ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.08 р.                     Справа № 9/85

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя

до відповідача Державного підприємства „Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієво

про стягнення 6 809грн.17коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Фіндіч Е.Г. – представник (за довіреністю №б/н від 11.02.2008р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Державного підприємства „Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієво про стягнення заборгованості в сумі 6 809грн.17коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 5 810грн.40коп., пені в розмірі 230грн.82коп., інфляційних витрат у розмірі 697грн.25коп. та суми 3% річних у розмірі 70грн.70коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір №02-01/1-222 від 27.04.2007р., специфікацію до договору від 27.04.2007р., запит №497-1/4 від 07.12.2007р., лист №1012-АН-1 від 10.12.2007р., заявку №500-1/4 від 10.12.2007р., видаткову накладну №РН-00090 від 12.12.2007р., довіреність серії ЯНТ №243832 від 10.12.2007р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву №01/4-15426 від 03.06.2008р., відповідно з яким позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-10/1631 від 29.05.2008р. Державне підприємство „Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієво станом на 29.05.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

27.04.2007р. між Міністерством вугільної промисловості України, Державним підприємством „Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієво та Товариством з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя укладений договір №02-01/1-222, відповідно з яким виконавець (позивач) зобов`язується передати у власність платнику (відповідачу) продукцію, а саме: саморятівник шахтний ізолюючий ШСС-1У; саморятівник учбовий ШСС-1Т1 у комплекті зі змінними (50шт.) картриджами, а платник зобов`язується прийняти, здійснити оплату за товар. Найменування, ціна, загальна кількість, загальна вартість товару викладені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. Товар постачається партіями. Кількість товару, що постачається у партії, додатково узгоджується сторонами у порядку згідно п.3.3.2 цього договору (п.2.1 договору).

Відповідно до п.3.3.1 договору, постачання узгодженої в порядку, зазначеному у п.3.3.2 договору кількості товару здійснюється на протязі 20 календарних днів з моменту одержання виконавцем заявки від платника про можливість прийняття та оплатити товар. Заявка від платника про можливість прийняття та оплати товар направляється виконавцю за умови письмової згоди виконавця на постачання кількості товару (згідно п.3.3.2 договору).

Пунктом 3.3.2 договору встановлено, що до подання виконавцю заявки про можливість прийняття та оплати товару, платник зобов`язаний направити виконавцю письмовий запит для узгодження кількості товару, що постачається за договором. В запиті зазначається кількість товару, що планується до постачання в наступні 30 днів з моменту направлення платником письмового запиту до виконавця. Виконавець розглядає запит платника, і в залежності від кількості отриманих заявок від платника, з якими по результатам тендеру Міністерства вугільної промисловості від 05.04.2007р. укладені договори на постачання товару, має право погодити чи відмовити в постачанні кількості товару зазначеної в запиті, або частини кількості товару, зазначеної в запиті, протягом 5-ти днів з дати отримання запиту. У разі відмови, виконавець повідомляє платника про термін узгодження зазначеної в запиті кількості товару.

На підставі наведених пунктів договору, Державне підприємство „Орджонікідзевугілля” надіслало на адресу позивача запит №497-1/4 від 07.12.2007р. про намір узгодити постачання на адресу відповідача продукції у кількості: саморятівник ШСС-1У – 330 одиниць.

Листом №1012-АН-1 від 10.12.2007р. позивач узгодив постачання продукції саморятівників ШСС-1У – 330 одиниць.

Згідно п.3.3.1, 3.3.2 договору від відповідача на адресу позивача надійшла заявка №500-1/4 від 10.12.2007р. про можливість прийняття та оплатити продукцію саморятівники ШСС-1У – 330 одиниць.

На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача здійснена поставка узгодженої продукції загальною вартістю 145 860грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №РН-00090 від 12.12.2007р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Згідно п.3.6 договору датою поставки товару вважається дата підписання сторонами товаросупроводжувальних документів, наданих виконавцем при його прийманні.

Фактичне отримання відповідачем зазначеної продукції підтверджується підписом представника відповідача на видатковій накладній в графі „отримав(ла)” та довіреністю серії ЯНТ №243832 від 10.12.2007р. на отримання цінностей від ТОВ „Енергопромснаб” (копія довіреності залучена до матеріалів справи).

Відповідно до п.6.2 договору, оплата за товар здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з дати постачання товару.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

18.12.2007р. відповідачем перераховано на поточний рахунок позивача часткову вартість отриманого товару в розмірі 140 049грн.60коп.

За твердженням позивача, на момент подання позовної заяви відповідач не оплатив залишкову вартість отриманого товару, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 5 810грн.40коп.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання не допускається (ст.525 ЦК України).

Аналогічно, ст.193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість у розмірі 5 810грн.40коп.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 5 810грн.40коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем суми основного боргу, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя в частині стягнення основного боргу в розмірі 5 810грн.40коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 9.3 договору встановлено, що за порушення строку розрахунків, передбачених даним договором платник сплачує виконавцю штраф з розрахунку облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від вартості неоплаченого товару.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі зазначеного, за розрахунком позивача, пеня за період прострочення оплати товару з 17.12.2007р. по 01.01.2008р. становить суму в розмірі 230грн.82коп.

Розглянувши розрахунок позивача, враховуючи факт прострочення оплати товару, господарський суд вважає вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 230грн.82коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми, за розрахунком позивача, сума інфляційних витрат становить 697грн.25коп. та 3% річних становлять суму в розмірі 70грн.70коп. за період з 17.12.2007р. по 12.05.2008р.

Розглянувши розрахунок суми збільшення боргу внаслідок інфляції та суми 3% річних, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 697грн.25коп. та 3% річних в розмірі 70грн.70коп. не суперечать нормам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, Цивільного кодексу України, ст.174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб”, м.Запоріжжя до відповідача, Державного підприємства „Орджонікідзевугілля”, м.Єнакієво про стягнення заборгованості в сумі 6 809грн.17коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 5 810грн.40коп., пені в розмірі 230грн.82коп., інфляційних витрат у розмірі 697грн.25коп. та суми 3% річних у розмірі 70грн.70коп. – задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства „Орджонікідзевугілля” (за адресою: вул.Трестівська, 10, м.Єнакієво, Донецька область, 86405, р/р 2429 для загального фонду в ГУДКУ в Донецькій області, МФО 834016, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Енергопромснаб” (за адресою: вул.Уральська, 34, м.Запоріжжя, 69001, р/р 2666 в ЗФ ЗАТ „ПУМБ”, м.Запоріжжя, МФО 313623, ) суму основного боргу в розмірі 5 810грн.40коп., пеню в розмірі 230грн.82коп., інфляційні витрати у розмірі 697грн.25коп. та суму 3% річних у розмірі 70грн.70коп., а також витрати по сплаті державного мита в розмірі 102грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118грн.00коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 05.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя