ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.08
р.
Справа № 1/48

за
позовом: Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 м. Маріуполь

до
відповідача Крестьянсько-фермерського господарства “Азовчанка” с. Порохня
Новоазовського району Донецької області

про
стягнення 60 000 грн. 00 коп.

Суддя                                    Азарова З.
П.

При
секретарі судового засідання:  Єжель С.А.

За
участю представників сторін:

Від
позивача  - не з'явився

Від
відповідача - Гріцай І.М. - голова господарства

СУТЬ
СПРАВИ:
В судовому засіданні 13.05.2008р.

оголошена
перерва для надання

додаткових доказів.

В судовому засіданні 22.05.2008р.

оголошена перерва для виготов-

лення та оголошення рішення

Позивач суб'єкт підприємницької
діяльності ОСОБА_1звернувся з позовом до Крестьянсько-фермерського господарства
“Азовчанка” про стягнення збитків у сумі 60 000 грн. 00 коп., завданих
внаслідок неповернутої позики. Разом з тим, позивач просить стягнути судові
витрати та адвокатські послуги в сумі 1 829 грн. 00 коп., пов'язаних з
пред'явленням позову в районний суд та оскарженням в апеляційному суді
Донецької області.

В
обґрунтування вимог позивачем надані копії: розписки від 20.05.2004р.,
накладних №№ 25 від 22.05.2004р., 26 від 22.05.2004р., адвокатського свідоцтва,
договору про надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 27.03.2008 року було
порушено провадження у справі, розгляд справи був призначений на 24.04.2008
року. Суд зобов'язав сторони виконати певні дії, а саме: позивачу надати
оригінали доказів, відповідачу надати відзив.

Вказана
ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку,
документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до суду не
надходило, отже усіх учасників судового процесу
відповідно до вимог чинного законодавства належним чином повідомлено про
час і місце розгляду справи.

Позивач
оригінали документів не надав та пояснив, що вони втрачені.

Відповідач
позов не визнав, посилаючись на пропуск строку позовної давності і заявив
клопотання про відкладення розгляду справи. Клопотання задоволено.

В
наступному судовому засіданні позивач надав додаткові пояснення та заявив
клопотання про відновлення строку позовної давності. В обґрунтування клопотання
позивач послався на пред'явлення позову до Новоазовського районного суду
Донецької області, оскільки розписку підписав керівник господарства
“Азовчанка”, як фізична особа. Клопотання залишено без задоволення. Позивач
звернувся до суду з порушенням підсудності у зв'язку з чим позовні вимоги не
розглядалися.

В
судовому засіданні оголошено перерву, після якої сторони надали додаткові усні
пояснення, які внесені до протоколу судового засідання від 22.05.2008р.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд
встановив, що 20.05.2004р. керівник Крестьянсько-фермерського господарства
“Азовчанка” Гріцай І.М. підписав та видав розписку Суб'єкту підприємницької
діяльності ОСОБА_1про позику 20 тон картоплі, яку зобов'язався повернути у тій
же кількості з коефіцієнтом 20 % після отримання наступного врожаю.

Позивач
вважає, що між сторонами був укладений договір позики.

Разом з тим, відповідно до статті
1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість
речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач в підтвердження передачі
відповідачу картоплі надав накладні № 25,26 від 22.05.2004р. Проте вказані
накладні підписані позивачем і його підпис скріплена печаткою. Від другої
сторони накладні підписані особою, повноваження якої невідомі і будь-яка
печатка відсутня. Крім того кількість переданої картоплі не вказана. З
накладних вбачається, що передачі підлягають контейнера.

Позивач в судовому засіданні 22.05.2008р.
пояснив, що вказані накладні не були оформлені належним чином, оскільки вони
були підписані тільки для перевезення, але картопля була передана господарству,
тому згідно розписки відповідач повинен був її повернути у наступному році.
Оскільки він її не повернув, у нього виникли збитки, які розраховані, виходячи
з ринкової вартості картоплі на день розгляду спору. Вказане пояснення
зафіксовано у протоколі судового засідання.

Відповідач визнав факт підпису
розписки, але заперечив проти фактичного отримання картоплі і пояснив, що
взаємовідносини за вказаною розпискою не були реалізовані. Накладні не
підписувалися господарством.

За приписами судового процесу кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підставу своїх вимог або
заперечень (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже договір
позики належить до реальних договорів і вважається укладеним з моменту
передання грошових коштів або речей.

Тому
позивач повинен доказати факт передачі речі за договором позики. До того ж
стаття 1047 Цивільного кодексу України вимагає письмову форму договору позики,
в якому сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є
юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики
та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ,
який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Вказана стаття передбачає складання розписки, але
вона не є письмовою формою договору і не замінює її. Борговий документ (розписка)
повинен підтверджувати факт отримання грошей або речей, їх кількість, рід та
якість, строк повернення.

Як вбачається з наданої розписки від
20.05.2004р. голова господарства підписав її як намір отримання картоплі в
позику. Розписка не містить якість та сорт картоплі, коефіцієнт врожаю
виправлений, тому суд правомірно витребував оригінал розписки. Однак як
встановлено судом він у позивача відсутній. Отже позивач в порушення статті 33
Господарського процесуального кодексу України не доказав, що він передав у
позику картоплю і у суду відсутні підстави вважати, що договір позики був
укладеним, а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Слід звернути увагу на ту обставину,
що за розпискою обов'язки по поверненню картоплі відповідач взяв до врожаю 2004
року, а з позовом позивач звернувся 04.03.2008р. Тобто відповідачем правомірно
застосовані строки позовної давності згідно статті 267 Цивільного кодексу
України. Клопотання позивача про поновлення пропущеного строку не задоволено.
Суд дійшов висновку про відмову від позову.

Щодо стягнення адвокатських послуг та
судових витрат, пов'язаних з поданням позовної заяви до Новоазовського
районного суду Донецької області в сумі 51 грн. та розгляду справи № 22-315/2008р.
в Апеляційному суді Донецької області в сумі 30 грн., то згідно статті  44 Господарського процесуального кодексу
України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті
за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат,
пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у

місці
їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних
з розглядом справи. Пред'явлені витрати та послуги понесені позивачем не в
межах розглядаємої справи, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не
підлягають.

Керуючись
ст.ст. 33, 43, 44, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

В И Р
І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 про стягнення збитків у сумі 60 000
грн. 00 коп.

Рішення  оголошено
в  засіданні  та
набуває  законної  сили
після  закінчення десятиденного  строку
з  дня  його
прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Суддя
Азарова З.П.