ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2008 р.

№ 05-5-38/732

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Барицької Т.Л.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Закритого акціонерного товариства виробничо-торгової фірми "Радосинь"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 березня 2008 року

у справі

№ 05-5-38/732

за позовом

Українсько-американського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС"

до

1) Закритого акціонерного товариства виробничо-торгової фірми "Радосинь"

2) Підприємства з іноземними інвестиціями "Макдональдз Юкрейн ЛТД"

про

Визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

позивача: Пізик І.О.;

відповідача-1: Масюк О.В.;

відповідача-2: Карнаухова А.Л.; Марцин І.В.; Сніжко К.О.

встановив:

Українсько-американське спільне підприємство у формі товариства з обмеженою відповідальністю "КАІС" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Виробничо –торгова фірма “Радосинь” та Підприємства з іноземними інвестиціями “Макдональдз Юкрейн ЛТД” про визнання договору недійсним та зобов’язання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 05-5-38/732 від 23 січня 2008 року (суддя Власов Ю.Л.) позовну заяву повернуто без розгляду на підставі п.п. 6, 10 ст.63 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 березня 2007 року (Шипко В.В., Борисенко І.В., Розваляєва Т.С.) ухвалу місцевого господарського суду скасовано, а матеріали справи № 05-5-38/732 передано на розгляд до Господарського суду м. Києва.

Закрите акціонерне товариство виробничо-торгова фірма "Радосинь" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, оскільки судом при винесенні оскаржуваного судового акту порушено норми матеріального та процесуального.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно п. 36 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1155 від 17.08.2002, про прийняття для пересилання реєстрованого поштового відправлення (поштового переказу) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Статтею 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" встановлено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Судами встановлено, що позивачем на підтвердження факту відправлення копії позовних заяв та доданих до неї документів відповідачу–1 та відповідачу–2 до позовної заяви додані касові чеки КМД „Укрпошта” № 5758 та № 5760 від 28.12.2007 р. При цьому адресатом поштового відправлення вказано "ПІІ Макдональдз" та "ЗАТ ВРФ Радосинь".

Розрахунковий документ, виданий відправникові поштового відправлення відповідно до пункту 36 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 р. № 1155, може вважатися належним доказом надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з п. 78 названих Правил листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, і тому відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування господарським судом норм законодавства при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 березня 2008 року у справі № 05-5-38/732 залишити без змін, а касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства виробничо-торгової фірми "Радосинь" –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      О. Кот

судді:                                                                      Т. Барицька

С. Шевчук