ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"10" червня 2008 р. Справа № А4/182-08

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю „Алмі”

до

Державної податкової інспекції у Вишгородському районі

про

скасування акта

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача

Грищенюк Д.І. дов від 24.03.2008р.

від відповідача

Колодій О.М., за дов від 12.03.2008р. № 356, Шило М.В. дов від 6.06.2008р. № 1224910-036

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 10.06.2008р. об 11 год. 20 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 13.06.2008р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельна компанія „Алмі” (надалі - позивач) до ДПІ у Вишгородському районі Київської області (надалі відповідач) про скасування акта № 73 від 30.03.2007р., яким анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість ТОВ „Будівельна компанія „Алмі”.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно скасовано реєстрацію позивача як платника податку на додану вартість згідно вимог пп. 9.8 „г” Закону України „Про податок на додану вартість”. Позивач наголошує на тому, що ним подавались за місцем реєстрації декларації з ПДВ в порядку та на умовах, визначених Законом України „Про податок на додану вартість”, Законом України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. При цьому, позивач зауважує на тому, що скасування реєстрації платника ПДВ вплинуло безпосередньо на розмір податкових зобов’язань, що виникли в квітні-травні 2007р.

Відповідач –ДПІ у Вишгородському районі у своїх запереченнях на позовну заяву вважає позовні вимоги безпідставними та просить суд залишити позов без задоволення з огляду на наступне:

- відповідачем було проведено перевірку, внаслідок якої було встановлено, що позивач у період з березня 2006р. по лютий 2007р. подавав декларації, які свідчать про відсутність оподатковуваних операцій. Враховуючи наведені обставини, ДПІ на підставі пп. „г” п. 9.8 статті 9 Закону України „Про податок на додану вартість” складено акт № 73 від 30.03.2007р. про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ „Будівельна компанія „Алмі”.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Внаслідок проведеної документальної невиїзної (камеральної) перевірки звітності з податку на додану вартість ТОВ „Будівельна компанія „Алмі” встановлено наступне: ТОВ „Будівельна компанія „Алмі” зареєстровано Вишгородською райдержадміністрацією 21.02.2006р. № 1097, зареєстроване платником ПДВ з 3.03.2006р. за № 13702680, інд под № платника ПДВ 84. В ході перевірки встановлено, що платник подає податкові декларації з ПДВ з березня 2006р. по лютий 2007р. з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок та має за останні дванадцять календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій –0 грн., про що складено відповідну довідку від 29.03.2007р. № 7315-238.

На підставі згаданої довідки та у відповідності до вимог пп. 9.8 „г” статті 9 Закону України „Про податок на додану вартість” комісією ДПІ у Вишгородському районі встановлено відсутність оподатковуваних поставок протягом 12 послідовних календарних місяців та прийняте рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ –ТОВ „Будівельна компанія „Алмі” з 30.03.2007р., про що складено акт від 30.03.2007р. № 73.

Як вбачається з матеріалів справи, податкову звітність ТОВ „Будівельна компанія „Алмі" розпочало подавати починаючи з березня 2006 року, до Державної податкової інспекції у Вишгородському районі було подано наступні податкові декларації:

податкова декларація з податку на додану вартість за березень 2006 року (вх.№7688), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2006 року (вх.№13113), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 гри.;

податкова декларація з податку на додану вартість за травень 2006 року (вх.№14529)? згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за червень 2006 року (вх.№20215), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2006 року (вх.№24559), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2006 року (вх.№26117), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за вересень 2006 року (вх.№33388), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2006 року (вх.№35838), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2006 року (вх.№38353), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2006 року (вх.№41932), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за січень 2007 року (вх.№3169), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.;

податкова декларація з податку на додану вартість за лютий 2007 року (вх.№4500), згідно показників якої обсяг оподатковуваних операцій становить 0,00 грн.

Приписами п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо: ґ) особа, зареєстрована як платник податку, не надає податковому органу декларації з

цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб’єктів господарювання.

Відповідно до вимог до п.п.25.2.1 п,25.2 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 1 березня 2000р, № 79, органи державної податкової служби здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, які включені до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації відповідних платників податку на додану вартість у разі існування підстав, визначених у підпунктах "б" - "ї" пункту 25 цього Положення. Такі рішення можуть бути прийняті за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей), а саме: довідки про результати документальної невиїзної перевірки на підставі поданих податкових декларацій з податку на додану вартість, складеної підрозділом оподаткування юридичних або фізичних осіб, яка свідчить про відсутність у платника податку оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців (підстава - підпункт "г" пункту 9.8 статті 9 Закону).

У відповідності до статті 20 Господарського кодексу України кожний суб’єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб’єктів захищаються зокрема шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб’єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб’єкта господарювання або споживачів; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб’єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Таким чином, позивач, звернувшись до суду, скористався своїм правом на судовий захист і його право не може бути обмежене.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що Роз’ясненням Вищого арбітражного суду України “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” № 02-5/35 від 26.01.2000 передбачено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов’язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв’язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації –позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доводи позивача про безпідставність скасування реєстрації позивача як платника податку на додану вартість згідно вимог пп. 9.8 „г” Закону України „Про податок на додану вартість” спростовуються матеріалами справи, зокрема деклараціями з ПДВ за березень 2006р. по лютий 2007р. включно, які свідчать про відсутність оподатковуваних операцій протягом послідовних дванадцяти місяців (березень 2006р. – лютий 2007р.)

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що анулювання реєстрації платника ПДВ –ТОВ „Будівельна компанія „Алмі” проведена податковою службою в межах її повноважень, визначених Законом України “Про державну податкову службу в Україні” та законом України „Про податок на додану вартість” за умови підтвердження під час судового розгляду наявності правових підстав, визначених приписами пп. „г” п. 9.8 статті 9 Закону України „Про податок на додану вартість”.

За наведених обставин, господарський суд вважає правомірним анулювання реєстрації платника податку на додану вартість - ТОВ „Будівельна компанія „Алмі”, і відповідно відсутні правові підстави для скасування акта № 73 від 30.03.2007р.

Судові витрати (3,40 судового збору) розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

постановив:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 13 червня 2008р.