ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.04.08 р.                     Справа № 39/68пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Морщагіній Н.С.

при секретарі Бахрамовій А.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Донбасбудмеханізація” м. Донецьк

до відповідачів:

Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк

Донецької міської ради м. Донецьк

про визнання права набуття земельної ділянки в оренду

За участю представників сторін:

від позивача: Гробовод О.Г. – за довіреністю;

від відповідача1: Головченко О.І. – за довіреністю;

від відповідача2 Головченко О.І. – за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство “Донбасбудмеханізація” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідачів, Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та Донецької міської ради м. Донецьк, про визнання права набуття земельної ділянки в оренду для розміщення об’єкту – торгівельного комплексу по вул. Пінтера в Кіровському районі м. Донецька, орієнтовною площею – 0,514га, шляхом укладання договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на лист виконавчого комітету Донецької міської ради № 01/17-33 від 19.03.2008р., висновок № 01/35-1575 від 23.03.2007 р., лист № 151 від 03.10.2007 р., дозвіл виконавчого комітету № 01/13-54 від 09.01.2007 р., висновок Донецького міського управління земельних ресурсів № 01/35-1575 від 23.03.2007 р., висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/531 від 15.03.2007 р., висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 05/1831 від 01.10.2007 р., висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 681/07 від 04.04.2007 р., технічні умови ГУ МНС України в Донецькій області № 27/1073 від 08.08.2007 р., висновок ГУ містобудування та архітектури № 01/14-3360 від 21.06.2007 р., акт вибору земельної ділянки від 05.07.2007 р., висновок Донецького міського управління земельних ресурсів № 01/35-4880 від 19.07.2007 р., висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/1007-з від 24.07.2007 р., висновок відділу регуляторної політики ДУОНПС в Донецькі області № 05/1076 від 24.07.2007 р., висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 1611/07 від 18.07.2007 р., висновок ГУ УМВС в Донецькій області № 9/1169дн від 04.09.2007 р., висновок ГУ містобудування та архітектури № 4859 від 05.09.2007 р., договір резервування земельної ділянки № рс7/707, рішення виконавчого комітету № 660/18 від 31.10.2007 р.

Відповідач1 надав відзив на позов, пояснив, що не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельної ділянки, оскільки відповідно до рішення Донецької міської ради “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” від 28.03.2008р. №18/12 повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді.

Відповідач2 проти позовних вимог заперечив, зазначив, що оскільки позивач не отримав офіційної відмови від Донецької міської ради стосовно укладання спірного договору оренду, провадження у справі відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України підлягає припиненню, у зв’язку з відсутністю предмету спору, додатково вказував на те, що, згідно внесених Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства - визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, додатково вказував на невизначеність порядку організації та проведення аукціону на набуття права оренди землі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази, господарський суд встановив.

Позивач, звернувся до господарського суду з позовом про визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду, обґрунтовуючи позовні вимоги відмовою органу місцевого самоврядування від передачі спірної земельної ділянки на умовах, визначених ст. 124 Земельного кодексу України, чинної на момент звернення на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України “Про оренду землі”, ст.ст. 792-797 ЦК України, а також іншими нормативно-правовими актами прийнятими на їх виконання.

Приписи ст. ст. 13 і 41 Конституції України визначають, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 12 Земельного кодексу України визначає повноваження сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Зазначена норма Земельного кодексу України кореспондується з вимогами ч. 3 ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, відповідно до якої необхідною передумовою укладення договору оренди землі визначено згоду орендодавця передати земельну ділянку в оренду.

Рішенням виконавчого комітету № 20/16 від 24.06.2005 р. Донецька міська рада делегувала виконавчому комітету Донецької міської ради повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності.

11.12.2006 р. позивач звернувся до Донецького міського голови з заявою про надання в оренду земельної ділянки для розміщення об’єкту - торгівельного комплексу по вул. Пінтера в Кіровському районі м. Донецька.

На підставі дозволу виконавчого комітету № 01/13-54 від 09.01.2007 р. позивачем видане та погоджене з головним управлінням містобудування та архітектури Донецької міської ради завдання на розробку містобудівного обґрунтування, а також отримані відповідні дозволи державних та органів місцевого самоврядування

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів № 01/35-1575 від 23.03.2007 р.;

-          висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/531 від 15.03.2007 р.;

-          висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькій області № 05/1831 від 01.10.2007 р.;

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 681/7 від 04.04.2007 р.;

-          технічні умови ГУ МНС України Донецькій області № 27/1073 від 08.08.2007 р.;

-          висновок головного управління містобудування та архітектури № 1/14-3360 від 21.06.2007 р.

05.07.2007 р. постійно діючою комісією з питань вибору земельних ділянок для розміщення об’єктів видано акт вибору земельної ділянки;

Крім того, позивач отримав наступні дозвільні документи державних та органів місцевого самоврядування на розміщення об'єкту забудови на спірній земельній ділянці

-          висновок Донецького міського управління земельних ресурсів № 01/35-4880 від 19.07.2007 р.;

-          висновок відділу культури Донецької міської ради № 01-1/1007-з від 24.07.2007 р.;

-          висновок відділу регуляторної політики державного управління охорони навколишнього природного середовища в Донецькі області № 05/1076 від 24.07.2007 р.;

-          висновок Донецької міської санітарно-епідеміологічної станції № 1611/07 від 18.07.2007 р.;

-          висновок ГУ МВС України в Донецькій області № 9/1169дн від 04.09.2007 р.;

-          висновок ГУ містобудування та архітектури № 4859 від 05.09.2007 р.

З огляду на встановлений ст.ст. 6, 627 ЦК України принцип свободи Договору сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

07.09.2007 р., за підсумками здійснених позивачем підготовчих дій, між відповідачем1 в особі виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк та позивачем був укладений договір резервування земельної ділянки № рс7/707.

Договір резервування землі, хоча і не передбачений інститутами цивільного та земельного права, однак, в силу ст.ст. 11, 509 ЦК України є підставою, що зумовлює виникнення для сторін взаємних цивільних прав та обов'язків, оскільки його зміст не суперечить законодавству.

Згідно даного Договору виконавчий комітет Донецької міської ради зобов’язався не надавати зарезервовану земельну ділянку загальною площею 0,514 га, що розташована по по вул. Пінтера в Кіровському районі м. Донецька іншим юридичним та фізичним особам, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти означену земельну ділянку, зі сплатою коштів за резервування земельної ділянки в розмірі 6 743,18 грн. на рік, а також розробити за період резервування проект будівництва та звернутися до виконкому із клопотанням про надання цієї земельної ділянки.

Однією з умов належного виконання умов вказаного Договору, є надання позивачу у користування вказаної земельної ділянки шляхом прийняття радою відповідного рішення.

Рішенням виконавчого комітету Донецької міської ради №660/18 від 31.10.2007 р. позивачеві погоджено місце розташування об'єкту забудови та дозволено розроблення проекту землеустрою земельної ділянки загальною площею 0,514 га та дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт.

Строк розробки позивачем проектно-кошторисної документації відносно вказаного об’єкту встановлений згідно п. 5 Рішення до 01.11.2009 р.

Листом № 01/17-33 від 19.03.2008 р. виконавчий комітет Донецької міської ради, у зв’язку з внесенням змін до Земельного кодексу України та Закону України “Про оренду землі”, згідно яких визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, повідомив позивача про неможливість розгляду документів щодо оформлення за ним права користування спірною земельною ділянкою.

При зверненні до суду з позовом позивач виходив з того, що Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” змін до земельного законодавства, скасовано, встановлений ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови порядок надання земель комунальної власності в оренду, що в подальшому може завадити реалізації його переважного права на оренду спірної земельної ділянки.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом, вимоги позивача щодо визнання за ним права набуття земельної ділянки в оренду шляхом укладання прямого договору оренди – є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права, передбаченого ст.ст. 16 ЦК України, 20 ГК України та закріпленого ст. 152 Земельного кодексу України.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок юридичним особам та порядок передачі земельних ділянок в оренду визначені ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

В силу ст. 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачем здійснено комплекс підготовчих дій, пов’язаних з реалізацією наданого права на оренду спірної земельної ділянки.

Наведений вище порядок набуття позивачем в оренду спірної земельної ділянки визначений Законом України „Про планування і забудову” та рішенням Донецької міської ради від 16.12.2005 р. № 23/21 „Про затвердження порядку відведення земельних ділянок в оренду і надання у постійне користування” та не суперечить приписам ст. 124 Земельного кодексу України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”.

Прийняття Закону України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, яким внесено зміни до ст. 124 Земельного кодексу України, та визначено виключно конкурсні засади передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, не є підставою, що позбавляє позивача пріоритетного права на укладання договору оренди визначеної та погодженої з органом місцевого самоврядування земельної ділянки, оскільки згідно встановленого ст. 5 ЦК України загальноправового принципу ретроактивності закону, гарантованого ст. 58 Конституції України, акти цивільного законодавства не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Згідно із зазначеним вище правилом дія закону чи іншого нормативно-правового акта поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття ним чинності.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 58 Конституції України, ст. 16 Закону України “Про оренду землі”, ст. 124 Земельного кодексу України, позивач має право на проведення дій, пов’язаних з переданням в оренду спірної земельної ділянки на засадах, встановлених у вищевказаних актах в редакції, чинній на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови.

Посилання відповідача2 на відсутність предмету спору судом до ваги не приймаються, оскільки на момент звернення позивача до виконавчого комітету Донецької міської ради та наданням ним відповіді про відмову від укладання спірного договору оренди земельної ділянки, повноваження в галузі земельних правовідносин, зокрема, щодо розпорядження землями комунальної власності, згідно з рішенням № 20/16 від 24.06.2005 р. були делеговані безпосередньо виконавчому комітету, тобто заява позивача в силу наведених обставин була адресована належному органу, який станом на момент підписання листа № 01/17-33 від 19.03.2008 р., був уповноважений на здійснення відповідних функцій.

Рішення №18/12 “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16”, відповідно до якого повноваження виконавчого комітету Донецької міської ради по укладенню договорів оренди земельної ділянки були вилучені з кола повноважень виконавчого комітету Донецької міської ради та передані Донецькій міській раді, ухвалене міською радою лише 28.03.2008 р.

Крім того, згідно правової позиції відповідача2, викладеної у відзиві на позовну заяву, останній заперечив можливість набуття позивачем права на оренду спірної земельної ділянки шляхом укладання прямого договору оренди, з огляду на внесені Законом України “Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України” зміни до законодавчих актів, що регулюють порядок набуття права користування земельними ділянками.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про правомірність захисту цивільного права позивача у заявлений ним спосіб, визнавши за ним право на набуття в оренду земельної ділянки в оренду для розміщення об’єкту – торгівельного комплексу по вул. Пінтера в Кіровському районі м. Донецька, орієнтовною площею – 0,514га, шляхом укладання договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови, як превентивні міри захисту прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Наразі, беручи до уваги вищевикладене, в позовних вимогах ЗАТ “Донбасбудмеханізація” до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк слід відмовити, оскільки останній, в силу рішення Донецької міської ради № 18/12 від 28.03.2008 р. “Про відміну рішення міської ради від 24.06.2005р. № 20/16” не є органом уповноваженим укладати договори оренди земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, а відтак не є належним відповідачем у справі.

При визначенні підвідомчості цієї справи господарським судам суд виходив з того, що між сторонами існує спір про право позивача на укладання договору оренди земельної ділянки.

Правовідносини, що склалися між сторонами з приводу визнання за позивачем права на укладення спірного договору оренди, носять договірний характер, при цьому, Донецька міська рада, виступає як власник спірної земельної ділянки, яка, в силу свого статусу та наданих повноважень має право розпоряджатись нею в установленому порядку.

Відповідно, відповідач2, у спірних правовідносинах не здійснює владних повноважень, а виступає як суб'єкт господарських відносин.

Судові витрати за клопотанням позивача покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Донбасбудмеханізація” м. Донецьк – задовольнити.

Визнати за Закритим акціонерним товариством “Донбасбудмеханізація” м. Донецьк право на набуття в оренду для розміщення об’єкту – торгівельного комплексу по вул. Пінтера в Кіровському районі м. Донецька, орієнтовною площею – 0,514га, шляхом укладання договору оренди з Донецькою міською радою в порядку, передбаченому Земельним кодексом України та Законом України "Про оренду землі" в редакції, що діяла на момент звернення ЗАТ “Донбасбудмеханізація” з заявкою до Донецького міського голови.

В позовних вимогах Закритого акціонерного товариства “Донбасбудмеханізація” м. Донецьк до Виконавчого комітету Донецької міської ради м. Донецьк – відмовити.

В судовому засіданні оголошено повний текст рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя