ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" вересня 2008 р.                               м.Черкаси                     Справа № 17-10/2309

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Боровика С.С., з секретарем Мараксіною О.І., за участю представників сторін:

позивача –Матвєєва В.А. (по довіреності),

відповідача –Горянін А.О. (по довіреності)

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17-10/2309

за позовом

дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до

відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Черкасигаз"

про

стягнення 27 848 497 грн. 20 коп.,

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.05.2008 року (суддя В.Шумко) позовну заяву ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" прийнято до розгляду і порушено провадження у справі № 10/2309.

Суддя по справі В.Шумко подав заяву від 03.06.2008 року про передачу справи № 10/2309 на розгляд іншому судді у зв’язку з його перебуванням у черговій відпустці.

Розпорядженням Голови господарського суду Черкаської області № 11 від 23.06.2008 року справу передано для подальшого розгляду судді Боровику С.С.

В судовому засіданні двічі оголошувалась перерва з 26.08.2008 року по 02.09.2008 року та з 02.09.2008 року по 04.09.2008 року.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2008 року дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” (далі-позивач) звернулася в суд з позовом про стягнення з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації “Черкасигаз” (далі-відповідач) 17 638 378,11 грн. заборгованості за поставлений протягом січня –грудня 2006 року природний газ, 1 672 666,03 грн. пені, 7 320 848,76 грн. інфляційних втрат та 1 216 604,30 грн. 3% річних.

Підставою позову, на думку позивача, є невиконання відповідачем зобов’язань по оплаті вартості поставленого природного газу за договором від 19.12.2005 року № 06/05-1907.

Відповідач –ВАТ по газопостачанню і газифікації “Черкасигаз” проти позову заперечує через безпідставність заявлених вимог, стверджуючи про оплату вартості поставленого природного газу, а саме, погашення заборгованості за рахунок субвенцій на суму 24 940 370,53 грн., шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 3 328 243,27 грн., заборгованість в сумі 2 000 000 грн. була погашена шляхом перерахування грошових коштів з поточних рахунків ВАТ «Черкасигаз», залишок заборгованості в сумі 70 912 537,63 грн. був погашений грошовими коштами, які надходили від населення на розподільчий рахунок ВАТ «Черкасигаз». Розрахунки за поставлений відповідно до умов договору природний газ повинні здійснюватись у відповідності з нормам спільної постанови Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 13.11.1998 року № 1785 “Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ” та постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 12.07.2000 року № 759 “Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств”. Оскільки товариство не є розпорядником коштів, що надходять у відповідності з зазначеними актами на розподільчий рахунок, воно позбавлено можливості здійснювати інші розрахунки, у зв’язку з чим відсутня вина у невиконанні зобов’язань. Оскільки, за твердженням відповідача, він не мав заборгованості на момент подання позову, позивач позбавлений права вимагати в судовому порядку сплати інфляційних, 3 % річних та пені.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд задовольняє позовні вимоги частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на постачання природного газу від 19 грудня 2005 року за № 06/05-1907, за умовами якого позивач зобов’язався передати у власність відповідачу в 2006 році природний газ в обсязі до 515 089,000 тис.куб.м., а відповідач прийняти та оплатити газ на умовах даного договору.

В подальшому сторони підписали додаткові угоди до договору від 19.12.2005 року № 06/05-1907, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 17.04.2006 року, якою доповнено пункт 2.1 Договору підпунктом 2.1.1 про зміну фактичного обсягу переданого відповідачу газу в січні –березні 2006 року до 288 277,266 тис.куб.м. (а.с. 14);

- додаткову угоду № 2 від 25.04.2006 року, якою змінено пункт 4.1 статті 4 Договору щодо вартості ціни за 1 000,0 кубічних метрів газу, а саме, при наявності газових лічильників - 128,4641 грн. (крім того ПДВ 20 %), при відсутності газових лічильників - 144,8039 грн. (крім того ПДВ 20 %), можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків) –144,8039 грн. (крім того ПДВ 20 %)(а.с. 15);

- додаткову угоду № 3 від 31.05.2006 року, якою змінено пункт 4.1 статті 4 Договору щодо вартості ціни за 1 000,0 кубічних метрів газу, а саме, при наявності газових лічильників - 93,366 грн. (крім того ПДВ 20 %), при відсутності газових лічильників - 109,7059 грн. (крім того ПДВ 20 %), можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків) –109,7059 грн. (крім того ПДВ 20 %)(а.с. 16);

- додаткову угоду № 4 від 30.06.2006 року, якою змінено пункт 4.1 статті 4 Договору щодо вартості ціни за 1 000,0 кубічних метрів газу, а саме, при наявності газових лічильників - 238,6928 грн. (крім того ПДВ 20 %), при відсутності газових лічильників - 268,9216 грн. (крім того ПДВ 20 %), можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків) –268,9216 грн. (крім того ПДВ 20 %)(а.с. 17);

- додаткову угоду № 5 від 31.10.2006 року, якою пункт 4.1 статті 4 Договору щодо вартості ціни за 1 000,0 кубічних метрів газу викладено в наступній редакції: 4.1.1. Газ, який використовується населенням для приготування їжі та підігріву води і не використовується для опалення: при наявності газових лічильників - 163,5294 грн. (крім того ПДВ 20 %), при відсутності газових лічильників - 188,0392 грн. (крім того ПДВ 20 %), можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків) –188,0392 грн. (крім того ПДВ 20 %)(а.с. 18);

4.1.2. Газ, який використовується населенням комплексно, в тому числі для опалення, приготування їжі та підігріву води: при наявності газових лічильників - 238,6928 грн. (крім того ПДВ 20 %), при відсутності газових лічильників - 268,9216 грн. (крім того ПДВ 20 %), можливих обсягів розбалансування газу (відтоків/притоків) –268,9216 грн. (крім того ПДВ 20 %)(а.с. 18);

- додаткову угоду № 6 від 31.12.2006 року, якою змінено пункт 2.1 Договору щодо фактичного обсягу переданого відповідачу газу в 2006 року до 560 948,566 тис.куб.м. (а.с. 19).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивач свої зобов’язання за договором виконав, поставивши відповідачу протягом січня-грудня 2006 року природний газ в кількості 510 716,566 тис.куб.м. на загальну суму 101 181 151,43 грн., що підтверджується актами приймання-передачі за січень-грудень 2006 року (акт № 1 від 17.01.2006 року в кількості 50 232,000 тис.куб.м., акт № 2 від 31.01.2006 року в кількості 63 182,809 тис.куб.м., акт № 8 від 28.02.2006 року в кількості 92 690,399 тис.куб.м., акт б/н від 30.04.2006 року в кількості 82 172,058 тис.куб.м., акт № 18 від 30.04.2006 року в кількості 40 701,591 тис.куб.м., акт № 23 від 31.05.2006 року в кількості 17 578,215 тис.куб.м., акт № 28 від 30.06.2006 року в кількості 8 180,092 тис.куб.м., акт № 33 від 31.07.2006 року в кількості 6 518,518 тис.куб.м., акт № 38 від 31.08.2006 року в кількості 6 497,134 тис.куб.м., акт № 43 від 30.09.2006 року в кількості 11 986,637 тис.куб.м., акт № 48 від 31.10.2006 року в кількості 37 804,340 тис.куб.м., акт № 53 від 30.11.2006 року в кількості 67 362,366 тис.куб.м., акт № 58 від 31.12.2006 року в кількості 76 042,407 тис.куб.м.)(а.с. 20-32).

За умовами пункту 5.1 договору оплата за газ проводиться грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки, а остаточний розрахунок за фактично спожитий газ здійснюється до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Проте, як встановлено судом, відповідач свої зобов’язання за договором від 19.12.2005 року № 06/05-1907 виконав частково, сплативши позивачу 83 542 773,32 грн., в тому числі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог та за рахунок субвенцій, і на момент звернення до суду з позовом за поставлений природний газ на суму 17 638 378,11 грн. з позивачем не розрахувався, тому суд задовольняє позов в цій частині.

В силу вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов’язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Відповідач в судових засіданнях визнав суму 3% річних - 1 216 604,30 грн. та погоджується на її стягнення. Суд перевіривши порядок нарахування позивачем зазначеної суми за період з 11.02.2006 року по 08.05.2008 року (а.с.4-5), встановив правильність її нарахування, тому задовольняє позов в цій частині.

Проте, відповідач вважає безпідставними заявлені вимоги в частині стягнення 7 320 848,76 грн. інфляційних втрат.

Тому позивач в судовому засіданні 04.09.2008 року надав уточнення позовних вимог в частині стягнення інфляційних, та просить суд стягнути з відповідача –6 696 521,84 грн.

Суд перевіривши порядок і правильність нарахування позивачем зазначеної суми за період з лютого 2006 року по березень 2008 року (а.с.3-4), вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення 6 696 521,84 грн. інфляційних втрат.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Зазначені статті узгоджуються з приписами пункту 6.2 договору, згідно з яким в разі неоплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у пункті 5.1 договору, відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

При цьому, неустойка нараховується позивачем протягом шести місяців, що передують моменту звернення з вимогою, претензією, позовом (пункт 6.3 договору).

Відповідно до пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов’язання. Зазначена норма узгоджується з приписом статті 233 Господарського кодексу України, згідно з якою у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд враховуючи поведінку відповідача (визнання ним позову в частині основної заборгованості - 17 638 378,11 грн. та 1 216 604,30 грн. 3% річних) і з урахуванням скрутного матеріального становища відповідача та порушення відносно нього провадження у справі про банкрутство, визнав наявність достатньої підстави застосувати до спірних правовідносин правило пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України шляхом зменшення відповідальності сторони за договором, і вважає за необхідне зменшити пеню, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50 відсотків - до 836 333,02 грн.

При цьому, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що розрахунки між сторонами повинні були здійснюватись у відповідності з алгоритмом.

Так, порядок розрахунків встановлений постановою Кабінету Міністрів України і Національного банку України від 13.11.1998 року № 1785 “Про вдосконалення розрахунків за спожитий природний газ” та постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 12.07.2000 року № 759 “Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств”. Однак, зазначені акти визначають лише послідовність дій осіб при надходженні коштів на рахунок та порядок сплати цих коштів і не впливають на домовленість сторін щодо строків розрахунків за прийнятий природний газ, які встановлені в договорі, та не припиняють зобов’язання відповідача щодо оплати.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 17 638 378,11 грн. заборгованості за поставлений протягом січня –грудня 2006 року природний газ, 836 333,02 грн. пені, 6 696 521,84 грн. інфляційних втрат та 1 216 604,30 грн. 3% річних за невиконання зобов’язань по оплаті вартості поставленого газу за договором від 19.12.2005 року за № 06/05-1907.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог - сплачене державне мито в розмірі 25 500 грн. та 111,81 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства по газопостачанню і газифікації "Черкасигаз" (м. Черкаси, вул. Громова, 142, р/р 260300121 в ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 354842, код ЄДРПУО 03361402) на користь дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (м. Київ, вул. Шолуденка, 1, р/р 14 в ГОУ ПІБ України, МФО 300012, ) - 17 638 378,11 грн. заборгованості, 836 333,02 грн. пені, 6 696 521,84 грн. інфляційних втрат, 1 216 604,30 грн. 3% річних, 25 500 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати державного мита і 111,81 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Суддя С.С.Боровик

Повний текст рішення оформлений та підписаний 04.09.2008 року.