ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.08 Справа № 28/113

(23/249)

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Редакція “Галицькі контракти”, м. Львів

до відповідача 1: Приватного підприємства “Агросоюзсервіс”, м. Львів

до відповідача 2: Акціонерного комерційного банку “Форум”, м. Київ

про визнання недійсними нотаріальних дій на нікчемному правочині

Суддя Морозюк А.Я.

Представники сторін

Від позивача: Палєй Ю.А. –представник

Від відповідача 1: Франків Ю.Б. - представник

Від відповідача 2: Юхименко Г.А. –начальник юридичного відділу Львівської філії АКБ “Форум”

Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Редакція “Галицькі контракти” (позивач) до Приватного підприємства “Агросоюзсервіс” (відповідач 1) та до Акціонерного комерційного банку “Форум” (відповідач 2) про визнання недійсною нотаріальної дії з накладення заборони відчуження нежитлових приміщень лівого крила третього поверху, позначених на плані номерами “87-91”, “91а”, “117-129”, “129а”, “130-136” загальною площею 504,4 кв.м., а також правої сторони четвертого поверху, позначених на плані номерами “142а”, “142-166”, “166а” загальною площею 505,3 кв.м., які знаходяться у будинку 109 по вулиці Зеленій у м. Львові, вчинену 26.07.2005 року приватним нотаріусом Тишківською Р.І. під реєстровим номером 3883 на нікчемному іпотечному договорі, посвідченому нею ж того ж числа під реєстровим номером 3882, та про визнання недійсною нотаріальної дії з вчинення виконавчого напису на нікчемному іпотечному договорі, посвідченому 26.07.2005 року приватним нотаріусом Тишківською Р.І. під реєстровим номером 3882.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 14.11.2007 року у справі № 23/249 припинено провадження у справі.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2008 року касаційну скаргу ТзОВ “Редакція “Галицькі контракти” задоволено. Ухвалу господарського суду Львівської області від 14.11.2007 року у справі № 23/249 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно резолюції заступника голови господарського суду Львівської області справу передано на новий розгляд судді Морозюку А.Я.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 23.03.2008 року прийнято справу до провадження та присвоєно їй номер № 28/113(23/249).

Хід розгляду справи наведений у відповідних ухвалах суду, ухвалою суду від 13.05.2008 року було продовжено строк вирішення спору.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог до позовної заяви про визнання недійсними нотаріальних дій на нікчемному правочині (вх. № 12114 від 27.05.2008 року, а також вх.№ 10238 від 28.05.2008 року) позивач збільшив розмір позовних вимог, просить також ухвалити рішення, яким визнати недійсними умови договору від 26.07.2005 року про передачу відповідачем 1 відповідачеві 2 в іпотеку нежитлових приміщень 3-го поверху (ліве крило) та 4-го поверху (права сторона), які знаходяться в будинку 109 по вул. Зеленій у м. Львові.

Заявою про уточнення позовних вимог до позовної заяви про визнання недійсними нотаріальних дій на нікчемному правочині від 12.06.2008 року (вх. № 13623 від 12.06.2008 року) позивач уточнив вищевказану позовну вимогу, просить також ухвалити рішення, яким визнати факт нікчемності спірного договору від 26.07.2005 року про передачу відповідачем 1 відповідачу 2 в іпотеку нежитлових приміщень 3-го поверху (ліве крило) та 4-го поверху (права сторона), які знаходяться в будинку 109 по вул. Зеленій у м. Львові, який був укладений під час судової заборони.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог до позовної заяви про визнання недійсними нотаріальних дій на нікчемному правочині від 12.06.2008 року), просить суд: визнати недійсною нотаріальну дію з накладення заборони відчуження нежитлових приміщень лівого крила третього поверху, позначених на плані номерами “87-91”, “91а”, “117-129”, “129а”, “130-136” загальною площею 504,4 кв.м., а також правої сторони четвертого поверху, позначених на плані номерами “142а”, “142-166”, “166а” загальною площею 505,3 кв.м., які знаходяться у будинку 109 по вулиці Зеленій у м. Львові, вчинену 26.07.2005 року приватним нотаріусом Тишківською Р.І. під реєстровим номером 3883 на нікчемному іпотечному договорі, посвідченому нею ж того ж числа під реєстровим номером 3882; визнати недійсною нотаріальну дію з вчинення виконавчого напису на нікчемному іпотечному договорі, посвідченому 26.07.2005 року приватним нотаріусом Тишківською Р.І. під реєстровим номером 3882; визнати факт нікчемності спірного договору від 26.07.2005 року про передачу відповідачем 1 відповідачу 2 в іпотеку нежитлових приміщень 3-го поверху (ліве крило) та 4-го поверху (права сторона), які знаходяться в будинку 109 по вул. Зеленій у м. Львові, який був укладений під час судової заборони.

В судовому засіданні представник відповідача 1 проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому суду письмовому запереченні щодо позову від 27.05.2008 року (вх. № 12112 від 27.05.2008 року), просить відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник відповідача 2 проти позову заперечив з підстав, наведених у поданому суду письмовому запереченні на позовну заяву від 27.05.2008 року (вх. № 12113 від 27.05.2008 року), просить суд відмовити ТзОВ “Редакція “Галицькі контракти” у позовних вимогах повністю за безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

На виконання вимог ст.111-12 ГПК України (відповідно до якої вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов’язковими для суду першої інстанції при новому розгляді справи) судом було вжито заходів до належного з’ясування всіх обставин щодо предмету заявлених позовних вимог та їх підстав, встановлення що саме є предметом даного спору, на що було вказано Вищим господарським судом України у постанові від 06.02.2008 року.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до Приватного підприємства “Агросоюзсервіс” та Акціонерного комерційного банку “Форум”, які уклали іпотечний договір від 26.07.2005 року, який позивач вважає нікчемним, на який поширюється дія ст.228 Цивільного кодексу України. Тобто позивач доводить порушення своїх прав саме цими особами. При цьому оспорювані нотаріальні дії щодо накладення заборони відчуження нежитлових приміщень позивач вважає саме наслідками нікчемного правочину. Також позивач доводить, що володіння майновими правами на спірні приміщення в порушення ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 07.07.05 року є нікчемним, а тому спірна заборона є незаконною.

Таким чином, предметом даного спору є спір про право, оснований на вчиненій нотаріальній дії, а тому суд приходить до висновку, що даний спір відповідно до ч.7 ст.50 Закону України «Про нотаріат»підлягає розгляду у порядку позовного провадження, і з урахуванням суб’єктного складу даного спору він підвідомчий господарському суду, відповідно до ст.1,ст.21 ГПК України.

Як встановлено із матеріалів справи, 26.07.2005 року між АКБ “Форум” (відповідач 2, по договору - Іпотекодержатель) та ПП “Агросоюзсервіс” (відповідач 1, по договору - Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір, відповідно до якого предметом іпотеки є нерухоме майно, право власності на яке виникне в майбутньому, а саме: нежитлові приміщення третього поверху (ліве крило), позначених на плані номерами “87-91”, “91а”, “117-129”, “129а”, “130-136” загальною площею 504,4 кв.м., що розташовані за адресою м. Львів вул. Зелена, 109, та нежитлові приміщення четвертого поверху (права сторона), позначених на плані літерами “142а”, “142-166”, “166а” загальною площею 505,3 кв.м., що розташовані за адресою м. Львів вул. Зелена, 109. Даний договір 26.07.2005 року посвідчений нотаріально приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Тишківською Р.І., зареєстровано в реєстрі за № 3882.

Згідно підпункту 2.1.6 пункту 2.1 згаданого Іпотечного договору, Іпотекодавець(відповідач 1, ПП “Агросоюзсервіс”) свідчить та гарантує, що на момент укладення цього Договору предмет іпотеки нікому не проданий, не перебуває під забороною відчуження та в податковій заставі, не існує ніяких прав та вимог інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі тих, що не зареєстровані у встановлені законом порядку, судового спору про нього немає.

Ухвалою Личаківського суду м. Львова від 07 липня 2005 року у справі за позовом ТзОВ “Редакція “Галицькі контракти” та інших осіб до ПП «Леві»та інших осіб, без виклику сторін, суд ухвалив забезпечити позов, заборонити здійснення будь-якими особами будь-яких дій з передачі приміщень лівого крила 3-го поверху та 4-го поверху будинку 109 по вул. Зеленій у м. Львові, включаючи передачу майнових прав на ці приміщення, у тому числі укладення будь-яких правочинів та будь-яких дій щодо їх реєстрації в державних реєстрах, а також реєстрації прав набутих за цими правочинами.

Позивач посилається на те, що в порушення вимог вищевказаної ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 07.07.2005 року був укладений спірний іпотечний договір від 26.07.2005 року, а також вчинені дії, ним обумовлені (зокрема, на виконання п. 1.7 іпотечного договору приватним нотаріусом Тишківською Р.І. була накладена заборона відчуження спірних приміщень під реєстровим номером 3883 від 26.07.2005 року, унесена того ж числа до Єдиного реєстру заборон відчуження об”єктів нерухомого майна за номерами 2225320 (ліве крило 3-го поверху) та 2222530 (права сторона 4-го поверху), про що свідчить текст спірного іпотечного договору та Витяг з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна від 27.02.2006 року № 6628681).

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 228 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на … пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. На переконання позивача, в даному випадку порушення публічного порядку полягає в незаконному заволодінні майном (під яким в силу ст.190 ЦК України розуміються і майнові права та обов’язки, які були передані відповідачем 1 відповідачу 2 згідно спірного іпотечного договору у вигляді іпотеки спірних приміщень).Тому, на думку позивача, спірний іпотечний договір відповідно до ст.228 ЦК України є нікчемним як такий, що порушує публічний порядок. При цьому оспорювані нотаріальні дії щодо накладення заборони відчуження нежитлових приміщень та з вчинення виконавчого напису на нікчемному іпотечному договорі позивач теж вважає недійсними, оскільки вони є наслідками нікчемного правочину, а відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

Доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими, виходячи із наступного.

В обґрунтування своїх позовних вимог ТзОВ “Редакція “Галицькі контракти” посилається на нікчемність правочину у вигляді іпотечного договору 26.07.2005 року, оскільки такий, на думку позивача, порушує публічний порядок.

При цьому, позивачем жодним чином не обгрунтовано наявність

у позивача порушених прав чи охоронюваних законом інтересів іпотечним договором, де позивач не є стороною, а передане в іпотеку майно не є його власністю. Так само не обґрунтовано чим порушують права чи інтереси позивача нотаріальні дії з накладення заборони відчуження нежитлових приміщень та з вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі. За відсутності порушених прав та охоронюваних законом інтересів позивача, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Обґрунтовуючи нікчемність правочину, позивач вказує, що такий був укладений всупереч ухвалі Личаківського районного суду м.Львова від 07.07.2005 року, якою заборонено здійснення дій з передачі майнових прав на приміщення.

Однак, позивачем не подано, а в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач 1 чи відповідач 2 знав чи міг знати про існування вказаної ухвали Личаківського районного суду м.Львова станом на 26.07.2005 року (час укладення іпотечного договору).

Окрім цього, як вбачається із наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна від 27.02.2006 року № 6628681, станом на 26.07.2005 року в електронний реєстр заборон відчуження об’єктів нерухомого майна не було внесено даних про судову заборону передачі майна. Тому і приватний нотаріус Тишківська Р.І., посвідчуючи іпотечний договір та накладаючи заборону відчуження майна, не знала і не могла знати про існування судової заборони відчуження. Зворотнього позивачем не доведено.

Тому посилання позивача на факт укладення іпотечного договору всупереч забороні суду, про яку станом на дату укладення договору не було належним чином внесено інформацію до Єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна, є безпідставним.

Окрім того, ухвала Личаківського районного суду м.Львова від 07.07.2005 року про забезпечення позову, виносилась до вирішення по суті судового спору за позовом ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти»та інших до ПП «Агросоюзсервіс»та Христича О.А. про переведення на позивачів прав покупців за договором купівлі-продажу від 24.06.2005 року та визнання недійсним договору купівлі-продажу від 26.07.2005 року. Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 14.06.2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 24.09.2007 року та ухвалою Верховного суду України від 20.03.2008 року, у задоволенні вказаних позовних вимог відмовлено за безпідставністю. Вказаним рішенням, серед іншого, встановлено, що спірні договори жодним чином не порушують законних прав та інтересів позивачів. Відтак, результати розгляду вказаної справи Личаківського районного суду м. Львова вказують як на відсутність порушень прав чи охоронюваних законом інтересів ТзОВ «Редакція «Галицькі контракти»стосовно зазначених в ухвалі суду від 07.07.2005 року приміщень, так і на безпідставність позовних вимог, по яких здійснювалося забезпечення позову.

З огляду на все вищенаведене, безпідставними є доводи позивача про те, що іпотечний договір був спрямований на незаконне заволодіння майном і порушує публічний порядок, відсутні правові підстави для визнання факту нікчемності іпотечного договору та для визнання недійсними нотаріальних дій з накладення заборони відчуження нежитлових приміщень та з вчинення виконавчого напису на іпотечному договорі. Позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі всього вищенаведеного, керуючись, ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

1.В позові відмовити повністю.

Суддя