ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

28.08.08                                                                                           Справа№ 22-172

за позовом прокурора Золочівського району в інтересах держави в особі ДП „Золочівське лісове господарство”, м.Золочів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Автомобільна спеціалізована компанія”, м.Львів

про стягнення 30 000, 00 грн.

Суддя М.Желік

Представники.

Прокурор: не з”явився

від позивача: Аксютін Р.В. ( довіреність б/н від 12.03.2008р.)

від відповідача: не з”явився

Суть спору:

Розглядається справа за позовом за позовом прокурора Золочівського району в інтересах держави в особі ДП „Золочівське лісове господарство”, м.Золочів до Товариства з обмеженою відповідальністю „Автомобільна спеціалізована компанія”, м.Львів про стягнення 30 000, 00 грн.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 09.07.2008р. призначив розгляд справи на 31.07.2008р. В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено до 28.08.2008 року.

Прокурор в судове засідання не з”явився.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив.

Відповідно до ст.75 ГПК України, суд, вважає за можливе розглянути справу при відсутності представника відповідача та відзиву на позовну заяву, за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Державним підприємством „Золочівський лісгосп” (надалі позивач) згідно виставленого рахунку-фактури № 25/05/07 від 24.05.2007 р. перераховано кошти на розрахункоий рахунок ТзОВ „Автомобільна спеціалізована компанія”(надалі відповідач) в розмірі 30000,00 грн. платіжними дорученнями №4081 від 12.06.07р. та № 4192 від 27.06.2007р.

У відповідності до ч.4 ст.2 Закону України "Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти" забороняється укладання договорів, які передбачають витрачання державних коштів, та/або оплдата розпорядником державних коштів товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, передбачних цим законом. Докази, які підтвердждення проведення вищенаведених процедур в матеріалах справи відсутні.

Отже, без відповідних правових підстав позивачем перераховані, а відповідачм отримані кошти в розмірі 30000,00 грн., у зв"язку з чим 01.07.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою (лист № 586 від 01.07.08р.) про повернення 30000,00 грн., яка останнім залишена без розгляду.

Згідно п1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов”язана повернути потерпілому це майно.

У відповідності до ст.190 ЦК України майном вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов”язки. Одним з видів майнових прави є грошові кошти, що знаходяться на баківських рахунках, та операції з ними.

Отже, в даному випадку між сторонами виникли недоговірні зобов”язання внаслідок набуття відповідачем грошових коштів без достатньої правової підстави для цього за рахунок позивача. Змістом даних зобов”язань є право позивача, як кредитора вимагати від відповідача, як боржника повернення безпідставно отриманих грошових коштів в сумі 30000,00 грн. і обов”язок відповідача виконати цю вимогу.

Слід звернути увагу на, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того чи безпідставне набуття або змереження майна було результатом поведінки боржника, самого кредитора, інших осіб, чи наслідком події тощо.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

В порядку ст.49 ГПК України судові витрати по розгляду спору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22,43,49,75,82,84,85,115-117 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автомобільна спеціалізована компанія”(м.Львів вул.Зелена,238, р/р 14 в ЗАТ „Прокредитбанк”, код 33096894, м.Київ, МФО 320984) на користь Державного підприємства „Золочівське лісове господарство” (80743 с.Струтин Золочівського району Львівської області, р/р 1001 у Золочівській філії ВАТ КБ „Надра” ЛРУ, МФО 325978, ЗКПО 00992467) 30000,00 грн. боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Автомобільна спеціалізована компанія”(м.Львів вул.Зелена,238, р/р 14 в ЗАТ „Прокредитбанк”, код 33096894, м.Київ, МФО 320984) в доход державного бюджету 300,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Суддя