ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" липня 2008 р. Справа № 9/276-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді Александрової Л.І. при секретарі Шевченко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, м. Херсон

до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства", м. Херсон

про стягнення 31135,90 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Лагута В.А. представник;

від відповідача - Кар'єва І.М. представник.

Справу прийнято до провадження судді Александрової Л.І. на підставі розпорядження голови господарського суду Херсонської області № 186 від 18.06.2008 р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови після закінчення розгляду справи.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, з урахуванням заяви № 04-02/270 від 14.06.2007 р. про збільшення позовних вимог, про стягнення з відповідача 30739,44 грн. адміністративно-господарських санкцій і 396,46 грн. пені, нарахованих відповідно до ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", у зв'язку з невиконанням останнім нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, встановленого ст. 19 цього Закону, та порушенням термінів сплати зазначених санкцій.

В судовому засіданні позивачем позовні вимоги підтримано в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не визнає з посиланням на відсутність обов'язку підприємства по пошуку та працевлаштуванню інвалідів, надання на протязі року інформації до служби зайнятості та органів соціального захисту населення про потребу в інвалідах, не прийняття відповідними органами - центром зайнятості та управлінням соціального захисту населення заходів щодо працевлаштування інвалідів на підприємстві.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" в редакції Закону чинній на час спірних правовідносин, для підприємств, установ і організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового штату за рік, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця. Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування інвалідів у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог ст. 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій інвалідів, фізичною особою, яка використовує найману працю, інвалідів, для яких це місце роботи є основним.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим ст. 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації, громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі підприємстві, організації, громадських організацій інвалідів, у фізичної особи, яка використовує найману працю.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 цього Закону, адміністративно-господарські санкції розраховуються і сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями, громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в ч. 1 цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи - державної статистичної звітності - форма № 10-ПІ "Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2006 рік" наданої відповідачем до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів 20.02.2007 р., відповідачем встановлений Законом норматив по працевлаштуванню інвалідів не виконано, при середньообліковій кількості штатних працівників 781 осіб та нормативі робочих місць для працевлаштування інвалідів - 31 особи інвалідів, на підприємстві фактично працювало 28 інвалідів.

Сума санкцій за невиконання нормативу по працевлаштуванню інвалідів, встановленого ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" відповідно до ст. 20 цього Закону, визначена позивачем виходячи з середньої річної заробітної плати на підприємстві за кожне робоче місце не зайняте інвалідом і становить 30739,44 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 вищевказаного Закону та п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно - господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.07р. №70, адміністративно - господарські санкції сплачуються підприємствами самостійно не пізніше 15 квітня року, що настає за звітним.

Відповідачем адміністративно - господарські санкції в добровільному порядку не сплачено і доказів їх сплати до суду не подано.

Крім того, відповідачем має бути сплачена пеня відповідно до ч.2 ст. 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", від 21.03.91р. № 875-ХІІ, п.4 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно - господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та Порядку нарахування пені та її сплати, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 15.05.07р №223. На підставі згаданих нормативно - правових актів законодавства України відповідач розрахував суму пені, що має бути сплачена відповідачем, яка склала 396,46 грн.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому посилання відповідача на прийняття та виконання всіх належних заходів щодо працевлаштування інвалідів, відсутність обов'язку по працевлаштуванню інвалідів та невиконання державними органами, зазначеними в ст. 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" обов'язків по працевлаштуванню інвалідів, судом не приймаються до уваги, оскільки ч. 3 ст. 19 цього Закону передбачає саме обов'язок підприємства, установи, організації по самостійному працевлаштуванню інвалідів у рахунок нормативів робочих місць і виконанням нормативу робочих місць згідно ч. 5 цієї статті, вважається саме працевлаштування підприємством, установою та організацією інвалідів. За вказаних умов, не направлення на підприємство центром зайнятості чи органом соціального захисту інвалідів для працевлаштування, не звільняє саме підприємство від виконання встановленого нормативу. Більш того Закон України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" не пов'язує застосування адміністративно-господарських санкцій з будь-якими іншими обставинами, що перешкоджають працевлаштуванню інвалідів, оскільки вказана відповідальність за своєю природою є альтернативним зобов'язанням.

Відповідно до положень ст.ст. 94, 98 КАС України судові витрати не стягуються.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 20 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", ст. ст. 87, 94, 158-163 КАС України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" - м. Херсон, пл. Жовтнева, 9, ідентифікаційний код 03355726, р/р 260047805 ХОД ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Херсон, МФО 352093 - на користь Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - м. Херсон пров. 40 років Жовтня, 5-А, ідентифікаційний код 14125171, УДК у м. Херсоні, код 24104230, банк: ГУДКУ по Херсонській області, МФО 852010, р/р 0002, бюджетне кодування в призначенні платежу: *; код ЗКПО підприємства: 50070000;01; - платежі до Фонду соціального захисту інвалідів за 2006 рік - 30739 (тридцять тисяч сімсот тридцять дев'ять) грн. 44 коп. адміністративно - господарських санкцій та 396 (триста дев'яносто шість) грн. 46 коп. пені.

3. Роз'яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а у разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 КАС України з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Л.І. Александрова

Постанову підписано

18.07.2008 р.