ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" червня 2008 р.

№ 01-14/203.

Господарський суд Волинської області, розглянувши

позовну заяву прокурора Луцького району в інтересах держави в особі дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” та Волинської філії ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України”, м. Луцьк

до відповідача: виробничого управління житлово-комунального господарства, смт. Рокині Луцького району

про стягнення 150659 грн. 67 коп. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, зазначених законом. Відповідно до ст. 361 Закону України „Про прокуратуру” підставою представництва держави в суді є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними та державою.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. В позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому саме полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує необхідність їх захисту (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Конституційний Суд України в рішенні від 08.04.1999р. визначив, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних чи інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств. Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України визначено, що під поняттям „орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах”, зазначених в ч. 2 ст. 2 ГПК України, треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

В пункті 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України передбачено, що орган, уповноважений державою здійснювати функції у спірних відносинах, фактично є позивачем у справі, порушеній за позовною заявою прокурора і на підставі ч. 1 ст. 2 ГПК України є стороною в процесі і саме цей орган здійснює процесуальні дії відповідно до ст.22 ГПК України.

Тобто, прокурор може бути представником сторони у справі тільки у тому випадку, коли стороною у справі є орган державної влади або орган місцевого самоврядування, наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Розглянувши позовну заяву, подану прокурором Луцького району в інтересах держави в особі дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України” та Волинської філії ДК „Газ України” НАК „Нафтогаз України” до виробничого управління житлово-комунального господарства про стягнення 150659,67 грн., господарський суд дійшов висновку про те, що фактично суб’єктами спірних правовідносин є дочірня компанія „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”, Волинська філія ДК „Газ України” та виробниче управління житлово-комунального господарства.

Як зазначається прокурором у позовній заяві, а також вбачається з долученої до позову копії Положення про Волинську філію ДК „Газ України”, остання перебуває у загальнодержавній власності.

У відповідності із ст.ст. 62, 65 ГК України підприємства є самостійними суб’єктами господарювання, які здійснюють управління через свої органи і посадові особи, і не є органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Отже, прокурором Луцького району пред’явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб’єкта господарювання, який за захистом своїх інтересів вправі звернутись до господарського суду самостійно.

Відповідно до ст.ст. 6, 19, 23 Господарського процесуального кодексу України втручання державних органів у діяльність підприємств не допускається.

У відповідності до Роз’яснення президії Вищого господарського суду України від 22.05.2002р. №04-5/570 „Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам” якщо прокурором неправильно визначено позивача, тобто орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повертає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, п. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 10.04.2008р. з додатком документів на 26 аркушах повернути прокурору Луцького району без розгляду.

Суддя М.С. Шум