донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.05.2008 р.                                                              справа №24/31

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Кириченко О.О. – за дов. від 22.01.2008р., Паламарчук Г.Г. – голова правління ,

від відповідача:

Кудінова Н.В. – за дов. від 08.05.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Споживчого товариства "Олександрівка" смт.Олександрівка

на рішення господарського суду

Донецької області

від

03.04.2008 року

по справі

№24/31

за позовом

Споживчого товариства "Олександрівка" смт.Олександрівка

до

Управління Пенсійного фонду України в Олександрівському районі м.Олександрівка

про

стягнення 71280 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду

19.02.2008р. Споживче товариство "Олександрівка" смт. Олександрівка звернулось з позовом до Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області смт. Олександрівка про стягнення 59400 грн. 00 коп. збитків у вигляді неодержаних доходів.

Позивач надав клопотання від 01.04.2008р. про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача 71280 грн. збитків у вигляді неодержаних доходів, а також витрати по сплаті державного мита, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5000 грн. витрат на послуги адвоката.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.04.2008р. у справі № 24/31 (суддя Ломовцева Н.В.) у позові Споживчому товариству „Олександрівка” смт. Олександрівка відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що ухвалою суду від 22.01.2008р. надано відстрочку виконання рішення від 07.05.2007р. № 25/34пн строком на три місяці, до 01.05.2008р.

Позивач не звертався до відповідача з вимогою звільнити спірне приміщення в добровільному порядку у зв'язку з укладенням вищезазначеного договору оренди з громадською організацією „Київська палата сприяння третейському судочинству".

Укладаючи договір з іншою особою, усвідомлюючи, що 156 кв.м. спірної площі фактично не звільнені, позивач своїми діями створив умови настання стягуваних збитків.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення

Позивач з прийнятим рішенням господарського суду не погодився та подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення від 03.04.2008р. та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що в цілому вірно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції дав їм невірну оцінку: висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, суттєві обставини, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими, не були доведені під час розгляду справи (твердження стосовно недійсності договору оренди від 12.03.2007р.; фактично займаної відповідачем площі нежилих приміщень, тощо).

Позивач посилається на те, що він є власником приміщення, що знаходиться у Донецькій області, смт. Олександрівка, вул. Радянська, буд.6, але відповідач, незаконно займаючи приміщення і відмовляючись сплачувати кошти за користування ним, створив позивачу перепони щодо користування та розпорядження належним йому майном, у зв'язку з чим позивачем було неотримано дохід у вигляді орендної плати за договором оренди від 12.03.2007р. у розмірі 71280грн., який, відповідно до норм Цивільного кодексу України, підлягає стягненню з відповідача.

Зазначає, що рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2007 року по справі №25/34пн, було встановлено, що відповідач не мав наміру укладати договір оренди з власником приміщення, так як відповідач наполягав на законності свого перебування в даному приміщення, посилаючись на Договір суборенди, який припинив свою дію ще в 2004 році.

В оскаржуваному рішенні судом першої інстанції зазначається, що договір оренди від 12.03.2007р. між позивачем та Громадською організацією „Київська палата сприяння третейському судочинству" не був направлений на настання реальних правових і фактичних наслідків, тобто в контексті статті 234 Цивільного кодексу України –є фіктивним. Така оцінка правової природи договору оренди від 12.03.2007р. не узгоджується з нормами цивільного законодавства, а саме з положеннями статті 204 Цивільного кодексу України, відповідно до яких всякий правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочинів).

Стосовно посилання суду першої інстанції, як на підставу відмови в задоволенні позовних вимог на те, що позивач не звертався до відповідача з вимогою звільнити спірне приміщення в добровільному порядку, у зв'язку з укладанням договору оренди від 12.03.2007р., то апелянт зазначає, що з починаючи з моменту набуття позивачем права власності на будівлю, з березня 2005 року (момент набуття права власності) і до винесення судом рішення про звільнення незаконно зайнятих приміщень, відповідач категорично заперечував можливість укладання договору оренди з позивачем, посилаючись на чинність договору суборенди від 03.01.2003р., який було укладено між Відповідачем та Олександрівською районною радою.

Стосовно висновків суду першої інстанції щодо площі займаних відповідачем приміщень, а саме що відповідач фактично займає площу 156 метрів квадратних (посиланням на рішення суду по справі №25/34пн), апелянт зазначає, що відповідно до резолютивної частини рішення по справі №25/34пн на відповідача було покладене зобов'язання негайно звільнити нежитлові приміщення, які розташовані на першому поверсі нежитлової будівлі №6 за адресою вул. Радянська в смт. Олександрівна Донецької області. В судовому засіданні позивачем були представлені в якості доказів документи (технічний паспорт на нежитлову будівлю, довідка БТІ), згідно з якими загальна корисна площа нежитлових приміщень, розташованих на першому поверсі нежитлової будівлі №6 за адресою вул. Радянська в смт. Олександрівка Донецької області складає саме 297 метрів квадратних.

Вважає, що у позивача по справі є всі підстави вважати, що обов'язок по відшкодуванню завданих позивачу збитків полягає саме на відповідача, так як саме з причин триваючого, умисного порушення відповідачем цивільного права позивача (його права власності), останній зазнає збитків у вигляді неодержання доходів, які позивач міг би отримувати за звичайних обставин - від здачі в оренду приміщень першого поверху належної позивачу будівлі за договором оренди від 12.03.2007р.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що він не був належним чином повідомлений позивачем про зміну власника приміщення.

Посилається на те, що йому не було запропоновано дане приміщення ані на умовах купівлі (Облспоживспілкою), ані на умовах оренди частини приміщення (Позивачем). Лише через півтора року позивач запропонував відповідачу укласти договір оренди частини приміщення, але оскільки пропозиція надійшла в кінці бюджетного року, то відповідач надав відповідь листом від 06.11.2006 р. № 2376/06 про те, що кошторисом видатків на 2006 рік не були передбачені витрати на утримання будь-якого приміщення та пропонувалося заключити договір з 01.01.2007 р. дана пропозиція позивачем була проігнорована.

Зазначає, що на час звернення до суду у позивача не було укладено договору оренди частини приміщення (І поверх) ні з Громадською організацією "Київська палата сприяння третейському судочинству", ані з будь-яким іншим орендарем

Відповідач зазначає, що ним приймалися заходи щодо врегулювання питання оренди спірного приміщення з позивачем, а саме, позивачу 13.03.2007 р. № 536/01 було направлено проект договору оренди приміщення площею 297 кв.м. (І поверх повністю), але позивач листом від 22.03.2007 р. № 13 надав відмову, повторно 17.12.2007 р. за № 3192/06 було направлено мирову угоду та проект договору оренди частини приміщення (І поверх повністю). Відповідь стосовно мирової угоди та проекту договору оренди від позивача так і не отримано.

Посилання позивача на зайняття відповідачем більшої площі ніж 156 кв.м. не відповідає дійсності, так як судом, при розгляді справи № 25/34пн, вірно встановлено, що відповідач займає площу І поверху, а саме 156 кв.м. - це кабінетна площа, яка була йому передана за договором суборенди від 03.01.2003 р. За весь час перебування у даному приміщенні на більшу площу відповідач не претендував.

Відповідач наголошує, що з часу придбання у власність спірного приміщення позивач не звертався до відповідача та не вимагав звільнити приміщення у добровільному порядку.

Вважає, що укладаючи договір з Громадською організацією "Київська палата сприяння третейському судочинству", усвідомлюючи, що 156 кв.м. займаються відповідачем та фактично не звільненні для передання їх іншому орендарю, позивач своїми діями створив умови настання стягуваних збитків.

4.Апеляційною інстанцією встановлено:

30.11.2000р. Донецька облспоживспілка уклала договір оперативної оренди з Олександрівською райрадою про передання у тимчасове користування першого поверху будівлі контори (крім приміщення зали засідань) за адресою смт. Олександрівка,вул.. Советская,16 приміщення площею 156 кв.м. терміном на 5 років.

Розпорядженням від 5.01.2001р. № 2рк Олександрівська районна рада відповідно до постанови КМУ України від 134.12.2000р. для належного виконання функцій по призначенню пенсій, покладених на орган Пенсійного фонду України та відповідно до ст..55 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»закріпив 1 поверх будівлі контори облспоживспілки ( крім приміщення зали засідань) що знаходиться у смт. Олександрівка, вул. Радянська 16 за районним відділом ПФУ для службового користування. Актом приймання - передачі від 5.01.2001р. райрада передала райвідділу ПФУ для службового використання зазначені приміщення.

3.01.2003р. між Олександрівською районною радою та Управлінням пенсійного фонду України в Олександрівському районі укладено договір суборенди про передачу у тимчасове користування першого поверху будинку контори (крім приміщення зали засідань) за адресою смт. Олександрівка, вул. Радянська 16 площею 156 кв.м.,які орендуються орендарем на підставі договору від 30.11.2000р терміном до 30.10.2005р..

Споживче товариство „Олександрівка” на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі „будівля контори” від 04.03.2005р. (а.с.9) придбав у Донецької обласної спілки споживчих товариств нежитлову будівлю, що знаходиться у Донецькій області, смт. Олександрівка, вул. Радянська, буд.6, загальною площею 610,9кв.м. та зареєстрував право власності в реєстрі права власності на нерухоме майно (реєстраційний № 9928873).

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2007р. у справі № 25/34пн (а.с.12-15) встановлено,що Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області займав спірне приміщення площею 156 кв.м., а саме перший поверх будинку контори (крім приміщення залу засідань) за договором суборенди від 30.01.2003р.

Судом встановлено ,що об’єкт купівлі-продажу за адресою вул.,Радянська ,6 та об’єкт оренди відповідно до договору оренди від 30.11.2000р. за адресою вул.. Радянська,16 є одним і тим же об’єктом,оскільки до генерального плану забудови смт. Олександрівка були внесені зміни в нумерацію будівель та споруд, розташованих по вул. Радянська.

Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області договір оренди з новим власником приміщення не укладало, договір суборенди припинив свою дію з моменту розірвання основного договору оренди від 30.11.2000р. за ініціативою орендаря - Олександрівської районної ради, який відмовився від оренди приміщення у 2004 році, об’єкт договору суборенди звільнений не був..

Виходячи з викладеного, суд зобов'язав відповідача звільнити спірне приміщення.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2007р. у справі № 2534 виконання рішення було відстрочене на шість місяців.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.01.2008р. надано відстрочку виконання рішення від 07.05.2007р. № 25/34пн строком на три місяці, до 01.05.2008р. Зазначена ухвала була залишена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. без змін.

Позивач 17.10.2006р. супровідним листом № 03/41 від 17.10.2006р. направив на адресу Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області для підписання проект договору оренди приміщення від 17.10.2006р., який укладений не був.

12.03.2007р. Споживче товариство "Олександрівка" уклало з громадською організацією "Київська палата сприяння третейському судочинству" договір оренди, предметом якого є передача в оренду приміщення, розташованого за адресою: смт. Олександрівка, вул. Радянська, 6 (перший поверх), загальною площею 297 кв.м. (а.с.16-19).

Згідно п, 4.1 зазначеного договору за оренду приміщення орендар сплачує щомісяця орендну плату з розрахунку 20 грн. за 1 кв.м., всього - 5940 грн.

Пунктом 6.2 договору оренди від 12.03.2007р. передбачено, що орендодавець передає в оренду приміщення з 01.04.2007р.

Розрахунок збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди), як орендна плата за договором оренди від 12.03.2007р. позивачем зроблений за період з 01.04.2007р. по 01.04.2008р. в сумі 71280 грн. (5940грн.х12міс.) (а.с.82).

5. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при прийнятті постанови:

Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримав у користування приміщення за адресою смт. Олександрівка,вул. Советская,6 площею 156 кв.м..

Відносини оренди та суборенди виникли на підставі укладених договорів, тому до прав та обов’язків, які виникають у сторін щодо належного виконання умов цих договорів, у тому числі звільнення орендованого приміщення у разі припинення дії договору оренди та стягнення збитків, повинні застосовуватися норми цивільного та господарського кодексів, якими врегульовані відносини оренди (найму).

Відповідно до ст.774 ЦК України до договорів піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частиною 1 ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно п.2 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 218. ГК України встановлено підстави господарсько-правової відповідальності. Названою статтею передбачено,що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.. 224,225. ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються у тому числі неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до ч.3.ст.225 ГК України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Таким чином, позивач повинен був довести порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності ;

Причинно-наслідковий зв'язок між порушенням та збитками ,які понесла сторона;

Розмір збитків;

Відповідачем не вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи , ні попередній ні наступний власник об’єкта оренди до жовтня 2006р.не зверталися до Управління пенсійного фонду України з пропозицією укласти договір оренди ,приміщення,яке знаходилося у нього у користуванні або звільнити це приміщення. Пропозиція щодо укладення договору оренди позивачем пенсійному фонду була направлена 17.10.2006р.,але сторони не досягли згоди щодо умов договору.

Споживче товариство "Олександрівка" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном у лютому 2007р., рішення по даній справі постановлено 07.05.2007р.

Рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2007р. у справі № 25/34пн (а.с.12-15) встановлено ,що Управління пенсійного фонду України в Олександрівському районі Донецької області договір оренди з новим власником приміщення не укладало, договір суборенди припинив свою дію з моменту розірвання основного договору оренди від 30.11.2000р. за ініціативою орендаря - Олександрівської районної ради, який відмовився від оренди приміщення у 2004 році, об’єкт договору суборенди звільнений не був, і тому управління ПФУ в Олександрівському районі незаконно, без достатніх правових підстав , займає частину будівлі, яка належить Споживчому товариству „Олександрівка" на праві власності.

Ухвалами суду від 31.05.2007р. та 22.01.2008р. надано відстрочку виконання рішення від 07.05.2007р. № 25/34пн строком до 01.05.2008р., яка залишена постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2008р. без змін.

Надання відстрочки виконання рішення від 7.05.07р. у справі № 2534 пн вмотивовано судом винятковими обставинами,а саме виділення Управлінню ПФУ приміщення, яке перебуває на балансі Олександрівського професійного аграрного ліцею, наявність висновку інституту "Стройремпроект" щодо недоцільності здійснення ремонту цих приміщень з причин суттєвих невиправних пошкоджень основних конструкцій та стін, проведення відповідачем роботи по врегулюванню правових питань щодо укладення договору оренди виділеного приміщення та можливості ремонту будівлі, відповідач є державним органом,на якого покладені важливі функції з пенсійного забезпечення, тобто не здійснення цих функцій може порушити права громадян цього району на пенсійне забезпечення, відповідно до п.1.1 Постанови КМУ від 13.12.2000р. №1828 "Про забезпечення проведення експерименту з призначення пенсій органами пенсійного фонду у Автономній республіці Крим, Дніпропетровській, Донецькій, Закарпатській, Київській, Львівській, Миколаївській, Полтавській, Харківській, Хмельницькій областях та м. Києві" передбачалось вирішити питання щодо забезпечення органів Пенсійного фонду приміщеннями, необхідними для належного виконання покладених на них функцій, та можливої передачі зазначеним органам відповідних приміщень і матеріально-технічної бази.

Рішенням суду встановлено, що Управління ПФУ без достатніх правових підстав користується спірним приміщенням і зобов’язано його звільнити.

Однак суд ухвалами про відстрочення виконання рішення у справі № 25/34пн встановив виключні обставини, які роблять неможливим звільнення приміщення відповідачем без надання іншого приміщення за виключних обставин, у зв’язку з неможливістю відповідачем експлуатації виділеного йому в оренду нового приміщення .Тобто суд встановив відсутність вини відповідача,та наявність об’єктивних причин за яких він не може звільнити приміщення.

Розмір збитків (не отриманого доходу) позивач обґрунтував договором оренди, приміщення, розташованого за адресою: смт. Олександрівка, вул. Радянська, 6 (перший поверх), загальною площею 297 кв.м., укладеного ним 12.03.2007р., з Громадською організацією "Київська палата сприяння третейському судочинству" уклало ще під час розгляду справи № 25/34пн.

Таким чином, укладаючи договір оренди 12.03.2007р. з Громадською організацією "Київська палата сприяння третейському судочинству", позивач знав, що спірне приміщення фактично не звільнено і він реально не зможе виконати своє зобов’язання щодо передачі приміщення в оренду загальною площею 297кв.м. у тому числі 156 кв.м , які зайняті відповідачем.

Згідно умов договору оренди від 12.03.07р. за оренду приміщення орендар сплачує щомісяця орендну плату з розрахунку 20 грн. за 1 кв.м. всього 5940 грн.

Позивач у апеляційній скарзі зазначає, що з моменту набуття права власності на будівлю він переслідував єдину мету –це отримання прибутку від здачі в оренду належного йому майна.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач набув права власності на будівлю загальною площею 610,9кв.м., але позивач не надав доказів, що інші приміщення у цій будівлі вже надані в оренду і він не міг надати орендареві за договором від 12.03.07р. інші приміщення.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що укладаючи договір з іншою особою, усвідомлюючи, що 156 кв.м. спірної площі фактично не звільнені, позивач своїми діями створив умови настання стягуваних збитків.

З пояснень, наданих відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, та у судовому засіданні вбачається, що управління ПФУ в Олександрійському районі не здійснює перешкод у користуванні залою засідань, яка ним не займається і будь-хто не звертався до нього з приводу усунення цих перешкод, а ні власник, а ні новий орендар. Даний факт позивачем не спростовано.

Доводи апелянта про те, що відповідач займає більшу площу –297 кв.м судовою до уваги не приймається, оскільки як встановлено рішенням господарського суду Донецької області від 07.05.2007р. у справі № 25/34пн відповідач займає саме площу 156 кв.м.

Відповідно до ч.3.ст.225 ГК України позивач повинен був довести, що при визначенні розміру збитків ним була врахована ціна за 1 кв.м площі оренди приміщень, що існувала за місцем виконання зобов'язання на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

За таких підстав, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що Споживче товариство „Олександрівка” не довів розмір збитків у вигляді неодержаних доходів у сумі 71280грн. .

Суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин ст..1166 ЦК України, якою врегульовані підстави для стягнення шкоди за не договірними зобов’язаннями,але це не призвело до прийняття невірного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Донецької області від 03.04.2008р. у справі № 24/31 залишити без змін, а апеляційну скаргу Споживчого товариства "Олександрівка" смт. Олександрівка без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд.

Головуючий

Судді:

Постанова підписана 19.05.2008р.

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5. господ. суду