ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.08 р.                     Справа № 7/118

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Е.В. Сгара

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м. Ясинувата

До відповідача: Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Волновахатепломережа” м. Волноваха

Предмет спору: стягнення суми основного боргу за активну електроенергію у розмірі 48 156 грн. 61 коп., суми основного боргу за активну електроенергію за додатковою угодою №130-Г у розмірі 2 140 грн. 00 коп., інфляційних у сумі 3 564 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 389 грн. 19 коп., пені у сумі 1 758 грн. 55 коп.

За участю представників:

від позивача: Компанієць Т.Є. - дов. № 269-08 від 31 березня 2008р.;

від відповідача: Анохіна Т.І. - дов. № юр/5122 від 31.12.07р.

У судовому засіданні 06.08.2008р. розгляд справи оголошено закінченим відповідно до ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м. Ясинувата звернулося з позовом до Господарського суду Донецької області до Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Волновахатепломережа” м. Волноваха про стягнення суми основного боргу за активну електроенергію у розмірі 48 156 грн. 61 коп., суми основного боргу за активну електроенергію у розмірі 2 140 грн. 00 коп., інфляційних у сумі 3 564 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 389 грн. 19 коп., пені у сумі 1 758 грн. 55 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на користування електричною енергією №320 від 18.04.2002р. з додатками та додатковою угодою; рахунки за активну електроенергію №66/320 за квітень 2008р., за грудень 2007р.; грошову вимогу б/н на суму 73 376 грн. 05 коп.; розшифровку по сплаті суми заборгованості за додатковою угодою.

Відповідач у відзиві №юр/2821 від 05.08.2008р. суму основного боргу за активну електроенергію у розмірі 48 156 грн. 61 коп. та суму основного боргу за активну електроенергію за додатковою угодою №130-Г у розмірі 2 140 грн. 00 коп. визнав у повному обсязі, просить відмовити у задоволенні вимог в частині стягнення з нього інфляційних у сумі 3 564 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 389 грн. 19 коп., пені у сумі 1 758 грн. 55 коп. У зазначеному відзиві та у судових засіданнях, відповідач також просить розстрочити виконання рішення терміном на 12 місяців, посилаючись на наявність у нього великої суми збитків за перше півріччя 2008р. та тяжке фінансово-економічне становище підприємства. У судовому засіданні 06.08.2008р. відповідач заявив усне клопотання про зменшення розміру пені.

Позивач заперечив проти розстрочення виконання рішення та зменшення розміру пені.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” та п.1.3 Правил користування електричною енергією (далі по тексту ПКЕЕ), споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. ПКЕЕ регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між позивачем та відповідачем укладено договір на користування електричною енергією №320 від 18.04.2002р. (далі по тексту Договір). Договір укладено з додатками та додатковою угодою, без протоколу розбіжностей.

Згідно п.11 Договору, його укладено на строк до 31.12.2005р. та договір вважається щорічно продовженим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. З пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що на момент виникнення боргу сторони перебували у договірних відносинах.

Відповідно до п.1 договору, предметом договору є умови та порядок постачання енергопостачальної організації (позивача) електричної енергії за врегульованими тарифами та її використання і своєчасна оплата споживачем (відповідачем).

Позивач свої зобов’язання за Договором виконав належним чином, надав послуги з електропостачання у грудні 2007р. та у квітні 2008р. на загальну суму 100287 грн. 95 коп., що підтверджено матеріалами справи, зокрема актами прийому-передачі (Додаток №10 до Договору) за грудень 2007р. та за квітень 2008р., підписаними обома сторонами без зауважень, та сторонами у судовому засіданні.

Між позивачем та відповідачем також укладено додаткову угоду №130-Г від 24.07.2007р. про реструктуризацію та порядок погашення заборгованості до договору на користування електричною енергією №320 від 18.04.2002р. (далі по тексту Угода).

Відповідно до п.1.1 Угоди, боржник (відповідач) визнає у повному обсязі заборгованість за спожиту електричну енергію перед кредитором (позивачем) у сумі 62 102 грн. 47 коп.

Пункт 2.1 Угоди передбачає щомісячне перерахування, починаючи з 25.07.2008р., на рахунок кредитора платежу з реструктуризованої суми, за яким наступив строк оплати, з обов’язковим перерахуванням коштів за поточне споживання активної електроенергії – 100%.

Згідно п.2.2 цієї ж угоди, сторони погодилися, що сплата боргу зазначеного у п.1.1 Угоди буде проводитися у тому числі із розрахунку: до 20.05.2008р. відповідач повинен сплатити 1 070 грн., до 20.06.2008р. – 1 070 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

В порушення умов Договору, відповідач свої договірні зобов’язання стосовно оплати спожитої електроенергії належним чином не виконав, надані йому послуги з електропостачання сплатив частково.

Позивач також направив на адресу відповідача грошову вимогу на суму 73 376 грн. 05 коп., що підтверджено поштовою квитанцією №1299 від 20.06.2008р.

У зв’язку з викладеним та частковим погашенням суми боргу, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спожиту електроенергію за грудень 2007р., квітень 2008р. у розмірі 48 156 грн. 61 коп., яка до теперішнього часу не сплачена, підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає стягненню у повному обсязі.

Крім того, відповідач порушив умови Угоди та не сплатив позивачу 2 140 грн. 00 коп. з суми реструктуризованого боргу за травень-червень 2008р., у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість на вказану суму, яка підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає стягненню у повному обсязі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначеної норми права позивач просить стягнути з відповідача інфляційні у сумі 3 564 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 389 грн. 19 коп. за період з 03.01.2008р. по 01.07.2008р.

Відповідач заперечує проти стягнення 3% річних та інфляційних, проте правового обґрунтування своїх заперечень не надав.

Сума інфляційних та 3% річних нарахована відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.216–218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно п.п.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.7.5 Договору, за внесення платежів з порушенням термінів, визначених цим договором та Додатком, споживач сплачує постачальнику пеню за кожний день прострочення платежу у розмірі 2% від суми боргу, проте не більше подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

На підставі вказаних норм, позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 1 758 грн. 55 коп. за період з 03.01.2008р. по 01.07.2008р.

Сума пені нарахована відповідно до вимог чинного законодавства та договору.

У судовому засіданні 06.08.2008р. відповідач заявив усне клопотання про зменшення розміру пені у зв’язку з тяжким фінансово-економічним становищем підприємства, що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання.

Позивач заперечує проти зменшення розміру стягуваної пені.

У відповідності до вимог ст. 83 ГПК України, господарський суд має право у виняткових випадках зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобов’язання.

Згідно ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 ГК України суд має право зменшити розмір санкцій, прийнявши до уваги: ступінь виконання зобов’язання боржником, майновий стан сторін, які приймають участь в зобов’язанні, не тільки майнові, але й інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.

Керуючись п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на обставини справи, визнання відповідачем позовних вимоги, те, що відповідач є комунальним підприємством, на підприємстві значна дебіторська заборгованість, в тому числі з боку населення, а також враховуючи майновий стан та інтереси обох сторін, суд вважає можливим зменшити розмір стягуваної пені до 1500 грн.

Таким чином, пеня, яка підлягає стягненню на користь позивача складає 1500 грн. 00 коп.

Вимоги щодо стягнення пені в залишковій частині задоволенню не підлягають

В судовому засіданні оговорено клопотання відповідача щодо надання розстрочки виконання рішення на 12 місяців.

Позивач проти розстрочки виконання рішення заперечив.

Враховуючи обставини, викладені відповідачем, той факт, що відповідач є комунальним підприємством, на підприємстві значна дебіторська заборгованість, негайне виконання рішення суду призведе до погіршення фінансового стану підприємства, а також враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, суд дійшов висновку, що існують обставини, які ускладнюють виконання рішення і вважає можливим на підставі п.6 ст.83 ГПК України клопотання відповідача задовольнити частково і надати розстрочку виконання рішення в частині стягнення боргу в сумі 50 296 грн. 61 коп. на 3 місяці з виплатою рівними частинами по 16 765 грн. 54 коп. щомісячно.

Враховуючи наведене позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 527, 549, 551, 625 Цивільного кодексу України, ст.67, 193, 216-218 , 233 Господарського кодексу України, Закону України „Про електроенергетику” №575/97-ВР від 16.10.1997р., Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. N28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 2.08.1996 р. за N417/1442, у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 22.11.2006 р. N1497, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.12.2006р. за № 1294/13168, Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22.11.1996р. №543-96-ВР, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 78, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м.Горлівка в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м.Ясинувата задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства „Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк в особі виробничої одиниці „Волновахатепломережа” м. Волноваха (58700, Донецька область, м.Волноваха, вул.. Мендєлєєва, 87а, р/р 0242 у Волноваському відділенні ПІБ м.Волноваха, 334646) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” в особі структурної одиниці Донецьких західних електричних мереж м.Ясинувата (86000, Донецька область, м.Ясинувата, п-я 52, ЗКПО 00131179) на п/р 93 ОПЕРВ в філії Донецького обласного управління ВАТ „Ощадбанк”, МФО 335106 – суму основного боргу за активну електроенергію у розмірі 48 156 грн. 61 коп., суму основного боргу за активну електроенергію за додатковою угодою №130-Г у розмірі 2 140 грн. 00 коп.; на р/р 0003 в АК ПІБ м.Ясинувата, МФО 334420 – інфляційні у сумі 3 564 грн. 76 коп., 3% річних у сумі 389 грн. 19 коп., пеню у сумі 1 745 грн. 54 коп., державне мито у сумі 559 грн. 96 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 97 коп.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення боргу в сумі 50 296 грн. 61 коп. на 3 місяці з виплатою рівними частинами по 16 765 грн. 54 коп. щомісячно.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В залишковій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя Сгара Е.В.