КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

12.05.08 р.                                                                                          № 05/4265

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Агрикової О.В. (доповідач по справі),

суддів:

Жук Г. А.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання Рустам’яні Е.А.,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.05.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»на рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року,

у справі                    №05/4265 (суддя Швидкий В.А.),

за позовом                    приватного підприємства «Леда»(с. Сахнівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області),

до                              товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт», (с. Степані Канівського району Черкаської області),

про                              стягнення 158 269,60 грн., -

встановив:

17.08.2006 року приватне підприємство «Леда»(позивач) звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»(відповідач) про стягнення 158 269,60 грн. (а.с. 2-3).

Рішенням господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року у справі №05/4265 позов приватного підприємства «Леда»до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»про стягнення 158 269,60 грн. задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»на користь приватного підприємства «Леда»101 787,00 грн. боргу, 1 017,87 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу (а.с. 138-140).

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд, визнавши факт виконання позивачем ремонтних робіт за травень-липень 2003 року доведеним, а докази виконання робіт позивачем за березень-квітень 2004 року неналежними, задовольнив позов частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт», подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року у справі №05/4265, в якій просить вказане рішення скасувати, а справу направити на новий розгляд.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачем порушено умови договору оренди №36 від 16.04.2003 року, які взагалі не передбачають проведення капітального ремонту орендованого майна та проведення ремонтних робіт не погоджено, відповідно до п. 8.6. ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними цільовими фондами», з органом Державної податкової інспекції.

На переконання скаржника, позивач не мав права взагалі проводити будь-яку діяльність щодо ремонту чи реконструкції об’єкту оренди і, відповідно, не має права на стягнення відшкодування за проведену реконструкцію.

У своєму відзивів позивач заперечує проти задоволення апеляційної скарги та зазначає, що ремонтно-будівельні роботи були проведені за згодою відповідача та Канівської ОДПІ, у якої майно перебувало у податковій заставі.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 09.07.2007 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «будівельно-виробнича компанія «Стандарт»на рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року прийнято до провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.07.2007 року у справі №05/4265 призначено судові почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення яких доручено Київському НДІ судових експертиз. Провадження у справі №05/4265 зупинено до отримання висновків зазначених експертиз.

12.12.2007 року на адресу Київського міжобласного апеляційного господарського суду з Київського НДІ судових експертиз надійшов висновок №9575 від 13.11.2007 року судової почеркознавчої експертизи. Згідно довідки матеріали справи №05/4265 передані до лабораторії судово-технічної експертизи документів для проведення подальших досліджень.

08.04.2008 року на адресу Київського міжобласного апеляційного господарського суду з Київського НДІ судових експертиз надійшов висновок №9576 від 29.02.2008 року судово-технічної експертизи документів разом з матеріалами справи №05/4265, у зв’язку з чим провадження у справі поновлено.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 14.04.2008 року провадження у справі №05/4265 поновлено та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

В судових засіданнях представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши висновки судових експертиз у справі, колегією суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду встановлено наступне.

16.04.2003 року між Канівським колективним підприємством по агропромисловому будівництву «Канівський райагробуд», правонаступником якого є відповідач, та позивачем укладено договір оренди №36 цілісного майнового комплексу (договір, а.с. 8-10 –копія надана позивачем, а.с. 133-135 –копія, надана відповідачем), - цегляного заводу, розташованого в с. Горобіївка Канівського району Черкаської області (майно). Згідно з п. 1 розділу 6 договору, термін його дії становить десять років з дня підписання акту приймання-передачі.

Згідно з п. 4 розділу 4 копії договору, наданої позивачем, позивачу надано право на здійснення поточного, капітального ремонтів, реконструкції орендованого майна з обов’язковим відшкодуванням відповідачем таких витрат. Поліпшення (поточний, капітальний ремонти, реконструкція) орендованого майна, які не увійшли в рахунок орендної плати і здійсненні з письмової згоди відповідача, привласнюються останнім з обов’язковим відшкодуванням позивачу протягом одного місяця з дня виконання таких поліпшень по цінам, відповідно до затвердженого відповідачем кошторису (п. 3 розділ 5 договору).

Згідно з п. п. 4 та 5 копії договору, наданої відповідачем, позивачу надано право здійснювати ремонт орендованого майна з обов’язковим відшкодуванням відповідачем таких витрат; здійснювати реконструкцію орендованого майна. У разі поліпшення позивачем орендованого майна, позивачу проведені ним витрати на відокремлені поліпшення не компенсуються. Поліпшення, які не можуть бути відокремлені від орендовано майна без заподіяння йому шкоди, не увійшли в рахунок орендної плати і здійснені з письмової згоди відповідача привласнюються відповідачем з обов’язковим відшкодуванням по цінам на момент припинення цього договору з урахуванням фактичного зносу (п. 3 розділ 5 договору).

Слід зазначити, що згадувані вище пункти договору містяться на другому аркуші в обох примірниках договорів, наданих як позивачем, так і відповідачем.

Висновком №9575 від 13.11.2007 року судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені Сиктина /Сектина/ В.М. в графах «Голова правління»у двох примірниках договору «Прийняв»в акті приймання виконаних підрядних робіт за червень 2003 року і довідках про вартість виконаних підрядних робіт за травень, червень і липень 2003 року виконані Сектиним /Сиктинйм/ Віктором Мироновичем.

Висновком №9576 від 29.02.2008 року судово-технічної експертизи документів встановлено, що для друкування сторінок тексту договору, який являється примірником відповідача, були використані аркуші однакового паперу, а для друкування сторінок тексту договору, який являється примірником позивача, використовувалися аркуші різного паперу, а саме, перша і третя сторінки - на аркушах однакового паперу, а друга сторінка - на аркуші іншого паперу.

Крім цього, текст другого аркушу договору, який являється примірником позивача, надрукований іншим тонером знакосинтезуючого множного пристрою, а не тим, яким виконаний текст всіх аркушів договору (примірника відповідача), першого і третього аркушів договору (примірника позивача).

Крім цього у згадуваному висновку зазначено, що в наданих на дослідження договорі, який являється примірником позивача, договорі, який являється примірником відповідача, довідці про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2003 року, акті приймання виконаних підрядних робіт за червень 2003 року, довідці про вартість виконаних підрядних робіт за липень 2003 року, довідці про вартість виконаних підрядних робіт за травень 2003 року, відтиски печатки нанесені печаткою Канівського колективного підприємства по агропромисловому будівництву «Канівський райагробуд», а в наданих на дослідження довідці про вартість виконаних підрядних робіт за червень 2003 року (об’єкт 3), акті приймання виконаних підрядних робіт за червень 2003 року (об’єкт 4), довідці про вартість виконаних підрядних робіт за липень 2003 року (об’єкт 5), довідці про вартість виконаних підрядних робіт за травень 2003 року (об’єкт 6), відтиски печатки Канівського колективного підприємства по агропромисловому будівництву «Канівський райагробуд»нанесені не 02.06.2003 року, 01.07.2003 року, 04.08.2003 року (у час, яким датовані документи), а пізніше - після 20 листопада 2003 року.

Враховуючи вищевказані висновки судових експертиз, колегія суддів апеляційного господарського суду приймає до уваги редакцію договору оренди №36 від 16.04.2003 року в редакції відповідача (а.с. 133-135).

В матеріалах справи міститься лист позивача без вихідного номеру та без дати до відповідача про надання дозволу на проведення ремонту орендованого майна згідно кошторису (а.с. 15). Згідно резолюції на вказаному листі від 18.04.2003 року, позивач такий дозвіл отримав.

06.11.2003 року відповідач звернувся з листом №58 до позивача, в якому відповідач повідомляє, що виконані позивачем ремонтні роботи згідно форми КБ-3 за травень-липень 2003 року відповідачем прийняті, сума виконаних робіт визнається відповідачем у розмірі 101 787 грн.

Згідно довідок про вартість виконаних підрядних робіт за травень, червень та липень 2003 року (а.с. 41, 16 та 22 відповідно) і актів приймання виконаних підрядних робіт за травень, червень та липень 2003 року (а.с. 42-46, 17-21 та 23-25 відповідно), вартість виконаних позивачем робіт становить 101 787,00 грн.

Акти приймання виконаних підрядних робіт за березень та квітень 2004 року (а.с. 47-49 та 32-35 відповідно) уповноваженим представником відповідача не підписані, відтиску печатки відповідача не містять.

12.06.2003 року відповідачу від Канівської об’єднаної державної податкової інспекції Черкаської області надійшов лист №2850/24-018, яким відповідач повідомлявся про те, що уклавши договір оренди майна, в разі вчинення дій, які призведуть до збільшення, зменшення або втрати орендованого майна, такий договір повинен у письмовому вигляді погоджуватись з Канівської ОДПІ, а в разі непогодження такий договір припиняє діяти в момент виявлення фактів ремонтно-будівельних робіт, розукомплектування, відчуження, передачі в суборенду тощо. Такі факти не підлягають компенсації одержувачу доходу, а збитки, нанесені в результаті таких дій, компенсуються за рахунок винуватців (орендаря, орендодавця або третіх осіб) (а.с. 67).

23.02.2004 року відповідач звернувся з листом до Конівської ОДПІ, в якому просить надати дозвіл на реалізацію цегельного заводу позивачу відповідно до умов договору, а також у зв’язку з тим, що позивачем виконано ремонтно-будівельні роботи орендованого майна на суму 101 787 грн. (а.с. 158).

17.04.2004 року позивачу від Канівської ОДПІ надійшов лист №2759/24-011, яким позивач повідомляється про те, що, згідно листа відповідача від 13.04.2004 року, відповідач не має наміру продовжувати з позивачем дію договору (а.с. 70).

Крім цього, в матеріалах справи є лист Канівської об’єднаної державної податкової інспекції Черкаської області №2850/24-018 від 29.09.2006 року, яким повідомляється, що договору в Канівській ОДПІ немає (а.с. 76).

06.11.2006 року від Канівської ОДПІ листом №6097/24-011 відповідачу надіслано копію договору (а.с. 132).

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 778 ЦК України якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Виходячи зі змісту частини 3 вказаної статті можна зробити висновок про те, що якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач, незалежно від того, чи можна відокремити поліпшення, має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Таке право наймача виникає виключно за наявності дозволу наймодавця, який може бути зроблено в різних формах: або шляхом включення такого положення до договору найму, або шляхом видачі наймодавцем окремого документа (листа, повідомлення тощо).

Згідно з п. 5 розділу 4 договору, позивачу надано право здійснювати реконструкцію орендованого майна. У разі поліпшення позивачем орендованого майна, позивачу проведені ним витрати на відокремлені поліпшення не компенсуються. Поліпшення, які не можуть бути відокремлені від орендовано майна без заподіяння йому шкоди, не увійшли в рахунок орендної плати і здійснені з письмової згоди відповідача привласнюються відповідачем з обов’язковим відшкодуванням по цінам на момент припинення цього договору з урахуванням фактичного зносу (п. 3 розділ 5 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем надано позивачу згоду на проведення ремонтно-будівельних робіт, а виконані позивачем ремонтно-будівельні роботи за травень –липень 2004 року були прийняті відповідачем в обсязі 101 787 грн., про що свідчать довідки про вартість виконаних робіт, акти виконаних робіт, лист відповідача №58 від 06.11.2003 року та лист відповідача №48 від 23.02.2004 року до Канівської ОДПІ.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правомірним задоволення місцевим господарським судом позовних вимог в частині стягнення з відповідача вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт за травень –липень 2004 року.

Крім цього, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача вартості виконаних ремонтно-будівельних робіт за березень та квітень 2004 року, оскільки акти виконаних робіт за цей період не містять підпису уповноваженого представника відповідача та відтиску печатки відповідача.

Підписи будівельників на актах виконаних робіт за березень та квітень 2004 року про об’єм виконаних ремонтно-будівельних робіт по відновленню майна колегією суддів апеляційного господарського суду не приймаються до уваги, оскільки це не є належним доказом в порядку ст. ст. 33 та 34 ГПК України погодження та прийняття відповідачем зазначених робіт.

Твердження відповідача про те, що договір №36 від 16.04.2003 року не погоджено в порядку п. 8.6. ст. 8 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетними цільовими фондами»з органом Державної податкової інспекції спростовуються тим, що 06.11.2006 року відповідно до супровідного листа №6097/24-011 Канівською ОДПІ надіслано на адресу відповідача копію зазначеного договору. Отже податковий орган мав відомості про умови укладеного між сторонами договору оренди.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає законним часткове задоволення місцевим господарським судом позовних вимог.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для скасування рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року у справі №05/4265.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд, -

постановив:

1.          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»на рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року у справі №05/4265 за позовом приватного підприємства «Леда»до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»про стягнення 158 269,60 грн. залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Черкаської області від 13.02.2007 року у справі №05/4265 за позовом приватного підприємства «Леда»до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Стандарт»про стягнення 158 269,60 грн. залишити без змін.

3.          Справу №05/4265 повернути до господарського суду Черкаської області.

4.          Постанова набирає чинності з дня її прийняття.

Головуючий суддя:                                                                      Агрикова О.В.

Судді:

Жук Г. А.

Рудченко С.Г.

Дата відправки 19.05.08