ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "15" жовтня 2008 р. по справі № 1/118-92

За позовом Закритого акціонерного товариства виробничо –транспортної фірми "Волиньводгосп", м. Луцьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансагросервіс", м. Луцьк

Закритого акціонерного товариства агрофірми "Світанок –сервіс", с. Хорохорин Луцького району

про визнання договору купівлі - продажу від 09.10.2003 року недійсним

Суддя Гончар М.М.

Представники сторін:

від позивача: Полюхович С.М., довір. від 13.02.2008 року

від відповідачів: н/з

Суть спору: позивач - закрите акціонерне товариство виробничо – транспортна фірма "Волиньводгосп" просить суд визнати недійсним договір купівлі – продажу від 09.10.2003 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Трансагросервіс" та закритим акціонерним товариством агрофірмою "Світанок –сервіс".

Позовні вимоги ґрунтуються наступними обставинами:

ТзОВ "Трансагросервіс" не набуло права власності на продане по договору купівлі - продажу майно.

Відповідачами вимоги ухвали суду від 02.10.2008 року не виконані, витребувані судом документи не подані, представники відповідачів в судове засідання не з'явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи те, що відповідно до ст.75 ГПК України в разі неподачі відзиву на позовну заяву та витребуваних судом доказів, справу може бути розглянуто за наявними матеріалами, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Трансагросервіс» (продавець) та закритим акціонерним товариством агрофірма «Світанок», (покупець) укладено договір купівлі – продажу.

Пунктом 1 договору продавець зобов’язувався передати у власність покупця об’єкти, що належать продавцю на праві власності, а саме:

- автомобіль КАМАЗ – 5320 (державний реєстраційний номер 65-29 ВНО № шасі 065039), який перебуває на збереженні у м. Львові, вул.. Липинського, буд. 54

Склад запасних частин Г-2, який знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул.. Вахтангова, буд № 2, будівля – двохповерхова, складається з 17 приміщень, площа за внутрішнім обміром – 699.9кв. м, загальна площа 699,9 кв. м., основна площа 686кв. м., допоміжна площа – 13,9 кв. м., площа забудови – 736,0 кв. м, об’єм будинку – 4103 куб. м,

Прохідний пункт Д.2, який знаходиться за адресою: Волинська область, м. Луцьк, вул.. Вахтангова, буд. № 2, будівля – двохповерхова, складається з 14 приміщень, площа за внутрішнім обміром – 226,7 кв. м, загальна площа – 226,7 кв. м, основна площа 166,8 кв. м, допоміжна площа – 59.9 кв. м, площа забудови – 160,6 кв. м, об’єм будинку 1079 куб. м;.

- адміністративний будинок Д-2, який знаходиться за адресою: Волинська область, Турійський район, смт. Луків, мікрорайон «Стакор» (ПМК - 198), буд № 13, будівля – двохповерхова, складається з 11 приміщень, площа за внутрішнім обміром – 174,3 кв. м, загальна площа - 174,3 кв. м, основна площа - 54,4 кв. м, допоміжна площа – 119,9 кв. м, площа забудови – 118,6 кв. м, об’єм будинку – 759 куб. м;

- будівля майстерні, яка знаходиться за адресою: Волинська область, Турійський район, смт. Луків, мікрорайон «Стакор» (ПМК. 198), буд № 113, будівля одноповерхова, складається з 12 приміщень, площа за внутрішнім обігом – 751,7 кв. м, загальна площа – 751,7 кв. м, основна площа – 603,2 кв. м, допоміжна площа – 148,5 кв. м, площа забудови – 837,3 кв. м, об’єм будинку 4103 куб, м (далі - товар).

Пунктом 1.3 договору купівлі – продажу обумовлено, що право власності на товар виникає у покупця з моменту підписання акту прийому – передачі товару.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудня 2004 року задоволено позов акціонерів ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп» Макарука Ігора Петровича, Жука Степана Володимировича, Романюка Ананія Михайловича до ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп» про визнання недійсним рішення загальних зборів від 01.08.1997 року в частині виділення майна товариства у статутні фонди дочірніх (спільних) підприємств, яке було предметом договору купівлім - продажу від 09.10.2003року, та реорганізацію підприємства «ВКФ - Легіон» зміни її назви на підприємство «Трансагросервіс».

Ухвалою апеляційного суду України Волинської області від 17 березня 2005 року апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Трансагросервіс» відхилена, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 грудні 2004 року в даній справі залишено без змін.

Отже, Луцький міськрайонний суду рішенням від 21.12.2004р. скасовуючи рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп» від 01.08.1997р. в частині виділення майна товариства у статутні фонди дочірніх (спільних) підприємств, встановив безпідставність та неправомірність включення позивачем до статутного фонду підприємства «Трансагросервіс» у формі ТзОВ нерухомого майна, належного ЗАТ ВТФ «Волиньводгосп».

Належність спірного майна позивачу підтверджуються свідоцтвом № 34 від 09.01.2007р. про право власності на нерухоме майно закритого АТ Виробничо – транспортна фірма «Волиньводгосп», виданим регіональним відділенням фонду Держмайна України по Волинській області на підставі договору купівлі-продажу державного майна від 12.04.1994року №63

Статтею 225 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (чинного на момент укладення договору купівлі – продажу від 9 жовтня 2003 року) право продажу майна належить власникові.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року щодо цивільних відносин, які виникають до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовується до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Пунктом 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності захищене Конституцією України, зокрема ст. 41, згідно з якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою – третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ст. 215 ЦК України).

Згідно з п. 1,2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актом цивільного законодавства, а також моральним засобам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Договір купівлі – продажу від 09 жовтня 2003р. протирічить вищезазначеним нормам чинного законодавства, а тому визнається судом недійсним.

Нікчемний правочин або правочин, визначений судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (п. 1 ст. 236ЦК України)

Керуючись ст. 41 Конституцією України, 225 ЦК УГСР, ст. 203, 215, 216, 236 ЦК. України ст. 43, 44, 49, 82, 86, ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати недійсним договір купівлі – продажу від 09 жовтня 2003 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Трансагросервіс" та закритим акціонерним товариством агрофірмою "Світанок –сервіс".

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансагросервіс", м.Луцьк, вул. Вахтангова, 2, код 20020148 та Закритого акціонерного товариства агрофірми "Світанок –сервіс", с. Хорохорин Луцького району, код 30391930 на користь Закритого акціонерного товариства виробничо –транспортної фірми "Волиньводгосп", м.Луцьк, вул. Вахтангова, 2, код 01034975 (р/р7001 в ВРУ КБ "Приватбанк" м. Луцьк, МФО 303440) по 42 грн. 50 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та по 59 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя