ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2008 р.

№ 34/96а

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Муравйов О.В. –головуючий

Полянський А.Г.

Коробенко Г. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Дзержинську (правонаступник Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції)

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2005 року

у справі

за позовом

№ 34/96а Господарського суду Донецької області

Державного підприємства “Дзержинськвуглезбуд”

до

Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції

про

визнання недійними податкових повідомлень –рішень

За участю представників сторін:

від позивача:

не з'явився

від відповідача:

Мавроді В. В. –дов. від 18.04.08

Желябіна І. Г. –дов. від 21.04.08

Звягільський М. Я. –дов. від 21.04.08

Притула Д. А. –дов. від 21.04.08

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.03.2008 року по справі № 34/96а касаційна скарга ДПІ у м. Дзержинську була призначена до розгляду на 22.04.2008р. колегією у складі суддів: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Фролова Г. М.

У зв'язку з відпусткою судді Фролової Г. М. справа розглядається колегією суддів у складі: Муравйов О. В. (головуючий), Полянський А. Г., Коробенко Г. П. відповідно до розпорядження Заступника Голови Вищого господарського суду України.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь належним чином. Виходячи з особливостей розгляду справи судом касаційної інстанції, передбачених ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи.

Сторони звернулися до суду з клопотаннями про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв'язку із закінченням строку повноважень ліквідатора позивача.

Колегія суддів вважає, що зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки як зазначено вище, відсутність представника не перешкоджає розгляду касаційної скарги за наявними матеріалами.

За згодою представників відповідача в судовому засіданні 22.04.2008 року оголошена вступна та резолютивна частини постанови Вищого господарського суду України.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство “Дзержинськвуглезбуд” звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійними податкових повідомлень-рішень від 16.03.2005 року № /0 та № /0.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 20.07.2005року по спарві № 34/96а (суддя Кододова О. В.) позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Рішення прийняте з посиланням на Господарський процесуальний кодекс України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2005 року (головуючий суддя Величко Н. Л., судді Алєєва І. В., Бондарева Г. Г.) апеляційна скарга Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції залишена без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 20.07.2005року залишено без змін.

При прийнятті постанови Донецький апеляційний господарський суд керувався нормами Господарського процесуального кодексу України.

Горлівська об’єднана державна податкова інспекція подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції скасувати, мотивуючи касаційну скаргу доводами про неправильне застосування судами норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду був позов про визнання недійними податкових повідомлень-рішень від 16.03.2005 року № /0 та № /0.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що спір в даній справі виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Зі змісту ч. 1 ст. 4, ст.ст. 42, 43, 52, ч. 5 ст. 19 Господарського кодексу України вбачається, що господарські правовідносини виникають на підставі вільного волевиявлення господарюючих суб’єктів.

Підвідомчість справ господарським судам визначено ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

В частині 1 п. 1 вказаної статті зазначено, зокрема, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають, зокрема, із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією із сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Пунктом 7 статті 3 цього Кодексу вичерпно визначено коло суб'єктів владних повноважень, до яких віднесено органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень п. 1 ст. 3, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, справа зі спору юридичної особи із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до ст. 104 вказаного Кодексу до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Згідно ч. 1 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги, зокрема, про: скасування або визнання нечинним рішення відповідача –суб’єкта владних повноважень повністю чи окремих його положень.

Отже, дана справа є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що цей Кодекс визначає повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства.

Згідно з п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (ч. 1). Після початку діяльності апеляційного адміністративного суду апеляційні скарги в адміністративних справах, подані до відповідних апеляційних господарських судів, передаються цими судами до апеляційного адміністративного суду, якщо апеляційне провадження у справі ще не відкрито (ч. 3). Адміністративні справи, провадження в яких було відкрито місцевими та апеляційними господарськими судами до початку діяльності відповідного адміністративного суду, розглядаються і вирішуються цими судами відповідно до абзацу першого цього пункту (ч. 4).

Господарський суд Донецької області приймаючи рішення від 20.07.2005 року, обґрунтовано розглянув зазначений спір за правилами Господарського процесуального кодексу України, оскільки Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності тільки з 01.09.2005 року.

Проте, Донецький апеляційний господарський суд, в порушення наведених вище вимог процесуального закону, розглянув справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України після набрання чинності Кодексом адміністративного судочинства України, що є порушенням вимог процесуального законодавства.

За таких обставин, судове рішення апеляційної інстанції прийняте з порушенням норм процесуального права, що в силу положень ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для його скасування з передачею справи до суду апеляційної інстанції для виконання положень п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Дзержинську (правонаступник Горлівської об’єднаної державної податкової інспекції) задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.09.2005 року по справі № 34/96а скасувати.

Справу передати до Донецького апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя                                                            О. В. Муравйов

Судді                                                                                          А. Г. Полянський

Г. П. Коробенко