ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 2/182

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

суддів

Кота О.В.,

Ковтонюк Л.В.,

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС"

на рішення господарського суду Закарпатської області від 09.10.2007 р.

у справі

№ 2/182

за позовом

Закарпатського обласного Закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист"

до

Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС"

про

розірвання договору від 11.11.2004 р. оренди рухомого та нерухомого майна, зобов’язання до повернення переданого в оренду рухомого та нерухомого майна та стягнення суми 27 807,46 грн. заборгованості по орендній платі

за участю представників:

позивача: Намазова Н.В.;

відповідача: Близнюк Г.О., Гнатів Р.П.

встановив:

Рішенням господарського суду м. Києва від 09.10.2007 р. (суддя Ремецькі О.Ф.) позовні вимоги задоволено; розірвано договір оренди (найму) рухомого та нерухомого майна; зобов’язано СП у формі ТОВ "БАКС" (надалі за текстом –"ТОВ") звільнити на користь Закарпатського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях "Закарпаттурист" (надалі за текстом –"ЗАТ "Закарпаттурист"); та стягнуто з ТОВ судові витрати.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Заслухавши пояснення представників сторін та скаржників, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Господарським судом встановлено, що 11 листопада 2004 року філією Усть-Чорнянського лікувально-оздоровчого комплексу "Ялинка" ЗАТ "Закарпаттурист" та ТОВ укладено договір оренди (найму) нерухомого та рухомого майна (надалі за текстом –"Договір"), що знаходиться на балансі Усть-Чорнянського ЛОК "Ялинка" загальною площею 2 893,9 кв.м. у селищі Усть-Чорна по вул. Верховинська, 357 на земельній ділянці площею 1,50 га.

Пунктом 10.1 Договору строк дії останнього визначений до 01.12.2009 р.

Стаття 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

На виконання вказаних норм закону, сторонами Договору у п. 3.3 визначено, що орендна плата за перший місяць оренди становить 6 255,00 грн. (базова договірна ціна). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (п. 3.4).

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд виходив з того, що розмір орендної плати сторонами збільшено до 12 400,00 грн. шляхом підписання 28.12.2005 р. додаткової угоди. Рішенням господарського суду встановлено, що розмір заборгованості відповідача складає 27 807,46 грн. Однак, колегія суддів з даною позицією погодитись не може на підставі наступного.

Згідно ч. 2 ст. 793 та ст. 794 ЦК України, договір найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на один рік і більше, підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. З урахуванням того, що розділ 10 Договору, який регулює порядок внесення змін до останнього, не містить положень щодо зміни Договору без його належного посвідчення, до додаткової угоди 28.12.2005 р. застосовуються норми ст. 654 ЦК України.

Отже, господарським судом не досліджено чинність додаткової угоди від 28.12.2005 р. та обґрунтованість вимог позивача в частині розміру заборгованості ТОВ.

З урахуванням того, що судом належним чином не досліджено, а позивачем не доведено порушення відповідачем Договору, висновок господарського суду про задоволення вимог ЗАТ "Закарпаттурист" про повернення об’єкту оренди за наслідками припинення договору оренди є передчасним.

Враховуючи, що в порушення ст. 43 ГПК України судом повно, всебічно і об’єктивно не досліджені обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, постановлене судове рішення підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, встановити дійсні права і обов'язки сторін, і в залежності від встановленого правильно застосувати норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю "БАКС" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 9 жовтня 2007 року у справі № 2/182 скасувати, а справу направити до господарського суду Закарпатської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий суддя                                                                       О. Кот

судді                                                                      Л. Ковтонюк

С. Шевчук