ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2008 р.

№ 9/10-07-02-2

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П.- головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Вінниця (далі –територіальне відділення АМК)

на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.02.2008

зі справи № 9/10-07-02-2

за позовом відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Вінницягаз”, м. Вінниця (далі –ВАТ “Вінницягаз”)

до територіального відділення АМК

про визнання недійсними рекомендацій.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

позивача –Кравчук О.В., Каленського І.В.,

відповідача – Ахтімірової М.Г., Драпака Ю.П.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарською суду Вінницької області від 17.12.2007 (суддя Балтак О.О.) відмовлено у прийнятті позовної заяви ВАТ “Вінницягаз” до територіального відділення АМК про визнання недійсними та скасування рекомендацій адміністративної колегії названого відділення.

У винесенні зазначеної ухвали суд з посиланням на статтю 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон), статтю 12, пункт 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) виходив з того, що: оспорювані рекомендації за своєю правовою природою не є тим актом, який може бути предметом розгляду в господарських судах та не свідчить про “безпосереднє порушення прав і законних інтересів” позивача “у зв’язку прийняттям цих рекомендацій”, і, крім того, останні надавалися не територіальним відділенням АМК, а адміністративною колегією цього відділення –посадовими особами відповідача, і позивачем не подано “доказів невідповідності оспорюваних рекомендацій вимогам чинного законодавства або компетенції адміністративної колегії” територіального відділення АМК.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 (колегія суддів у складі: Іоннікова І.А. - головуючий, судді Веденяпін О.А. і Черпак Ю.К.): задоволено апеляційну скаргу ВАТ “Вінницягаз”; згадану ухвалу місцевого господарського суду скасовано, а справу передано на розгляд місцевого господарського суду. У прийнятті відповідної постанови суд з посиланням на частину другу статті 124 Конституції України, статті 1, 2, 4 ГПК України виходив з безпідставності відмови господарським судом першої інстанції у прийнятті позовної заяви.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України територіальне відділення АМК просить оскаржувану постанову апеляційної інстанції скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду з цієї справи залишити “без змін та в силі”. Скаргу мотивовано порушенням і неправильним застосуванням у прийнятті зазначеної постанови норм матеріального і процесуального права, в тому числі статей 39, 46, 60 Закону, статей 1, 12, 62 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Вінницягаз” заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість та невідповідність нормам матеріального і процесуального права та про правомірність оскаржуваної постанови, і просить останню залишити без змін, а скаргу – без задоволення.

Перевіривши правильність застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що ВАТ “Вінницягаз” просило визнати недійсними та скасувати рекомендації адміністративної колегії територіального відділення АМК від 16.11.2007 № 35-рек “Про припинення дій, в яких містяться ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції”; цим документом рекомендувалося припинити дії, які містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, та вжити заходів для усунення причин та наслідків цього порушення, а саме:

- “не висувати ФОП Заведея М.І. вимог для укладення договору стосовно надання інформаційно-довідкових послуг, пов’язаних з використанням оперативного зв’язку “04”, а також послуг, які надаються аварійно-диспетчерськими службами Ямпільського управління газового господарства, які заявник не має змоги виконати до отримання дозволу Дежнаглядохоронпраці на надання послуг з постачання газу, з метою отримання якого ФОП Заведея М.І. необхідно звертатися до Товариства для укладення даного договору”;

- надати заявнику інформацію щодо скасування вимоги “надати реєстри абонентів на газобалонні установки яких у ФОП Заведея М.І. заведена експлуатаційна документація та яким ФОП Заведея М.І. проводить реалізацію газу”, для укладення договору та запропонувати заявнику надати проект договору, яким передбачити внесення даної інформації за умов появи в заявника абонентів після отримання ним дозволу Держнаглядохоронпраці”.

Причиною подання касаційної скарги стала незгода територіального відділення АМК із скасуванням апеляційною інстанцією ухвали місцевого господарського суду про відмову в прийнятті позовної заяви.

Згідно з частиною другою статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

За приписами Закону України “Про судоустрій України”:

- суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (стаття 2);

- судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами (частина третя статті 3);

- ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (частина третя статті 6).

Відповідно до вимог ГПК України:

- підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів (частина перша статті 1);

- господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (частина перша статті 2).

Суд апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваної постанови правильно застосував відповідні норми матеріального і процесуального права і дійшов вірного висновку про необхідність скасування ухвали місцевого господарського суду від 17.12.2007, яку було винесено без урахування або з неправильним застосуванням наведених законодавчих приписів і в зв’язку з цим –й за неправильного застосування пункту 1 частини першої статті 62 ГПК України.

Водночас суд першої інстанції помилково послався на те, що:

“оспорювані рекомендації приймалися не Відділенням, а адміністративною колегією Відділення –посадовими особами відповідача”: адже згідно з приписом частини першої статті 46 Закону рекомендації надаються саме органами Антимонопольного комітету України, а не “посадовими особами”;

не подано “доказів невідповідності оспорюваних рекомендацій вимогам чинного законодавства або компетенції адміністративної колегії Відділення”, - оскільки такі докази можуть досліджуватися лише у розгляді справи судом по суті, а не на час вирішення ним питання про прийняття чи відмову в прийнятті позовної заяви.

Наведеним спростовуються й доводи касаційної скарги в даній справі.

Визначних законом підстав для скасування оскаржуваної постанови апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 28.02.2008 зі справи № 9/10-07-02-2 залишити в силі, а касаційну скаргу Вінницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов