ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.08 Справа № 20/238/08

Суддя Гандюкова Л.П.

м.Запоріжжя

За позовом Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш”, Запорізька область, м. Енергодар

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнітрейд”, Запорізька область м. Енергодар

про стягнення суми 38 863,70 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Шестак О.Л. (дов. №2640 від 16.05.2008р.);

Від відповідача –не з’явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача штрафних санкцій за прострочення виконання робіт за договором підряду №20/392(2) від 17.10.2006р. в сумі 27 134,72 грн., а також неустойки з урахуванням індексу інфляції в сумі 16 705,01 грн., 3% річних в сумі 465,75 грн., всього суми 44305,48 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.04.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/238/08, судове засідання призначено на 15.05.2008р. На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 02.06.2008р.

02.06.2008р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму 19 946,38 грн. штрафних санкцій, неустойку з урахуванням індексу інфляції у сумі 18 360,02 грн., 3 % річних за прострочення їх сплати у сумі 557,30 грн., всього 38 863,70 грн.

Заява про уточнення позовних вимог на підставі ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду.

Відповідач у судові засідання не з’являвся, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ДП “НАЕК “Енергоатом” в особі ВП “Атоменергомаш” (замовник, позивач у справі) та ТОВ “Юнітрейд” (підрядник, відповідач у справі) був укладений договір підряду №20/392(2) від 17.10.2006р., за умовами якого відповідач зобов’язався за завданням позивача виконати роботи з поточного ремонту другого поверху їдальні, а позивач –прийняти та оплатити виконані роботи. Вартість робіт, передбачених договором, згідно з договірною ціною, яка є додатком до договору, склала 92 820 грн., в тому числі ПДВ.

Крім того, для забезпечення виконання договору про закупівлю між позивачем та відповідачем (як переможцем торгів) був укладений договір неустойки №20/394(2-н) від 17.10.2006р., згідно з яким відповідач зобов’язався у разі порушення встановлених договором підряду №20/392(2) від 17.10.2006р. строків виконання робіт, сплатити позивачу неустойку у розмірі 15% від загальної вартості договору підряду (п.1, п.п.2.2 п.2 ) .

Згідно з п.2.1 договору підряду строк виконання робіт –2 місяці з моменту укладення договору, тобто 09.01.2007р. Як свідчать матеріали справи, відповідач частково виконав роботи за договором підряду з простроченням, про що свідчать акти виконаних робіт, Так, у квітні 2007р. виконано роботи на суму 34101,60 грн. (прострочення 3 місяці), у серпні 2007р. на суму 29526 грн. (прострочення 7 місяців), всього виконано робіт на суму 63 627,60 грн. Таким чином станом на 20.02.2008р. відповідач не виконав роботи на суму 29 192,4 грн.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково на наступних підставах.

Відповідно до ст.ст.11,509 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача відповідно до п 5.2 договору підряду №20/392(2) від 17.10.2006р. штрафних санкцій за прострочення виконання робіт в сумі 19 946,38 грн.., які складаються з пені та штрафу, а також згідно з договором №20/394(2-н) неустойки з урахуванням індексу інфляції в сумі 18 360,02 грн., 3 % річних за в сумі 557,30 грн., всього 38 863,70 грн.

Згідно з ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пені, штрафу).

Пунктом 5.2 договору підряду №20/392(2) передбачено, що у разі порушення відповідачем строків виконання робіт, він сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожний день прострочення. У випадку, якщо прострочка складе більше 30 днів, підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до п.1, підпункту 2.2 пункту 2, п.5 договору неустойки у випадку порушення встановлених договором підряду строків виконання робіт відповідач сплачує замовникові неустойку у розмірі 15% від загальної вартості робіт по договору з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 3% річних від несвоєчасно сплаченої суми.

Відповідач не надав суду доказів своєчасного виконання зобов’язання за договором підряду. Згідно з наданими позивачем актами приймання підрядних робіт, роботи виконані відповідачем частково та з порушенням строків.

Факт порушення зобов’язання суд вважає доведеним, розрахунок пені, штрафу, неустойки судом перевірено та визнано правильним, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за період 10.01.2007р. по 10.07.2007р. в сумі 13 448 грн. 98 коп., штрафу у сумі 6497 грн. 40 коп., неустойки у сумі 13 923 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення суми 4437,02 грн. індексу інфляції та суми 557,30 грн. –3% річних на неустойку, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що задоволенню не підлягають на наступних підставах.

Відповідно до ст.230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, тобто господарською санкцією, яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Поняття неустойки визначено у ст.549 ЦК України, згідно з якою неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Із змісту ст.546 ЦК України слідує, що неустойка є видом забезпечення виконання зобов’язання.

Сплата індексу інфляції та 3% річних передбачена ст.625 ЦК України, яка встановлює відповідальність щодо сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми за порушення грошового зобов’язання. За умовами договору як підряду, так і неустойки, відповідач неналежно виконав зобов'язання по виконанню робіт, які не є грошовими, та не сплатив неустойку, яка є забезпеченням виконання зобов’язання. Таким чином, грошового зобов'язання, невиконання якого тягне наслідки, передбачені приписами ст.625 ЦК України, у відповідача не виникло. Крім того, приписами ч.2 ст.550 ЦК України встановлено, що проценти на неустойку не нараховуються.

На підставі викладеного, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, позов задовольняється в цілому частково.

Згідно з ст.49 ГПК України судові витрати суд вважає за необхідне покласти повністю на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Юнітрейд” (Юридична адреса: 71500, м. Енергодар, вул. Радянська, б. 35 кв.38. Поштова адреса: 71502, м. Енергодар, вул. Набережна, б.12 кв.4, п/р в Енергодарській філії ВАТ “Банк “Біг Енергія”, МФО 313764, ) на користь Державного підприємства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”(01011, м.Київ, вул. Вєтрова, 3, п/р 5980 в банку “Фінанси та кредит”, м.Київ, МФО 300131, ) в особі Відокремленого підрозділу “Атоменергомаш” (71503, м. Енергодар, Запорізька область, а/с 306 п/р в ЗОВ ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, м. Запоріжжя, МФО 331827, ) суму 13 448 грн. 98 коп. пені, суму 6497 грн. 40 коп. штрафу, суму 13 923 грн. неустойки, суму 388 грн. 64 коп. витрат на державне мито, суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 11.08.2008р.