СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

18 серпня 2008 року

Справа № 2-19/16397-2007А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гонтаря В.І.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Плута В.М.,

секретар судового засідання                                        Діомідова О.І.

за участю представників сторін:

сторони не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 10.06.2008 у справі № 2-19/16397-2007А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Кримхліб" (вул. Севастопольська, 51-А,Сімферополь,95013)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9,Сімферополь,95053)

про визнання недійсною податкової вимоги

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом про визнання недійсною податкової вимоги Державної податкової інспекції в місті Сімферополі № 1/2830 від 15.10.2007.                                         Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив приписи статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000 № 2181 (із змінами та доповненнями) в частині формування та направлення першої податкової вимоги незважаючи на процедуру адміністративного оскарження рішень.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Мокрушин В.І.) від 10.06.2008 у справі № 2-19/16397-2007А, адміністративний позов задоволено. Визнано недійсною податкову вимогу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі № 1/2830 від 15.10.2007.

Не погодившись з вказаним судовим актом, відповідач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду скасувати, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи в порядку передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до пункту 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.03.2008 у справі № 2-23/11372-2007А встановлено (а.с.27-29), що на підставі акту перевірки № 2890/23-6/00381580 від 17.05.2007, державною податковою інспекцією в місті Сімферополі 31.05.2007 прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 про визнання податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 1341201грн. та податкове повідомлення-рішення № /0 про визнання податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 2488098грн. (а.с.9). Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем у адміністративному порядку.

Листом від 12.10.2007 за № 103176/250115, Державна податкова адміністрація України повідомила позивача про прийняття рішення про продовження строку розгляду повторних скарг на податкові повідомлення-рішення № /0 та № /0 від 31.05.2007 (а.с.7).

Таким чином, станом на 15.10.2007, процедура адміністративного оскарження ще не була завершена.

15.10.2007, Державна податкова інспекція у місті Сімферополі прийняла та надіслала на адресу відповідача податкову вимогу № 1/2830, відповідно до якої вона повідомила позивача про існування податкового боргу з: податку на додану вартість у розмірі 833822,27грн., та про застосування фінансових санкцій в розмірі 447067,00грн., а також з податку на прибуток у розмірі 1240797,00грн. та про застосування фінансових санкцій у розмірі 1244049грн., а всього на суму 3765735,27грн. (а.с.8).

Відповідно до підпункту 5.2.1 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", податкове зобов’язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту. Таким випадком, зокрема, є звернення платника податків до контролюючого органу зі скаргою про перегляд рішення про визначення суми податкового зобов’язання.

Заява про перегляд рішення зупиняє виконання платником податків податкових зобов’язань, визначених у податковому повідомленні, на строк від дня подання такої заяви до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума податкового зобов’язання вважається неузгодженою (підпункт 5.2.3 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами").

Таким чином, дії Державної податкової інспекції у місті Сімферополі щодо прийняття та направлення податкової вимоги № 1/2830 від 15.10.2007, не відповідають Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

При таких обставинах справи, судова колегія вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, апеляційна інстанція не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Сімферополі, отже постанова господарського суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 195, 198, 205, 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 10.06.2008 у справі № 2-19/16397-2007А залишити без змін.

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку і строки, передбачені статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        В.І. Гонтар

Судді                                                                      К.В. Волков

В.М. Плут