ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2008 р.

№ 35/219-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Коваленка В.М.,

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське", с. Козіївка, Харківська обл.

на рішення

господарського суду Харківської області від 18.07.2008

у справі

№ 35/219-08

за позовом

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Омбілік-Агро", с. Сидоренкове,

Харківська обл.

Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка, с. Колонтаїв, Харківська обл.

про

визнання права власності

за участю представників сторін:

від скаржника:

від позивача:

Хоменко О.О. за дов. від 09.02.2008 №3,

Осьмухін С.О. за дов. від 09.02.2008 №2

Коваль А.М. за дов. від 25.09.2008

ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Омбілік-Агро" (надалі –ТОВ "Омбілік-Агро") звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка (надалі –ПСП ім. Т.Г. Шевченка) про:

- визнання права власності на посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років на полі №4 по нумерації відповідача в межах номерів земельних ділянок: 102, 145-164, загальною площею 139,82 га, та на полі №10 по нумерації відповідача в межах номерів земельних ділянок: 164, 195-200 (з цієї земельної ділянки посіви на 1,45 га), загальною площею 40,5 га, що знаходяться на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області;

- заборону дій з арешту зазначених посівів ВДВС, а також будь-яких дій інших органів державної влади, які можуть перешкоджати збору врожаю з вказаних земельних ділянок, а також будь-яких дій інших осіб, які також можуть перешкоджати позивачеві збирати врожай.

Позов вмотивовано тим, що за договорами позики від 29.05.2008 №1 та від 20.06.2008 №2, укладеними між позивачем і гром. Катасоновим С.І., майновим поручителем останнього за договорами застави від 29.05.2008 №29/05 та від 20.06.2008 №20/06 виступило ПСП ім. Т.Г. Шевченка, яке у забезпечення виконання зобов'язань передало у заставу посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років на полі № 4 по нумерації заставодавця в межах номерів земельних ділянок: 102, 145-164, загальною площею 139,82 га, що знаходяться на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, та на полі №10 по нумерації заставодавця в межах номерів земельних ділянок: 164, 195 –200 (з цієї земельної ділянки посіви на 1,45 га), загальною площею 40,5 га, що знаходяться на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

У зв'язку з неповерненням позики у визначені договорами строки, 23.06.2008 та 01.07.2008 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу вчинені виконавчі написи, а 27.06.2008 та 03.07.2008 за заявами позивача ВДВС Краснокутського РУЮ відкриті виконавчі провадження з виконання виконавчих написів нотаріуса.

Відповідачем добровільно виконано виконавчий напис від 23.06.2008, на підставі акта приймання-передачі від 27.06.2008 передано у власність позивача посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років на полі № 4 по нумерації ПСП ім. Т.Г. Шевченка в межах номерів земельних ділянок: 102, 145-164, загальною площею 139,82 га, та виконавчий напис від 01.07.2008, на підставі акта приймання-передачі від 04.07.2008 передано у власність позивача посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років на полі №10 по нумерації ПСП ім. Т.Г. Шевченка в межах номерів земельних ділянок: 164, 195 –200 (з цієї земельної ділянки посіви на 1,45 га), загальною площею 40,5 га, що знаходяться на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.07.2008 (суддя: Швед Е.Ю.) позов задоволено, визнано за ТОВ "Омбілік-Агро" право власності на посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років на полі № 4 по нумерації ПСП ім. Т.Г. Шевченка в межах номерів земельних ділянок: 102, 145-164, загальною площею 139,82 га, та на полі №10 по нумерації ПСП ім. Т.Г. Шевченка в межах номерів земельних ділянок: 164, 195 –200 (з цієї земельної ділянки посіви на 1,45 га), загальною площею 40,5 га, що знаходяться на території Колонтаївської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Судове рішення вмотивоване доведеністю позовних вимог.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою у порядку статті 107 Господарського процесуального кодексу України звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Козіївське" (надалі –ТОВ "Козіївське"), яке просить рішення місцевого господарського суду скасувати, передати справу на новий розгляд до господарського суду Харківської області, залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, –ТОВ "Козіївське", оскільки вважає, що рішення прийнято у порушення норм матеріального права та з неповним з'ясуванням всіх обставин справи.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Омбілік-Агро" просить залишити судове рішення без змін, оскільки вважає, що воно ніяким чином не зачіпає права та обов'язки ТОВ "Козіївське".

Розпорядженням заступника Голови Вищого господарського суду України від 26.09.2008 № 02-12/І/195 призначено колегію суддів у складі: Коваленко В.М.- головуючий, судді – Заріцька А.О., Продаєвич Л.В.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників скаржника та позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом судового розгляду є визнання права власності.

Оскаржуваним судовим рішенням позов задоволено з огляду на те, що позивачем правомірно набуто право власності у зв'язку з добровільним виконанням відповідачем виконавчих написів нотаріуса.

ТОВ "Козіївське" не є стороною у цій справі, проте, стверджує, що відповідачем незаконно передано у власність позивача посіви озимої пшениці сезону 2007-2008 років, власником яких він не є, оскільки із укладених між ТОВ "Козіївське" та ПСП ім. Т.Г. Шевченка договорів про спільний обробіток земельних ділянок від 01.04.2007 та від 20.09.2007 вбачається, що товариство має право на збирання сільськогосподарських культур на всій площі земельних ділянок, які вказані в договорах.

З метою встановлення наявності порушення прав ТОВ "Козіївське" прийнятим судовим рішенням колегія суддів касаційної інстанції у судовому засіданні розглянула надані скаржником в обґрунтування доводів за касаційною скаргою договори про спільний обробіток земельних ділянок, зокрема, договір від 01.04.2007, предметом якого є спільний обробіток земельної ділянки загальною площею 439,5 га ріллі. Належних пояснень щодо пов'язаності предмету зазначеного договору з об'єктом права власності за даним позовом, яким є посіви озимої пшениці на полях №4 та №10, представники скаржника суду касаційної інстанції не надали.

Зі змісту договору від 20.09.2007 вбачається, що спільній обробці підлягали земельні ділянки на полях №3 та №5, що також не має відношення до предмету спору в даній справі.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України правом касаційного оскарження прийнятих у справі судових актів наділені сторони у справі, прокурор, а також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Таке право виникає в осіб у разі, якщо рішенням суду безпосередньо розглядається і вирішується спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2008 №08/185 у справі №2/164-35/246.

У рішенні місцевого господарського суду відсутня згадка про ТОВ "Козіївське" як в описовій і мотивувальній, так і в резолютивній частинах судового акта. Матеріали справи не містять й інших документів, які б свідчили про порушення прав скаржника, тобто судом першої інстанції не ухвалювалося рішення стосовно прав та обов'язків ТОВ "Козіївське".

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що за наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ "Козіївське" оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга –без задоволення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Козіївське" –залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.07.2008 у справі № 35/219-08 –залишити без змін.

Головуючий:                                                    В.Коваленко

Судді:                                                                                  А. Заріцька

Л. Продаєвич