Господарський суд
Житомирської області
————————————————————————————————————————
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" травня 2008 р.

Справа № 5/233

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Брагіної Я.В.

судді

за участю представників сторін

від позивача Топіліна С.В. - дов. №66 від 05.05.08р.

Топілін О.М. - директор, протокол №9 зборів учасників

від відповідача не з'явився

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Т" (с. Лука Мелешківська Вінницького району Вінницької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "ПродСоюз" (м. Житомир)

про стягнення 18885,62 грн.

Спір розглядається в більш тривалий термін, ніж передбачено ч.1 ст. 69 ГПК України у відповідності до ч.3 ст. 69 ГПК України.

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 18885,62 грн. боргу за поставлений товар, з яких 18224,56 грн. - сума основного боргу, 661,06 грн. - пеня.

Представники позивача в засіданні суду позов підтримали частково на суму 17224,56 грн. основного боргу та 661,06 грн. пені. Пояснили, що під час розгляду справи в суді відповідач борг в сумі 1000,00 грн. сплатив позивачеві. В підтвердження надали банківську виписку від 17.03.08р.

Представник відповідача в засідання суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір №МА-0000001 від 06.04.06р., видаткові накладні, банківські виписки, розрахунок суми боргу, свідоцтво про державну реєстрацію, акти звірки взаємних розрахунків, статут, довідку про включення до ЄДРПОУ.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.04.06р. між сторонами був укладений договір №МА-0000001 від 06.04.06р. (а.с.11-12), відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов'язаний продавати відповідачеві (покупцеві) товар, а відповідач зобов'язується приймати даний товар та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1 договору, покупець зобов'язаний перерахувати всю суму вартості товару на розрахунковий рахунок продавця не пізніше 21 календарного дня з дня його отримання.

На виконання умов договору, позивач поставляв відповідачеві товар на протязі дії даного договору, що підтверджується видатковими накладними №6268 від 15.10.07р., №6478 від 22.10.07р., №6663 від 29.10.07р., №6825 від 05.11.07р., №7035 від 12.11.07р., №7245 від 19.11.07р. та №7777 від 06.12.07р. (а.с.14-17).

Проте, відповідач свої зобов'язання по договору щодо оплати вартості товару виконав частково, внаслідок чого станом на день звернення з позовом до суду існувала заборгованість перед позивачем в сумі 18224,56 грн., про що свідчить акт звірки взаємних розрахунків, підписаний уповноваженими представниками обох сторін та скріплений печатками.

Разом з тим, під час розгляду справи в суді відповідач борг частково в сумі 1000,00 грн. сплатив позивачеві, що підтверджується банківською випискою за 17.03.08р.

Позивач звернувся з позовом до суду 15.03.08р., про що свідчить штамп на поштовому конверті.

Тому суд приходить до висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 1000,00 грн. основного боргу за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 17224,56 грн. (18224,56 грн. - 1000,00 грн.) обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач на підставі п.3.2 договору, просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню, яка згідно розрахунку становить 661,06 грн.

Як передбачено п. 3.2 договору, за необгрунтовану відмову від розрахунків за товар, покупцю нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Перевіривши розрахунок пені, суд вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу суду не надав, в акті звірки взаємних розрахунків суму боргу визнав.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 17224,56 грн. та пені в розмірі 661,06 грн. обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягають задоволенню. А в частині стягнення основного боргу в сумі 1000,00 грн. суд припиняє провадження у справі за відсутністю предмету спору на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України.

Витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу покладаються на відповідача, оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 655, 692 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю "Торговий дім "ПродСоюз", м. Житомир, вул. Кооперативна, 20, код 32805685

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Т", Вінницька область, Вінницький район, с. Лука-Мелешківська, вул. Привокзальна, 1 д, р/р 2200 в АКІБ "Укрсиббанк", МФО 351005,

- 17224,56 грн. - основного боргу;

- 661,06 грн. пені;

- 188,86 грн. - витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита;

- 118,00 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 1000,00 грн. основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного терміну з дня його прийняття.

Суддя

Брагіна Я.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу