ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2008 р.

№ 5/733 (16/17)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р. (доповідач)

Барицької Т.Л.

розглянувши касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Перевальський торговий дім"

на постанову

від 08.04.2008 Луганського апеляційного господарського суду

у справі

№5/733(16/17) господарського суду Луганської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Західенерго"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Перевальський торговий дім"

про

стягнення збитків в сумі 9756,87 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

-          позивача: не з’явились

-          відповідача: Бічов С.І. дов.№3 від 02.06.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2007 року відкрите акціонерне товариство "Західенерго", звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з товариства обмеженою відповідальністю "Перевальський торговий дім" збитків у сумі 9756 грн. 87 коп., завданих порушенням умов завантаження вагонів вугіллям понад граничну вантажопідйомність.

Рішенням господарського суду Луганської області від 06.04.07 у задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 19.06.2007р. дане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.11.2007р. вказані судові рішення скасовано та справу передано на новий розгляд.

Після нового розгляду господарський суд Луганської області (суддя Закропивний О.В.) прийняв рішення від 25.02.2008р. про відмову в позові, оскільки відсутній склад цивільного правопорушення у діях відповідача.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. (головуючий Бойченко К.І., судді Журавльова Л.І., Парамонова Т.Ф.) вказане рішення суду скасовано та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову шляхом стягнення з відповідача 9756,75 грн. збитків та судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятою постановою відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Апеляційним господарським судом встановлено, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки вугільної продукції на Бурштинську ТЕС № 27/02 від 27.02.06 (а. с. 52-54) відповідач у липні –серпні 2006 року здійснив позивачу відвантаження вугілля у 15 вагонах №№ 68804574 , 68460856, 66205402, 66695610, 66566878, 67387514, 67146746, 66741810, 66062027, 67852426, 60327350, 68534841, 68618610, 65336570, 63675375 з порушенням умов завантаження.

У відповідності до ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов’язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов’язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу оформляється залізничною накладною, яка є письмовою формою договору залізничного перевезення.

Згідно із ст. 23 Статут залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну.

При цьому, стаття 24 Статуту встановлює, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

Втім, у вищевказаних вагонах в порушення вимог ст. 32 Статуту залізниць України відповідачем було допущено перевантаження (завантажено більше проти вантажопідйомності кожного вагону), що встановлено і підтверджується комерційними актами, складеними залізницею на проміжній станції Миронівка, які знаходяться в матеріалах справи та постановами Луганського апеляційного господарського суду у справах № 5/590 та № 5/591 від 13.03.07, які залишені без змін постановами Вищого господарського суду України від 24.05.07.

У зв’язку з перевантаженням вагонів понад їх вантажопідйомність, станцією Миронівка вагони були затримано та проведені навантажувальні –розвантажувальні роботи по вивантаженню надлишку вантажу із вагонів, завантажених відповідачем, та завантаженню його в інші вагони по досилочним залізничним накладним № 66675497 (а. с. 23), № 67905786 (а. с. 24), № 67898403 (а. с. 25); вартість плати за ці роботи склала 3679 грн. 03 коп. і була сплачена залізниці позивачем, оскільки відповідно до ст. 125 Статуту залізниць України після прибуття на станцію призначення вантажу всю відповідальність перед залізницею щодо його перевезення несе одержувач.

Також позивач сплатив залізниці плату за користування вагонами 442 грн. 56 коп., плату за зберігання вантажу в сумі 4417 грн. 76 коп., плату за маневрову роботу в сумі 1015 грн. 80 коп. та плату за оперативне повідомлення в сумі 201 грн. 60 коп., що підтверджується переліками ТЕХПД-4, довідкою станції Бурштин Івано-Франківської дирекції залізничних перевезень Територіально - галузевого об’єднання „Львівська залізниця” № 48 від 07.06.07 та накопичувальними картками від 07.08.06, 02.08.06, 08.08.06.

Відкрите акціонерне товариство "Західенерго" вважаючи понесені витрати збитками, які виникли у нього з вини ТОВ "Перевальський торговий дім", так як останній не дотримав умов завантаження вагонів, звернувся до суду з позовом про стягнення сплачених залізниці додаткових сум з відповідача.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Отже, додаткові виплати залізниці є для позивача збитками, які він має право відшкодовувати з відповідача, з вини якого ці збитки спричинені.

З огляду на викладене та враховуючи, що додаткові витрати позивач поніс через перевантаження відповідачем вагонів понад їх вантажопідйомність Луганський апеляційний господарський суд дійшов висновку про доведеність спричинення з вини відповідача позивачу збитків в сумі 9756,75 грн., яка складається з 3679 грн. 03 коп. плати за навантажувальні –розвантажувальні роботи, 442,56 грн. плати за користування вагонами, 4417,76 грн. плати за зберігання вантажу, 1015,80 грн. плати за маневрову роботу та 201,60 грн. плати за оперативне повідомлення, а тому задовольнив позов в цій частині.

Проте, погодитись з постановою суду апеляційної інстанції в частині стягнення 201, 60 грн. плати за оперативне повідомлення не можна, оскільки п. 14 р. 9 збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999р. №551 передбачено, що плата за повідомлення стягується в разі, якщо таке повідомлення залізниці здійснювалось на вимогу вантажовласників.

В даному ж випадку вимоги вантажовласника про необхідність повідомлення не було, що свідчить про відсутність правових підстав для нарахування позивачу та стягнення з відповідача 201,60 грн. плати за оперативне повідомлення.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне змінити постанову Луганського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. в частині стягнення 201,60 грн. плати за оперативне повідомлення, так як в цій частині збитки є недоведеними.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Перевальський торговий дім" задовольнити частково.

Постанову Луганського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. у справі 5/733 (16/17) змінити.

Викласти пункт 5 резолютивної частини постанови Луганського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. у такій редакції:

"Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Перевальський торговий дім”, вул. Томського, буд. 10, м. Перевальськ Луганської області, 94300, ідентифікаційний код №31364541, рахунок №8584 в Укрсоцбанку м. Алчевська, МФО 304052, на користь Відкритого акціонерного товариства “Західенерго”, вул. Козельницька, буд. 15, м.. Львів, 79026, ідентифікаційний код №23269555, рахунок №3357 у Львівському центральному відділенні Промінвестбанку м. Львова, МФО 325633, збитки у сумі 9555 грн. 15 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 102 грн. 00 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп. за позовом та витрати по сплаті державного мита у сумі 51 грн. 00 коп. за апеляційною скаргою".

В решті постанову Луганського апеляційного господарського суду від 08.04.2008р. залишити без змін.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                Шевчук С.Р.

С у д д я                               Барицька Т.Л.