ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.08 р.                     Справа № 29/127

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Джарти В.В.

При секретарі Перекрестній О.О.

за участю:

Представників сторін:

Від позивача: Подобєдов Л.І., довір. № 03-207 від 17.06.08.

Від відповідача: не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Кіровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства)

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк (Єнакіївське управління по газопостачанню та газифікації)

Предмет спору: стягнення суми основного боргу в розмірі 1248,80 грн., суми інфляції в розмірі 454,30 грн. 3% річних в сумі 72,34 грн.

СУТЬ СПРАВИ:

В судовому засіданні 03.09.2008р. розгляд справи оголошено закінченим відповідно до ст. 85 ГПК України та оголошена перерва для підготовки тексту рішення до 10.09.2008р. згідно ст. 77 ГПК України.

Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Кіровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) (далі-Підприємство) звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк (Єнакіївське управління по газопостачанню та газифікації) (далі - Споживач) про стягнення суми основного боргу в розмірі 1097,01 грн., суми інфляції в розмірі 454,30 грн. 3% річних в сумі 72,34 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 2 від 01.06.2005 р. на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, рахунки, акти реалізації послуг, розрахунки, суми боргу, індексу інфляції та 3% річних, акт звірки.

Позивачем до позову були надані документи, якими повідомив, що являється правонаступником Комунального підприємства “Донецькоблводоканал” (п. 1.2 ст. 1 Статуту (зі змінами).

Позивач в судовому зсіданні 03.09.2008 р. надав заяву, якою просить припинити провадження у справі відносно суми боргу в розмірі 1097,01 грн., у зв’язку із оплатою суми після пред’явлення позову до суду, що підтверджується платіжними дорученнями № 2084 від 03.06.08 на суму 110,36 грн., № 5092 від 20.06.08 на суму 144,00 грн., № 5093 від 20.06.08 на суму 752,60 грн., № 5634 від 30.07.2008 р. на суму 135,00 грн. На стягненні суми інфляції в розмірі 454,30 грн. та 3% річних в сумі 72,34 грн. наполягає. Також позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути 151,79 грн. суми основного боргу за вересень 2006 р.

Відповідач надав відзив від 17.06.08, яким позов визнає частково в сумі 995,30 грн., в тому числі 752,60 грн. – основний борг, 210,45 грн. – інфляційні нарахування, 32,25 грн. – 3% річних. 03.09.2008 р.

У відзиві від 02.09.2008 р. відповідач проти заборгованості за вересень 2006 р. заперечує. Клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв’язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 ГПК України.

Ухвалою суду від 10.07.2008 р. строк вирішення спору був продовжений за клопотанням сторін на один місяць відповідно до ст. 69 ГПК України.

Суд розглядає остаточні вимоги позивача.

Вищевказані матеріали судом розглянуті та додані до матеріалів справи.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 2 від 01.06.2005 р. на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення строком дії до 31.12.2005 р., який вважається пролонгованим на кожний наступний рік шляхом підписання додаткової угоди. З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що на момент виникнення боргу сторони перебували у договірних відносинах.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що на момент виникнення боргу, сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до п.п. 1.1 Договору позивач зобов’язується подавати відповідачу по своїм водопровідним мережам питну воду, а відповідач, в свою чергу, зобов’язується приймати узгоджений об’єм води, використовувати її та оплачувати послуги по діючим тарифам.

Пункт 2.9. Договору передбачає, що кількість наданої води оформлюється двостороннім актом, скріплений печаткою або штампом один раз на місяць, але не пізніше 24 числа розрахункового місяця. Для складання акту, абонент направляє свого представника. Якщо представник не з’явився або відмовив в підписанні акту, то акт підписується в односторонньому порядку згідно даних обліку води, одна копія якого надсилається абоненту в трьохденний строк, як підстава для сплати. Для отримання рахунка, Абонент направляє свого представника на Підприємство не пізніше 25 числа поточного місяця.

Згідно п. 5.5 Договору відповідач здійснює поточні платежі за поставку води на умовах 100% передплати в строк до 5 числа поточного місяця. Розмір платежу визначається виходячи із вартості об’єму споживання послуг на минулий місяць. Остаточний розрахунок за поставлену кількість води за поточний місяць відповідач здійснює на підставі пред’явленого рахунку за надані послуги платіжним дорученням з урахуванням передплати не пізніше 26 числа поточного місяця (п.п. 5.6 договору). Надані позивачем рахунки № 460 від 31.08.2005 р., № 1161005/1 від 15.10.2005 р., № 1091105/1 від 18.11.2005 р. та акти реалізації послуг від 30.08.2005 р., 27.10.2005 р., 14.11.2005 р. підписані сторонами та містяться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Посилаючись на несвоєчасну оплату відповідачем суми боргу, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути 1097,01 грн. боргу за надані послуги.

Як вбачається із заяви, наданій позивачем, відповідач перерахував на користь позивача суму основного боргу, що підтверджено платіжними дорученнями № 2084 від 03.06.08 на суму 110,36 грн., № 5092 від 20.06.08 на суму 144,00 грн., № 5093 від 20.06.08 на суму 752,60 грн., № 5634 від 30.07.2008 р. на суму 135,00 грн., але після пред’явлення позову до суду (позов отримано судом 02.06.2008 р.).

Таким чином провадження у справі щодо стягнення 1097,01 грн. боргу за послуги по питному водопостачанню підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю предмету спору.

В ході розгляду справи позивач збільшив суму позовних вимог та просить стягнути з відповідача 151,79 грн. за вересень 2006 р.

Відповідач зобов’язання за договором в частині оплати порушив, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 151,79 грн. за вересень 2006 р., яка доведена позивачем, підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний уплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача за період з 09.09.2005 р. по 30.03.2008 р. 72,34 грн. 3% річних, які арифметично перераховані судом, відповідають вимогам чинного законодавства та підлягають стягненню з відповідача.

Позивачем на суму заборгованості нараховані інфляційні в розмірі 454,30 грн. з вересня 2005 р. по березень 2008 р.

Перевіривши розрахунок інфляційних нарахувань, суд вважає його арифметично невірним, оскільки позивач невірно розрахував відповідно до чинного порядку суму інфляційної складової.

Таким чином, суд відмовляє в задоволенні інфляційних нарахувань на суму 7,13 грн., як безпідставно заявлену та задовольняє на суму 447,17 грн.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 25, 33, 34, 38, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” м. Донецьк (Кіровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) до Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” м. Донецьк (Єнакіївське управління по газопостачанню та газифікації) про стягнення суми основного боргу в розмірі 1248,80 грн., суми інфляції в розмірі 454,30 грн. 3% річних в сумі 72,34 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Донецькоблгаз” (Єнакіївське управління по газопостачанню та газифікації) (83050, м. Донецьк, вул. Р.Люксембург, 23-А, ЗКПО 03361075) на Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” (Кіровське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства) (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 85, п/р 6023 у філії “ГУ ПІБ України у Донецькій області” м. Донецьк, МФО 334635, ) 151,79 грн. – боргу, 72,34 – 3% річних, 447,17 грн. – індексу інфляції, 101,59 грн. – державного мита, 117,53 грн. – плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Провадження у справі щодо стягнення заборгованості за послуги по питному водопостачанню та водовідведенню в сумі 1097,01 грн. припинити, у зв’язку з відсутністю предмету спору.

У стягненні суми індексу інфляції у розмірі 7,13 грн. відмовити як безпідставно заявленій.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя