ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" червня 2008 р.

Справа № 2/2031

За позовом дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” м.Київ

до Шепетівського підприємства теплових мереж м.Шепетівка

про стягнення 1508275грн.80коп.

Суддя Дячук Т.В.

Представники :

від позивача : Нестерчук А.П. - представник по довіреності №229/10 від 29.12.2007р.

від відповідача : Івчук Ю.В. - представник по довіреності №580 від 20.08.2007р.

Суть спору : позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 1508275грн.80коп., в т.ч.: 1107696грн.10коп. - боргу за поставлений природний газ по договору №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р., 98901грн.75коп. - пеня, 261437грн.30коп. - інфляційні нарахування на суму боргу, 40240грн.65коп. - 3% річних.

Представниками позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримано в повному об’ємі.

Відповідач у відзиві на позов вих.№448 від 08.05.2008р.та додатково наданих поясненнях вих.№454 від 12.05.2008р., №509 від 29.05.2008р., а також його представник у судових засіданнях проти позову заперечує посилаючись на те, що відсутні належні докази на підтвердження факту постачання природного газу в листопаді 2006 року, оскільки наявний у Шепетівського підприємства теплових мереж акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2006р. не містить підписів і відтисків печаток постачальника та газорозподільчої організації. Відповідач зазначає, що позивачем не дотримано вимог частини 1 та 8 ст.193 Господарського кодексу України, пунктів 3.3, 3.4, 6.1 договору №06/06/646 ТЕ-35 від 31.10.2006р. і вважає, що до моменту оформлення акта передачі-приймання природного газу термін виконання зобов’язання за листопад 2006 року не настав.

Відповідачем у відзиві зазначено, що нарахування пені проведено всупереч чинному законодавству, оскільки ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.10.2006р. порушено провадження у справі №2/234-Б про визнання банкрутом Шепетівського підприємства теплових мереж і введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Крім того, відповідач вважає, що нарахування пені також не відповідає вимогам ч.1 ст.5 Закону України „Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію” від 20.02.2003р. №554-ІУ, згідно якої на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальниками енергоносіїв, що використовуються для надання послуг.

Справа розглядалась в судових засіданнях з 08.05.2008р. і в судовому засіданні 28.05.2008р. було оголошено перерву до 02.06.2008р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, судом встановлено наступне :

Між дочірньою компанією „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (постачальник) та Шепетівським підприємством теплових мереж (покупець) укладено договір №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р. на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, згідно якого постачальник зобов’язався передати у власність покупця в 2006 році природний газ, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно п.2.1 договору постачальник передає покупцю в період з 01.11.2006р. по 30.11.2006р. газ в обсязі 3млн. куб.м., а згідно додаткової угоди від 15.11.2006р. п.2.1 доповнено підп.2.1.1, що постачальник передає покупцю в період з 01.12.2006р. по 31.12.2006р. газ в обсязі 4млн. куб.м.

Згідно п.3.3 договору приймання-передача газу, поставленого постачальником покупцеві у відповідному місяці оформляється актом приймання-передачі газу в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого та протранспортованого газу.

Пунктом 3.4 договору визначено, що не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу покупець зобов’язується надати постачальнику два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця та погоджені газорозподільною або газотранспортною організацією. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Позивачем до позовної заяви додано належно засвідчені копії акту передачі-приймання природного газу від 30.11.2006р. в об’ємі 1545,000тис.м.куб. на суму 1059869грн.88коп. (за листопад 2006р.) та акту передачі-приймання природного газу від 31.12.2006р. в об’ємі 2069,000тис.м.куб. на суму1419333грн.84коп. (за грудень 2006р.).

Відповідач, посилаючись на відсутність у нього примірника акту приймання-передачі природного газу за листопад 2006 року з підписами та печатками позивача (постачальника) і ВАТ „Шепетівкагаз” (газорозподільної організації), додав до відзиву копію акту від 30.11.2006р., на якому проставлено лише підписи і печатку покупця.

На вимогу суду сторонами надано для огляду в судовому засіданні оригінали акту

приймання-передачі природного газу за листопад 2006 року. При огляді оригіналів судом встановлено, що надані сторонами до матеріалів справи копії відповідають оригіналам актів, що знаходяться в кожної з сторін.

Відповідачем у судовому засіданні надано копії листа вих.№852 від 01.12.2006р. та списку на відправку кореспонденції 01.12.2006р. на підтвердження надсилання на адресу ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” акту прийому-передачі від 30.11.2006р.(в додатку до листа зазначено : акт у 2-х примірниках на 2-х аркушах).

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що не має можливості надати докази повернення на адресу відповідача підписаного примірника акту прийому-передачі природного газу оскільки повернення таких актів на адреси покупців здійснюється простою поштовою кореспонденцією.

Ціна газу визначена в п.5 договору, а згідно п.6.1 договору оплата за газ та послуги з його транспортування проводиться грошовими коштами у такому порядку : - перша оплата в розмірі 34% від вартості запланованих місячних обсягів постачання та транспортування газу проводиться не пізніше 10 числа поточного місяця; - подальші оплати проводяться плановими платежами по 33% від вартості запланованих обсягів постачання та транспортування газу до 20 та 30 (31) числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за фактично спожиті та про транспортовані обсяги газу здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу до 10 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п.6.3 договору сторони домовились, що оплата, яка надійшла по даному договору, зараховується постачальником пропорційно вартості газу та компенсації затрат на транспортування газу територією України, а п.6.5 договору передбачено, що кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як попередня оплата за умови відсутності заборгованості по даному договору.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов’язань по даному договору сторони несуть відповідальність у відповідності з чинним законодавством України. Зокрема, в разі не оплати або несвоєчасної оплати у строки, зазначені у п.6.1 даного договору, покупець сплачує на користь постачальника, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу (п.п.7.1, 7.2 договору).

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 1107696грн.10коп. заборгованості за поставлений природний газ, зазначивши, що на виконання договору

№06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р. відповідачу було поставлено у листопаді-грудні 2006 року природний газ на загальну суму 2479203грн.72коп. але відповідачем зобов’язання

виконано частково та проведено оплату за газ у сумі 1371507грн.62коп.

Крім того, позивачем нараховано і заявлено до стягнення 98901грн.75коп. пені, 261437грн.30коп. інфляційних на суму боргу та 40240грн.65коп. - 3% річних.

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

У відповідності до ст.11 та ст.509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків сторін є укладення між ними договору, В силу зобов’язання боржник зобов’язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити борг, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, тобто сплати боргу.

Сторонами було укладено договір №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р. на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст.ст.526,530 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином і в установлений строк.

Умовами договору (п.3.4) саме на покупця (відповідача) покладено обов’язок надати постачальнику, не пізніше 5 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця та погоджені з газорозподільною або газотранспортною організацією.

Враховуючи, що відповідачем надано докази про те, що на виконання п.3.4 договору, супровідним листом вих.№852 від 01.12.2006р. на адресу ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” було надіслано акт прийому-передачі природного газу від 30.11.2006р. на підтвердження обсягів природного газу, спожитого в листопаді 2006 року, а також, що позивач надав у судовому засіданні для огляду оригінал такого акту підписаного постачальником, покупцем та газорозподільною організацією ВАТ „Шепетівкагаз”, суд вважає безпідставними твердження відповідача, що строк виконання ним зобов’язання по оплаті за газ не настав. (Копія акту додана до матеріалів справи).

Крім того, з наданого позивачем розрахунку, який не заперечується відповідачем, вбачається, що відповідач здійснював оплату за природній газ та його транспортування, згідно договору №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р., починаючи з 23.11.2006р. Станом на 30.11.2006р. відповідачем було сплачено 338000грн., в період з 01.12.2006р. по 29.12.2006р. сплачено 973507грн.62коп., а з 04.01.2007р. по 09.01.2007р. сплачено 60000грн.00коп.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги, що згідно наявних в матеріалах справи доказів, по договору №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р. відповідач отримав природного газу на суму 2479203грн.72коп., а провів оплату в сумі 1371507грн.62коп. і на момент розгляду справи в суді відповідач має заборгованість у сумі 1107696грн.10коп., доказів її сплати не надав, вимоги позивача про стягнення 1107696грн.10коп. основного боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наявного в позовній заяві розрахунку, за неналежне виконання грошових зобов’язань інфляційні нарахування на суму боргу, за період грудень 2006 року - лютий 2008 року, складають 261437грн.30коп.

Річні у розмірі 3% нараховані з 11.12.2006р. по 28.03.2008р. в сумі 40246грн.65коп. але позивач просить стягнути 40240грн.65коп. річних.

Зазначені суми підлягають стягненню.

Крім того, позивачем, з посиланням на п.6 ст.231 Господарського кодексу України, ст.ст.258, 549-551 Цивільного кодексу України, пункти 7.1, 7.5 договору, заявлено до стягнення пеню в сумі 98901грн.75коп., нараховану за період з 28.09.2007р. по 28.03.2008р. (182 дні).

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу України одним із видів забезпечення виконання зобов’язання є неустойка (штраф, пеня).

Позивачем нараховано пеню з у межах подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення платежу.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 09.10.2004р. порушено провадження у справі №2/234-Б про визнання Шепетівського підприємства теплових мереж банкрутом, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Абзацом 2 ч.4 ст.12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Вказана норма визначає конкретний проміжок часу, протягом якого не нараховується штраф і пеня, і цей проміжок часу відповідає строку дії мораторію на задоволення вимог кредиторів але ніяк не пов’язаний з його суттю, що розкривається в ст.1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”. Тобто, боржник повинен виконувати зобов’язання, що виникли після введення мораторію але неустойка (пеня, штраф) за їх невиконання чи неналежне виконання не нараховується.

Зобов’язання сторін виникли з договору №06/06-646 ТЕ-35 від 31.10.2006р., а відповідно, заборгованість по оплаті за спожитий газ, виникла у грудні 2006 року та січні 2007 року, тобто під час дії мораторію. В зв’язку з цим, пеня стягненню не підлягає.

Відповідно ст.ст.44,49 Господарського процесуального кодексу України витрати по держмиту та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.11, 509, 526, 530, ч.2 ст.625, ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позов дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” м.Київ до Шепетівського підприємства теплових мереж м.Шепетівка задоволити частково.

Стягнути з Шепетівського підприємства теплових мереж (м.Шепетівка, провул.Короленка, 1-А, ідентифікаційний ) на користь дочірньої компанії ”Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” (м.Київ, вул.Шолуденка, 1, ідентифікаційний код ЄДРПОУ 31301грн.10коп. (один мільйон сто сім тисяч шістсот дев’яносто шість гривень 10коп.) основного боргу,261437грн.30коп.(двісті шістдесят одна тисяча чотириста тридцять сім гривень 30коп.) інфляційних нарахувань на суму боргу, 40240грн.65коп. (сорок тисяч двісті сорок гривень 65коп.) річних, 14093грн.74коп. (чотирнадцять тисяч дев’яносто три гривні 74коп.) витрат по держмиту та 110грн.26коп. (сто десять гривень 26коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

В стягненні 98901грн.75коп. пені відмовити.

Суддя                                                                      Т.В. Дячук