СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13"
травня 2008 р.
Справа №  11/847/07

За позовом:  Комунального підприємства
“Житлово-експлуатаційне об'єднання”

(55000, Миколаївська
обл., м.Южноукраїнськ, вул.Паркова, 5)

до відповідача:  Приватного підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

Суддя Василяка К.Л.

П
Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Куришко
Ю.К. -дов. №3199 від 25.12.2007р.

від відповідача:

СУТЬ
СПОРУ: розірвання
договору оренди та звільнення орендованого приміщення

Під
час розгляду справи позивач змінив предмет позову, просить зобов'язати
відповідача звільнити орендоване приміщення.

Відповідач
у відзиві на позов первісні позовні вимоги так і змінені не визнав посилаючись
на те, що договір оренди від 01.11.2001р. було укладено на строк до
31.10.2006р. В подальшому, позивач направляв орендарю для підпису додаткові
угоди, з яких  відповідачем з протоколом
розбіжностей була підписана угода від 01.07.2007р. На думку відповідача строк
дії договору оренди №53 від 01.11.2001р. не закінчився в силу положень п.10.6,
якими передбачено його продовження в разі відсутності заяви про його припинення
однієї з сторін на протязі місяця після закінчення його дії.

Заслухавши представників
сторін, вивчивши надані ними матеріали,
суд -

в с т а н о в и в:

1
листопада 2001 року позивач та відповідач уклали договір оренди індивідуально
визначеного майна, що належить до комунальної власності, за умовами якого
позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежитлове
приміщення, яке розташоване в м.Южноукраїнськ, по проспекту  Леніна, 13, загальною площею 14,56 кв.м.

Умовами
договору його учасники погодили порядок передачі та повернення майна, розмір
орендної плати та порядок її здійснення, права та обов'язки сторін, їх
відповідальність за порушення взятих зобов'язань.

Пунктом
3.6 Договору було передбачено, що розмір орендної плати може бути переглянуто
на вимогу однієї з сторін у разі зміни методики і розрахунку, змін
централізованих цін і тарифів та в інших випадках, передбачених чинним
законодавством України.

Строк
дії було погоджено сторонами з 1 листопада 2001 року по 31 жовтня 2006 року.

Пунктом
10.6 названого договору було зафіксовано, що у разі відсутності заяви однієї з
сторін про припинення або зміни цього договору після закінчення строку дії
протягом одного місяця він вважається продовженим на той самий строк і на тих
же умовах.

Додаткова
угода  до спірного договору від
01.06.2006р.,  згідно якої було
продовжено строк дії договору до 30.10.2007р. та збільшено розмір орендної
плати не може розглядатись як така, що укладена відповідно до діючого
законодавства оскільки, не була підписана відповідачем, про що було повідомлено
позивача листом від 11.12.2006р.

16.03.2007р.
позивач направив відповідачу на розгляд додаткові угоди до спірного договору
№5, якою було збільшено розмір орендної плати до 104,36 грн., та № 6, якою
пропонувалось внести зміни в додатки до договору, встановлення строку її дії,
які пропонував останньому підписати та повернути на адресу комунального
підприємства.

Орендар
відмовилась підписати названі додатки мотивуючи
це тим, що відповідно до умов додаткової угоди від 01.11.2004р. договір
вважається пролонгованим до 31.10.2008р., розмір орендної плати цією угодою
встановлено в розмірі 14,87 грн., яка була розрахована відповідно до Методики
оцінки об'єктів оренди, яка до квітня 2007 року не змінювалась. Крім цього
відповідач нагадував орендодавцю, що орендує тільки 9,93 кв.м. площі.

12.09.2007
року позивач направив відповідачу наступну додаткову угоду №5, в якій
пропонувалось внести зміни в п.3.1. та доповнити п.3.1.1 договору № 53 від
01.11.2001р.

Нова
редакція п. 3.1 була викладена в наступній редакції. „Орендна плата
визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно, що
належить до комунальної власності територіальної громади міста, затвердженої
Южноукраїнською міською радою, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди (січень
2007р.) 73,45 грн.”.

Запропонована
редакція пункту 3.1.1 говорила, що додаткова угода в частині орендної плати
застосовується до відносин, що стались до її укладання. Перерахунок орендної
плати із застосуванням нових орендних ставок за базовий місяць оренди - січень
2007 року у сумі 73,45 грн., проводиться за період з 1 січня 2007 року з
урахуванням щомісячної індексації.

18.09.2007р.
відповідач направив позивачу протокол розбіжностей до додаткової угоди №5,
п.3.1.1 якої було викладено в наступній редакції: „Перерахунок орендної плати
із застосуванням нових орендних ставок за базовим січнем місяцем 2007 року
-73,45 грн. проводиться з моменту підписання додаткової угоди з урахуванням
щомісячної індексації”.

Не погоджувалась орендар
з запропонованими їй пунктами 4.1. та п.5 додаткової угоди, які вона виклала в
своїй редакції.

Приймаючи рішення у
справі судом взято до уваги наступне.

Загальний
порядок укладання господарських договорів між господарюючими суб'єктами
регулюється ст. 181 Господарського кодексу України.

Частина
1 названої статті передбачає, що господарський договір викладається у формі
єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частина
2 цієї статті передбачає, що проект договору може бути запропоновано будь-якою
з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він
надсилається другій стороні у двох примірниках.

Частина
3 названої статті говорить, що сторона, яка одержала проект договору, у разі
згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї
статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь
на лист,  факсограму тощо у
двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина
4 згаданої статті передбачає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору
сторона, яка одержала проект договору складає протокол розбіжностей, про що
робиться застереження в договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій
стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Як
передбачено ч.5 названої вище статті ГК України, сторона, яка одержала протокол
розбіжностей по договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в
цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та
включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились
неврегульованими, передати у цей же строк до суду, якщо на це є згода другої
сторони.

Однак, орендодавець не
погодився з пропозиціями орендаря, але спір на вирішення до суду не подав.

Обґрунтовуючи
свої змінені позовні вимоги позивач посилається на те, що спірний договір
оренди комунального майна є неукладеним. Попередній договір оренди
індивідуально визначеного майна №53 від 01.11.2001р. закінчив свою дію
31.10.2006р.

Відповідно
до положень ст. ст. 793, 794 ЦК України договори оренди укладаються без
нотаріального посвідчення терміном до трьох років.

Проте,
за загальним правилом законодавчі акти не мають зворотної сили, якщо про це в
ньому прямо не вказано. Закон про внесення змін до Цивільного кодексу України
щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору найму будівлі
було прийнято 20.12.2006р., тобто після закінчення строку, на який посилається
позивач. Відповідних змін до спірного договору щодо строку його дії сторони не
вносили.

Позивач
також стверджує, що у відповідності до ст. 118 Закону України „Про державний
бюджет України на 2007р.” (оренда всього комунального майна здійснюється тільки
через конкурс) Южноукраїнська міськрада своїми рішеннями №294 та №295 від
25.04.2007р. затвердила Положення „Про надання в оренду майна, що належить до
комунальної власності територіальної громади м. Южноукраїнськ” та затвердила
Методику розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що належить
до комунальної власності територіальної громади м. Южноукраїнськ з новими
орендними ставками в якій орендна ставка встановлена у розмірі 6%.

Відповідач,
всупереч положенням п.3.6 договору оренди №53, де записано, що розмір орендної
плати переглядається на вимогу однієї з сторін, повністю ігнорує це положення
договору.

Між
тим, такі твердження позивача не заслуховують на увагу, оскільки жоден з
названих актів не містить прямої вказівки щодо дії тих договорів оренди, строк
дії яких не сплив.

Відповідно
до п.5  Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна комунальної власності, затвердженої рішенням
Южноукраїнської міськради №25 від 27.06.2006р. конкретний розмір орендної плати
встановлюється договором оренди за згодою орендодавця та орендаря.

Це
положення знайшло своє відображення в п.2.1 Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду майна комунальної власності затвердженої рішенням
Южноукраїнської міськради № 295 від 25.04.2007р.

Отже,
зміна орендних ставок повинна бути погоджена шляхом внесення змін в існуючі
договори з орендаторами, і ініціатором таких змін повинен бути, в першу чергу,
орендодавець.           Однак, отримавши
від відповідача в вересні 2007 року протокол розбіжностей до спірного договору,
позивач не передав спір на вирішення
суду.

В уточнених позовних вимогах позивач
просить зобов'язати ОСОБА_1 звільнити орендоване приміщення, загальною площею
14,56 кв. м., що знаходиться в м. Южноукраїнськ, пр.Леніна, 13.

Між
тим, як встановлено під час розгляду справи та підтверджено наданими сторонами
документами, відповідач по справі орендує нежитлове приміщення площею 9,93 кв.
м.

Як
вбачається з акту здачі приміщення від 31.01.2007р. ОСОБА_1здала ЖЕО-3
орендоване приміщення площею 14,56 кв.м в задовільному стані.

01.02.2007р.
ЖЕО-3 передало ОСОБА_1 приміщення площею 9,93 кв.м, яке остання і орендує на
час розгляду справи.

Отже,
відповідач  орендує з 01.02.2007р.
приміщення площею 9,93 кв.м, тому не може звільнити   площу 14,56 кв.м, як це вказано в
змінених  позовних вимогах.

За таких обставин, суд не
вбачає підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову
відмовити.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного
подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.

Суддя
К.Л.Василяка