 1-го поверху за адресою: м.Луцьк, вул.Л.Українки,33 загальною площею 211,3 кв. м.

Рішенням Луцької міської ради №23/17 від 18.04.2005р. "Про перелік об’єктів, які підлягають приватизації" затверджено перелік нежилих приміщень, які підлягають приватизації шляхом викупу, п. 14 якого визначено нежитлове приміщення за адресою м. Луцьк, вул.. Л.Українки,33 площею 743 кв.м. На підставі вказаного рішення 1.09.2005 видано Свідоцтво про право власності на вказане приміщення за Луцькою міською радою.

Згідно з наказом відділу обліку майна міської комунальної власності №20 від 17.10.2005р. вирішено провести відчуження нежитлового приміщення загальною площею 74,6, кв. м., в тому числі приміщення № І 1-го поверху площею-10,8 кв. м.. приміщення №11 2-го поверху площею - 19,3 кв.м,. І, 2, 3, 4, площею -25,2 кв. м., приміщення №111 3-го поверху площею 19.3 кв-м., що знаходиться за адресою м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33, шляхом викупу орендарем згаданого вище приміщення - приватною промислово-торгівельною фірмою «ЮСІ».

17.10.2005р. між відділом обліку майна міської комунальної власності як продавцем та приватною промислово-торгівельна фірмою ,,ЮСІ" як покупцем було укладено договір купівлі-продажу, згідно умов якого відчужено нежитлове приміщення загальною площею 74,6 кв. м, в тому числі приміщення № 1 1-го поверху площею-10,8 кв.м.. приміщення № II 2-го поверху площею 19,3 кв.м., 1,2,3, 4, площею -25,2 кв.м., приміщення N111 3-го поверху площею 19,3 кв.м., що знаходиться за адресою Луцьк вул. Лесі Українки, 33.

20.01.2006р. Луцькою міською радою прийнято рішення №26/27 "Про включення нежитлових приміщень на вул.Л.Українки, 33 до переліку об’єктів, що підлягають приватизації за конкурсом".

21.04.2006р. між відділом обліку майна міської комунальної власності як продавцем і підприємцем Дмитруком Р.С. як покупцем було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень загальною площею 186.7 кв. м за адресою м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 33, які розміщені на другому та третьому поверсі.

Пунктами 5.4.4. та 4.4 згаданого договору передбачено інвестиційні зобов'язання покупця щодо проведення капітального ремонту придбаного приміщення в термін до 31.12.2007 та заборону перепродажу об'єкта до виконання взятих інвестиційних зобов'язань.

7.07.2008р. прокурор м.Луцька в інтересах держави та територіальної громади м.Луцька в особі відділу майна міської комунальної власності Департаменту економіки Луцької міської ради звернувся з позовною заявою до господарського суду, в якій просить розірвати договір купівлі-продажу від 17.10.2005р., укладений між відділом обліку майна міської комунальної власності і приватною промислово-торговельною фірмою "ЮСІ", зобов’язати ППТФ "ЮСІ" повернути приміщення (у 2006р. відділ обліку майна міської комунальної власності перейменовано у відділ майна міської комунальної власності Департаменту економіки Луцької міської ради).

На обгрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що всупереч п.5.2. договору купівлі-продажу відповідачем не виконуються зобов’язання щодо дотримання експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм, передбачених законодавчими актами України, чиняться перешкоди іншим співвласникам в користуванні належним їм майном шляхом недопущення користування сходовими клітками спільного користування; відповідачем закрито сходову клітку в межах першого поверху, що перекриває шлях евакуації з другого та третього поверхів.

Крім цього, прокурор вказує на те, що відповідачем закрито сходову клітку, що є порушенням п.5.13. ДБН В.1.1-7-2002 та створює перешкоди у користуванні приміщеннями підприємцю Дмитруку Р.С., якому на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.2006р. належать нежитлові приміщення загальною площею 186,7 кв.м. на другому і третьому поверсі у будівлі по вул. Л.Українки,33 у м.Луцьку.

Як зазначає прокурор, згідно з п.7.7. договору купівлі-продажу від 17.10.2005р. при невиконанні покупцем умов договору продавець має право розірвати його в установленому законом порядку. Відповідно до ч.8 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Позовна вимога про розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005р., зобов’язання повернути приміщення до задоволення не підлягає.

Відповідно до пунктів 5.2., 7.7. договору купівлі-продажу від 17.10.2005р., укладеного між відділом обліку майна міської комунальної власності і ППТФ ,,ЮСІ" (розділ 5 "Обов’язки покупця"), обов’язковим при експлуатації об’єкта будівлі (споруди, приміщення) і земельної ділянки, що до нього прилягає, є дотримання експлуатаційних, екологічних, санітарних і протипожежних норм, передбачених законодавчими актами України та розпорядженнями місцевої влади, регулярно проводити прибирання закріпленої за ним території та під’їзних шляхів до неї.

При невиконанні покупцем умов цього договору продавець має право розірвати його в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.8 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі-продажу, а в разі невиконання застосовують санкції, передбачені чинним законодавством, та можуть у встановленому порядку порушувати питання про розірвання договору.

Звертаючись з позовом до господарського суду прокурор вказує, що позивач не виконує вимог п.5.2. договору купівлі-продажу від 17.10.2005р. що стосується дотримання протипожежних норм, оскільки проведеною працівниками Луцького МВ ГУ МНС України у Волинській області перевіркою дотримання вимог нормативних актів з питань пожежної безпеки встановлено, що відповідач закрив сходову клітку в межах 1-го поверху, перекривши шлях евакуації з 2-го та 3-го поверхів, що суперечить вимогам п.5.13. ДБН В.1.1-7-2002.

Проте з такими доводами погодитись не можна.

В процесі судового розгляду встановлено, що сходова клітка на 1-му поверсі в будівлі по вул. Л.Українки,33 у м.Луцьку належить на праві власності ППТФ ,,ЮСІ", що підтверджується договором купівлі-продажу від 17.10.2005р., Свідоцтвом про право власності на нежитлове приміщення від 1.09.2005р.

Як видно із рішення виконкому Луцької міської ради №460 від 25.11.2004р. внаслідок пожежі квартири в будинку №33 на вул.Л.Українки, у м.Луцьку було виведено із складу житлового фонду, включено до переліку об’єктів, що підлягають приватизації за конкурсом, приватизовано підприємцем Дмитруком Р.С. За умовами договору купівлі-продажу від 21.04.2006р. покупець, зокрема, зобов’язувався провести капітальний ремонт приміщення, побудувати новий дах будинку, зробити нові перекриття 2-3 поверхів, зробити новий вхід. Як випливає із змісту звернення підприємця Дмитрука Р.С. на адресу прокуратури м.Луцька від 3.06.2008р., із змісту позовної заяви ним придбано приміщення в аварійному стані, що потребують ремонту. Як встановлено в процесі судового розгляду і на час прокурорської перевірки, і на час розгляду справи ці приміщення ніким не експлуатуються, в них ніхто не проживає.

Наведеним спростовуються доводи прокурора про те, що вказана сходова клітка є у спільному користуванні, забезпечує можливість евакуації людей з будинку на випадок пожежі чи іншої надзвичайної ситуації, тобто виконує функцію евакуаційних шляхів виходів.

При таких обставинах посилання прокурора та позивача на порушення відповідачем у зв’язку із закриттям сходової клітки норм пожежної безпеки, державних будівельних норм, безпідставне.

Згідно з поясненнями представників відповідача сходову клітку закрито з метою перешкодити доступ до приміщень, які не експлуатуються, стороннім особам, про факт перевірки працівниками Луцького МВ ГУ МНС України у Волинській області ППТФ «ЮСІ» нічого не відомо, до відповідальності за порушення, про які йдеться в листі №1076 від 2.07.2008р., відповідач не притягувався.

Створення перешкод у користуванні майном іншим співвласникам не позбавляє права інших співвласників самостійно звернутися за захистом своїх прав до суду у встановленому законом порядку, проте ця обставина не може бути підставою для розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005р., укладеного між відділом обліку майна міської комунальної власності і ППТФ ,,ЮСІ".

Разом з цим, в процесі розгляду справи з’ясовано, що в грудні 2007 року до працівників магазину ППТФ ,,ЮСІ", розташованого на 1-му поверсі будівлі по вул.Л.Українки, 33, зверталися працівники Волинської філії "НДІ "Проектреконструкція" з проханням допуску їх до підвального приміщення магазину з метою обстеження та підготовки технічного заключення про можливість подальшого використання під житло згорівшого приміщення. Після узгодження питання допуску до підвального приміщення магазину з керівником підрозділу ППТФ ,,ЮСІ", працівниками інституту було обстежено підвальне приміщення, за замовленням Дмитрука Р.С. виготовлено передпроектну пропозицію реконструкції будинку, яку передано на розгляд ППТФ ,,ЮСІ".

Недотримання позивачем вимог ч.2 ст.188 ГК України щодо обов’язку надіслання іншій стороні пропозицій про розірвання договору не позбавляє позивача права звертатися до суду за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову про розірвання договору.

З огляду на викладене, правові підстави для розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005р. з мотивів, наведених у позовній заяві, відсутні, а тому в позові розірвання договору купівлі-продажу від 17.10.2005р., зобов’язання відповідача повернути приміщення, слід відмовити.

Керуючись ч.8 ст.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств", ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

в позові відмовити.

Суддя                                                                                           І.О.Якушева

Дата виготовлення повного тексту рішення: 15.09.2008р.

Суддя