ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

08 жовтня 2008 р.            Справа 11/116-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар-Транс», м. Тернопіль

до приватного підприємства «РегВінАгропродукт», смт. Тростянець

Вінницької області

про стягнення 53256 грн. 40 коп..

Суддя В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т. Кармаліта, за участю представників:

від позивача - не з‘явився;

від відповідача - не з‘явився.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з приватного підприємства «РегВінАгропродукт» заборгованості за договором № 1 від 20.09.2006р. в загальному розмірі 53256,40 грн., з яких: 38122,48 грн. –основний борг, 13266,46 грн. - інфляційне збільшення та 1867,46 грн. –3 % річні.

Позов мотивовано тим, що відповідно до умов договору № 1 від 20.09.2006р. та додаткової угоди № 1 від 20.09.2006р. позивач зобов‘язався здійснювати пошук автоцистерн для перевезення вантажів відповідача, а відповідач в свою чергу зобов‘язався прийняти надані позивачем послуги і оплатити їх в порядку , в розмірі та в терміни, визначені додатковою угодою. На виконання умов додаткової угоди позивач здійснив пошук автоцистерн та перевезення вантажу, про що сторонами підписано акти виконаних робіт, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов‘язання в частині проведення оплати в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 38122,48 грн..

Відповідач вимоги суду викладені в ухвалах від 18.07.2008р. та 11.09.2008р. щодо надання пояснень відносно обставин викладених у позовній заяві, витребуваних документів не виконав, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень № 1364280 та № 1439647.

Таким чином суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для реалізації відповідачем права судового захисту своїх прав та інтересів. За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд встановив, що 20.09.2006р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Стеллар-Транс»та приватним підприємством «РегВінАгропродукт»укладено договір за № 1. Цією ж датою між сторонами укладено додаткову угоду за № 1 відповідно до умов якої позивач (Експедитор) зобов‘язався здійснювати пошук автоцистерн інших транспортних компаній для перевезення вантажів відповідача (Замовник). Відповідач зобов‘язується надані експедитором послуги і оплатити їх розмір в порядку і терміни, визначені даним договором.

Позивач взяті на себе зобов‘язання виконав, що стверджується наступним.

Згідно акту виконаних робіт № Тр=01133 від 25.10.2006р., відповідачем прийняті виконані роботи по перевезенню за маршрутом Красносілка-Миколаїв на суму 16 415,36 грн.. Згідно акту виконаних робіт від 31.10.2006р., відповідачем прийнято виконані роботи по перевезенню патоки за маршрутом Красносілка-Миколаїв на загальну суму 16 992,02 грн.. Згідно акту виконаних робіт № Тр=01272 від 10.11.2006р., відповідачем прийнято виконані роботи по перевезенню патоки за маршрутом Красносілка-Миколаїв на загальну суму 4 715,10 грн.. Загалом розмір наданих послуг становить 38122,48 грн..

З метою проведення розрахунків позивачем 25.10.2006р., 31.10.2006р. та 10.11.2006р. виставлені рахунки-фактури відповідно № Тр=01143, № Тр=01180, №Тр=01272.

Відповідно до п.4.2. додаткової угоди, відповідач зобов‘язався провести оплату протягом 7 днів після пред‘явлення копії товарно-транспортної накладної з печаткою вантажоотримувача та акту виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, відповідач взяті на себе зобов‘язання в частині проведення розрахунків не виконав.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов’язання, яке виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником відносин, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, позовні вимоги позивача про стягнення основної суми заборгованості в розмірі 38122,48 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, розмір якої складає 13266,46 грн..

Вказаною нормою також встановлено відповідальність за порушення зобов‘язань у вигляді стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем правомірно нараховані 3% річних в розмірі 1867,46 грн..

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об‘єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а в силу статей 32, 33 вказаного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів.

Враховуючи, що відповідач доказів у спростування позовних вимог не надав, а позовні вимоги є обгрунтованими, відповідають фактичним обставинам, матеріалам справи та законодавству, а отже підлягають задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

При розгляді справи також з‘ясовано, що при зверненні до суду позивачем не доплачено державного мита, оскільки у відповідності до Декрету КМУ «Про державне мито» із майнових позовів має сплачуватися мито в розмірі 1 % ціни позову. Виходячи з позовних вимог - 53256,40 грн., розмір державного мита становить 532,56 коп., тоді як позивачем сплачено 525 грн.. Таким чином, з позивача слід стягнути до Державного бюджету України 7 грн. 76 коп. недоплаченого мита.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з приватного підприємства «РегВінАгропродукт»(24300, вул.. 1 Травня, 26, смт. Тростянець, Вінницька область, р/р 467 у ВФ ВАТ КБ «Хрещатик», МФО 302786, код 32575390) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар-Транс»(46020, вул. Гріга, 3, м. Тернопіль, р/р 1574 у ТФ ВАТ «Укрексімбанк», МФО 338879, код 32272504) 38122 грн. 48 коп. –основного боргу; 13266 грн.46 коп. - інфляційного збільшення; 1867 грн. 46 коп. –3% річних; 532 грн. 56 коп. - державного мита та 118 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Стеллар-Транс»(46020, вул. Гріга, 3, м. Тернопіль, р/р 1574 у ТФ ВАТ «Укрексімбанк», МФО 338879, код 32272504) до Державного бюджету України 7 грн. 76 коп. недоплаченого мита.

4.          Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5.          Копію рішення направити сторонам рекомендованим листом.

Рішення оформлено та підписано 09.10.2008р.

Суддя В. Матвійчук

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу