ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2008 р.

№ 35/151-13/157

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Дерепи В.І.,

суддів

Грека Б.М., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Етра –НВ"

на

рішення господарського суду міста Києва від 6 грудня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 березня 2008 року

у справі

№ 35/151-13/157

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Беютага"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Етра –НВ"

про

зобов`язання повернути товар та стягнення 24 346,95 грн. шкоди у вигляді втраченої вигоди

за участю представників сторін:

від позивача –Лисаченко Г.Г.

відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2004 року товариством з обмеженою відповідальністю фірма "Беютага" до господарського суду міста Києва було подано позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Етра –НВ" 8 550,00 грн. оплати за неякісний товар та 24 346,95 грн. шкоди у вигляді втраченої вигоди.

20 липня 2007 року до господарського суду м. Києва було подано заяву про зміну позовних вимог, в якій позивач просив зобов`язати відповідача повернути йому, на підставі акту від 10.12.2003 року для проведення ремонтних робіт, електронасос "ГНОМ 100-25", та стягнути з відповідача на користь позивача 24 346,95 грн. шкоди у вигляді втраченої вигоди.

Рішенням господарського суду м. Києва від 6 грудня 2007 року (суддя С.Мудрий), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 5 березня 2008 року (судді В.Корсак, П.Авдєєва, Н.Коршун), позов було задоволено частково і зобов`язано відповідача повернути електронасос позивачу. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення втраченої вигоди у розмірі 24 346,95 грн. було відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 06.12.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2008 року і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 06.11.2003 року між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) було укладено договір –купівлі продажу шляхом складення видаткової накладної № РН-0002174 від 06.11.2003 року, за яким позивач придбав у відповідача електронасос "ГНОМ 100-25", заводський номер 8540-506, загальною вартістю 8 550,00 грн.

Насос було встановлено і введено в експлуатацію з 10.11.2003 року на Токівському гірничому комбінаті, який є структурним підрозділом позивача, про що було складено акт введення у промислову експлуатацію від 11.11.2003 року.

Насос вийшов з ладу протягом місяця після його вводу в експлуатацію.

Згідно зі статтею 203 ЦК УРСР В разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання боржником він зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Під збитками розуміються витрати, зроблені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не одержані кредитором доходи, які він одержав би, якби зобов'язання було виконано боржником.

Пункт 2 частини 2 статті 22 ЦК України визначає упущену вигоду як доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Частина 1 статті 225 Господарського кодексу України встановлює, що до складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, в тому числі, включається неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Відповідно до акту огляду електронасоса від 30.12.2003 року, складеного комісією у складі представників ТОВ "Етра-НВ" і Дарницького ТЕЦ, причиною виходу зі строю двигуна електронасоса стало порушення вимог заводської інструкції з експлуатації.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не може нести відповідальність, за вихід з ладу електронасосу через порушення вимог його експлуатації. А тому, підстав для стягнення з відповідача втраченої вигоди не має.

Таким чином, господарський суд м. Києва відмовив у задоволенні вимог в частині стягнення втраченої вигоди у розмірі 24 346,95 грн. правомірно.

Разом з тим, в обґрунтування касаційної скарги відповідач посилається на те, що електронасос позивачу був повернутий і на підтвердження зазначеного факту надав вантажну декларацію від 16.04.2004 року про його доставку.

Частина 1 статті 33 ГПК України встановлює, що кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно із частиною 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Досліджуючи факт повернення електронасосу позивачу, місцевий та апеляційний господарські суди не визнали зазначену вантажну декларацію як належний доказ, оскільки в ній відсутні підписи перевізника та особи яка отримала вантаж.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується із тим, що відповідачем в порядку статті 33 ГПК України не було надано належних доказів повернення насосу позивачу.

Таким чином, господарський суд м. Києва правомірно задовольнив вимогу про повернення електронасосу позивачу.

Інші посилання скаржника в обґрунтування касаційної скарги також не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками судів та не доведені відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих сторонами доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України Вищий господарський суд України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Етра –НВ" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 6 грудня 2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 5 березня 2008 року у справі за № 35/151-13/157 –без змін.

Головуючий, суддя

В.Дерепа

Суддя

Б.Грек

Суддя

Л.Стратієнко