ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2008р.

м.Київ

№ 12/699-А

За позовом                    Закритого акціонерного товариства «Інтертранс»

3-я особа                    Державна адміністрація залізничного транспорту «Укрзалізниця»

До                              Головного контрольно-ревізійного управління України

Про                              визнання дій посадових осіб протиправними та зобов’язання виключити з акту та довідки перевірки Укрзалізниці неправдиві та перекручені відомості про позивача

та

За позовом 3-ї особи

з самостійними вимогами

на предмет спору          Державної адміністрації залізничного транспорту «Укрзалізниця»

До                              Головного контрольно-ревізійного управління України

Про                              зобов’язання виключити з акту та довідки перевірки Укрзалізниці неправдиві та перекручені відомості

Судова колегія у складі:

Головуючий суддя Прокопенко Л.В.,

судді Власов Ю.Л., Кондратова І.Д.

Секретар С.С.Хлистуненко

Представники:

Від позивача                    Зязіна Ю.О. –предст. (дов. № 04-05/03 від 03.01.08 р.)

Від 3-ої особи           Москвіна Н.С. – предст. (дов. № 1 від 03.01.08 р.), Чорний В.В. –предст. (дов. № 9 від 19.02.07 р.)

Від відповідача          Ішутко С. Ю. –предст. (дов. № 25-17/641 від 03.09.07 р.), Гнатишин Б.Я. –предст. (дов. № 25-17/814 від 24.10.07 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлено про визнання дій посадових осіб Головного Контрольно-ревізійного управління України, а саме: включення до акту перевірки Укрзалізниці неправдивих відомостей про позивача протиправними та зобов’язання відповідача виключити з акту та довідки перевірки Укрзалізниці неправдиві та перекручені відомості про позивача та повідомити про це всіх, кому було надано таке рішення.

Ухвалою суду від 06.12.06 р. відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 29.12.06 р. задоволено клопотання позивача та з метою забезпечення позову заборонено Головному Контрольно-ревізійному управлінню України поширювати, ознайомлювати, розсилати та оприлюднювати через засоби масової інформації спірну Довідку без дати «Про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України («Укрзалізниця») за 2005 р. та перше півріччя 2006 року та Акт №05-21/ від 15.11.06 р. «Про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту»та зобов’язано Головне контрольно-ревізійне управління України повідомити про судовий розгляд органи, в які офіційно направлені спірні довідки та акти.

Ухвалою суду від 22.02.07 р. по справі призначено комплексну бухгалтерську судову експертизу, у зв’язку з чим провадження з розгляду справи зупинено.

08.08.07 р. до суду надійшов експертний висновок по справі, у зв’язку з чим ухвалою від 03.09.07 р. провадження у справі поновлене.

Згідно ухвали Голови суду від 04.09.07 р. справу призначено до судового розгляду у складі: Прокопенко Л.В. –головуюча, судді Власов Ю.Л. та Кондратова І.Д., які ухвалою від 17.09.07 р. закінчили підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 04.10.07 р.

В судовому засіданні 04.10.07 р. оголошено перерву до 01.11.07 р.

Ухвалою суду від 01.11.07 р. розгляд справи відкладено, до судового засідання викликано експерта для дачі пояснень.

В судовому засіданні 13.12.07 р. ДАЗТ «Укрзалізниця»подано адміністративний позов як 3-ї особи з самостійними вимогами на предмет спору, згідно якого ставляться вимоги про зобов'язання відповідача виключити з Довідки про результати фінансово-господарської діяльності в Державній адміністрації залізничного транспорту України та її структурних підрозділів за 2005 та 1 півріччя 2006 року та Акту про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту України від 15.11.2006 р. № 05-21/41 неправдиві та перекручені відомості про Укрзалізницю та повідомити всіх, кому було надано копії цих довідки та акта, а також утриматись від дій, направлених на ознайомлення, публікацію та поширення у будь-якому вигляді повністю або частково Довідки про результати фінансово-господарської діяльності в Державній адміністрації залізничного транспорту України та її структурних підрозділів за 2005 та І півріччя 2006 року та Акта про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту України від 15.11.2006 № 05-21/41, який прийнято судом до спільного розгляду з первісним в частині вимог.

Ухвалою суду від 13.12.07 р. розгляд справи зупинено до 31.01.08 р. включно.

Ухвалами суду від 01.02.08 р., 15.02.08 р. та 18.02.08 р. розгляд справи відкладався.

14.03.08 р. представником 3-ї особи надано уточнення до позовних вимог, в яких він просить також визнати нечинними частини довідок та частин акту.

27.03.08 р. позивачем подано уточнення до позовних вимог щодо змісту інформації, дії щодо розповсюдження якої позивача просить визнати протиправними.

В судових засіданнях 04.04.08 р. та 23.04.08 р. оголошувались перерви на 23.04.08 р. та 23.05.08 р. відповідно.

Ознайомившись з матеріалами справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Плану контрольно-ревізійної роботи Головного контрольно-ревізійного управління України на ІІІ-ІV квартали 2006 року було проведено ревізію фінансово-господарської Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця», про що було складено Довідку без дати «Про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України («Укрзалізниця») за 2005 рік та перше півріччя 2006 року, Довідку без дати про результати ревізії фінансово-господарської діяльності в Державної адміністрації залізничного транспорту України та її структурних підрозділів за 2005 та 1 півріччя 2006 року, Акт №05-21/41 від 28.11.2006р. «Про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту України». Позивач та третя особа з висновками, викладеними у вищезазначених акті та довідках не погодились, про що свідчать підписи представників третьої особи із зауваженнями та запереченнями. Крім того, Третя особа направила заперечення на довідку та акт на адресу відповідача, але відповідач не прийняв зауваження.

Матеріали попередньої перевірки ГоловКРУ стали підставою для порушення 29.09.2005р. кримінальної справи №19-0008 за фактом незаконної приватизації, вчиненої у великих розмірах, майна ДТЕП «Інтертранс», яке згідно з законом не підлягає приватизації. Інформація про порушену справу відносно посадових осіб Міністерства транспорту та зв’язку, Фонду держмайна України, Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця»і Закритого акціонерного товариства «Інтертранс»(позивач) була опублікована у ЗМІ. За результатами останньої перевірки в акті та довідках зазначено про завдані позивачем збитки у великих розмірах у зв’язку з безпідставним наданням позивачу знижок до базових тарифів на перевезення.

ЗАТ «Інтертранс»та Укрзалізниця звернулися до суду за захистом своїх порушених прав, так як вважають, що дії відповідача з розповсюдження недостовірної інформації є незаконними.

Позивач стверджує, що інформація про те, що залізницями України недоотримано доходів (збитки) від перевезень ЗАТ «Інтертранс»на суми 68460301, 73 грн. та 92377259, 25 грн., не відповідає дійсності, оскільки відповідач методологічно неправильно рахує собівартість перевезень та нараховує збитки. Позивач вважає, що порушені його права, які підлягають захисту згідно ст.32 та ст.42 Конституції України, ст.11 Цивільного кодексу України та ст.47 Закону України «Про інформацію». Також, на думку позивача, відповідачем порушено ст. 12 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу»щодо обов’язку службових осіб ГоловКРУ суворо додержувати Конституції України, законів України, прав та інтересів громадян, підприємств, установ і організацій, що охороняються законом.

3-я особа на стороні позивача, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, підтримує позовні вимоги позивача та просить визнати дії посадових осіб, які проводили перевірку, а саме включення до Довідки про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця»за 2005 та І півріччя 2006 року (без дати) до Акту «Про результати перевірки фінансово-господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України»від 28.11.2006 № 05-21/41 (стор. 22-23) та до інших актів з аналогічною інформацією неправдивих відомостей про надання Укрзалізницею знижок по транзитних перевезеннях ЗАТ «Інтертранс», іншим експедиторським фірмам «Транссервіс», ТОВ «Гефест і К», ТОВ «Укр-Ток»протиправними.

3-я особа зазначає, що не згодна з актом перевірки та неодноразово надавала відповідачу свої заперечення, які не були прийняті до уваги та враховані відповідачем.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки вважає, що акт ревізії це не нормативно-правовий акт чи правовий акт індивідуальної дії, тому він не підлягає оскарженню в суді, а може бути оскаржений відповідно до ст.13 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» голові ГоловКРУ.

Відповідач вважає, що фіксація в акті ревізії фактів, виявлених в ході ревізії, жодним чином не зачіпає прав і не породжує ніяких обов’язків підконтрольної установи, оскільки акт не містить вимоги щодо усунення виявлених порушень. Також відповідач зазначає, що під час проведення перевірки не користувався Методичними рекомендаціями по визначенню собівартості в перевезеннях для тарифних цілей, оскільки вважає, що вони не введені в дію.

У наданих додаткових запереченнях відповідач зазначає, що під час проведення перевірки ним проведено розрахунок собівартості перевезень згідно наказу Мінтрансу від 05.02.01 р. №65 «Про затвердження Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті»та наказу Державної адміністрації залізничного транспорту від 29.12.00 р. №635Ц «Про введення в дію Інструкції по калькулюванню собівартості перевезень на залізничному транспорті України», які мають переважну силу порівняно з Методичними рекомендаціями по визначенню собівартості в перевезеннях для тарифних цілей, розроблених науковцями Української академії залізничного транспорту.

З метою перевірки правильності проведених відповідачем розрахунків завданих збитків за клопотанням позивача було доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз проведення комплексної експертизи.

За висновками судової експертизи від 10.07.07 р. №3102/4289 експерти дійшли наступного висновку: при розрахунку ГоловКРУ збитків Укрзалізниці за 2005 р. та І-ше півріччя 2006 р. Методичні рекомендації по визначенню собівартості в перевезеннях для тарифних цілей, розроблені науковцями Української академії залізничного транспорту України, не застосовувались; ГоловКРУ методологічно невірно пораховано собівартість транзитних перевезень; встановити, на підставі якої методики ГоловКРУ провело розрахунок збитків Укрзалізниці в розмірі 92377259, 25 грн., не видається за можливе, так як розрахунок зроблено без посилання на нормативно-правові акти; розрахунок рентабельності перевезень ЗАТ «Інтертранс»вугілля кам’яного та концентратів залізничних за 2005 р. та перше півріччя 2006 р. не проводився; розрахунок понесених Укрзалізницею втрат від надання знижок до тарифів та транзитні перевезення ЗАТ «Інтертранс»протягом 2005 р. нормативними та законодавчими актами не обґрунтовано.

Суд приймає висновок судової експертизи в якості належного доказу по справі в порядку ст. 82 КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу України»відповідач є суб’єктом владних повноважень, а службові особи державних контрольно-ревізійних служб зобов’язані суворо додержувати Конституції України, законів України, прав та інтересів громадян, підприємств, установ і організацій, що охороняються законом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Інструкції про порядок проведення ревізій і перевірок органами державної контрольно-ревізійної служби в Україні, затвердженої наказом ГоловКРУ України від 03.10.97 №121 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24.10.97 за №497/2301 (із змінами і доповненнями) при складанні акта (довідки) ревізії або перевірки повинна бути додержана об'єктивність, ясність і вичерпність опису виявлених фактів і даних та не допускається включення до акту (довідки) ревізії чи перевірки різного роду висновків, пропозицій та не підтверджених документами даних про фінансово-господарську діяльність об'єкта, що ревізується.

Таким чином, відповідач є суб’єктом владних повноважень та діяв у сфері публічно-правових відносин.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт»та ст. 57 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом у міжнародному сполученні встановлюються відповідно до міжнародних договорів та чинного законодавства України.

Відповідно до Конвенції про транзитну торгівлю внутрішньоконтинентальних держав від 08.06.1965, учасницею якої є Україна, транзитному руху й транспортним засобам забезпечується свобода транзиту. Договірні держави зобов'язуються застосовувати до транзитного руху тарифи або збори, які, з урахуванням умов транспорту й міркувань комерційної конкуренції, будуть розумними відносно як їх ставок, так й умов їхнього застосування. Ці тарифи або збори встановлюються таким чином, щоб максимально полегшувати транзитний рух.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про транзит вантажів»тарифи на транзитні послуги (роботи) визначаються договорами (контрактами), зазначеними у ст. 7 цього Закону, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами, для забезпечення їх конкурентоспроможності порівняно з відповідними послугами (роботами) у суміжних державах.

Відповідно до Угоди про проведення узгодженої політики у визначенні транспортних тарифів (ратифіковано Законом України від 10.02.1998р.) в сфері залізничного транспорту діє Рішення Ради голів урядів Співдружності Незалежних Держав від 18.10.1996р. про Концепцію встановлення узгодженої тарифної політики на залізничному транспорті держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Вказаною Концепцією передбачено, що при встановленні тарифів на перевезення вантажів у міждержавному та міжнародному сполученнях залізничні адміністрації керуються наступними принципами: стабільність рівня тарифних ставок для забезпечення виконання довгострокових зовнішньоекономічних контрактів; рівень ставок провізної плати, що оголошуються залізничними адміністраціями на міждержавні та міжнародні перевезення, є максимальними; не збитковість перевезень; можливість зниження залізничною адміністрацією рівня оголошеного тарифу за відстань на своїй території з врахуванням її економічних інтересів.

Відповідно до основних принципів формування й застосування погодженої тарифної політики на перевезення вантажів у міжнародному сполученні, визначених Концепцією встановлення погодженої тарифної політики на залізничному транспорті держав - учасників Співдружності Незалежних Держав, рішення про яку було прийнято Радою голів урядів Співдружності Незалежних Держав 18 жовтня 1996 року й відповідно до пункту 16 статті 2 Тарифної Угоди залізничних адміністрацій держав - учасників Співдружності Незалежних Держав від 17 лютого 1993 року розроблена і затверджується щороку Тарифна Політика Укрзалізниці (ТП УЗ). Положення і ставки ТП УЗ застосовуються при транзитних перевезеннях вантажів по залізницях України та Укрзалізниця має право на зниження рівня ставок на перевезення й додаткові збори ТП УЗ протягом фрахтового року.

Тобто, встановлення Укрзалізницею знижок до тарифів на транзитні перевезення відповідають нормам діючого законодавства.

Щодо позовних вимог по суті, а саме: щодо відповідності законодавству дій відповідача по встановленню фактів заподіяння збитків Укрзалізниці, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних та юридичних осіб щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності. При цьому, обмежень щодо того, які саме дії чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень, не встановлено.

За таких обставин в порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені будь-які дії чи бездіяльність, що порушують права чи інтереси фізичних чи юридичних осіб.

В даному випадку позивачем та 3-ю особою, на думку суду, належним чином доведено факт порушення їх прав та інтересів інформацією, що міститься в довідках та акті. А саме: хоча зазначені документи самі по собі не є актами, що встановлюють факт порушення позивачем та 3-ю особою вимог законодавства, на їх підставі може бути порушено кримінальну справу. Інформація про нанесення збитків Закритим акціонерним товариством «Інтертранс»(позивач) та про те, що, за результатами останньої перевірки в акті та довідках зазначено про завдані позивачем збитки у великих розмірах у зв’язку з безпідставним наданням позивачу знижок до базових тарифів на перевезення була опублікована у ЗМІ..

Зазначені факти є достатніми для висновку про наявність у позивача та 3-ї особи права на оскарження дій відповідача.

Посилання відповідача на те, що в даному випадку позивач мав можливість оскаржити акт перевірки в порядку ст. 13 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»голові ГоловКРУ, не приймаються судом до уваги, оскільки цей закон визначає порядок адміністративного оскарження, тоді як передбачена законодавством процедура адміністративного оскарження не позбавляє зацікавлених осіб права на судове оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 71 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Тобто, в даному випадку саме відповідач як суб’єкт владних повноважень має довести той факт, що його дії під час проведення перевірки Укрзалізниці відповідали законодавству і не порушили прав та інтересів позивача та 3-ї особи.

Відповідач правомірності своїх дій не довів, про що свідчить відсутність обґрунтованого відзиву на позов, а також висновки судової експертизи, згідно яких ГоловКРУ методологічно невірно пораховано собівартість транзитних перевезень; встановити, на підставі якої методики ГоловКРУ провело розрахунок збитків Укрзалізниці в розмірі 92377259, 25 грн., не видається за можливе, так як розрахунок зроблено без посилання на нормативно-правові акти; розрахунок рентабельності перевезень ЗАТ «Інтертранс»вугілля кам’яного та концентратів залізничних за 2005 р. та перше півріччя 2006 р. не проводився; розрахунок понесених Укрзалізницею втрат від надання знижок до тарифів та транзитні перевезення ЗАТ «Інтертранс»протягом 2005 р. нормативними та законодавчими актами не обґрунтовано.

Посилання відповідача на наказ Мінтрансу від 05.02.01 р. № 65 «Про затвердження Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті», на підставі якого, за твердженням відповідача, проведено розрахунок собівартості під час проведення перевірки, не можуть бути прийняті до уваги, так як згідно ч. 2 Методичних рекомендацій вони можуть застосовуватись, в тому числі, для цілей калькулювання собівартості перевезень вантажів, пов’язаних з транспортним процесом, як на транспортних підприємствах, так і на інших підприємствах, що виконують зазначені роботи (послуги), незалежно від форм власності і підпорядкування, але з врахуванням технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства.

Тобто, безпосередньо в зазначеному наказі передбачений необов’язковий характер застосування Методичних рекомендацій, а також обов’язкове врахування технологічних і організаційних особливостей кожного підприємства.

Щодо наказу Державної адміністрації залізничного транспорту від 29.12.00 р. №635Ц «Про введення в дію Інструкції по калькулюванню собівартості перевезень на залізничному транспорті України», то ця інструкція встановлює порядок розподілення витрат по статтях і господарствах та здійснення розрахунків собівартості вантажних та пасажирських перевезень по Укрзалізниці в цілому, тобто в середньому. Як зазначено в вищевказаній Інструкції, собівартість перевезень диференціюється по сполученнях: вантажних –у міждержавному (в тому числі транзит, імпорт, експорт) та внутрішньодержавному (пряме, місцеве), пасажирських тощо. Крім того, собівартість по видах перевезень значно змінюється по окремим залізничним напрямкам та залізницях внаслідок різного технічного оснащення й технології виконання окремих операцій технологічного процесу, диференціації вантажів, які перевозяться та типів рухомого складу тощо.

Таким чином, за допомогою цієї Інструкції можна вирахувати середню величину собівартості транзитних перевезень, але по конкретному випадку перевезень собівартість може значно змінитися та не співпадати із середньою величиною, тому не може бути підставою для нарахування збитків на підставі розрахунків за ціною нижче середньої собівартості.

Зазначене дає підстави для висновку про те, що Інструкція не може використовуватися для визначення собівартості вантажів у транзитних перевезеннях, яка має певну специфіку і не може прирівнюватися до середньої собівартості транзитних перевезень.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно.

Вищевикладені обставини дають суду підстави для висновку про те, що оскаржувані дії відповідача щодо включення до довідок та акту від 28.11.06 р. інформації про надання знижок ЗАТ «Інтертранс»менше від фактичної собівартості та нанесення збитків Укрзалізниці є необґрунтованими та недобросовісними, що є достатнім для визнання їх протиправними, а також зобов’язання відповідача виключити зазначену інформацію з довідок та акту від 28.11.06 р.

Щодо позовних вимог Укрзалізниці в частині визнання нечинними частин довідок та актів, то в цій частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, так як довідки та акт перевірки не є рішеннями відповідача як суб’єкта владних повноважень, що можуть бути оскаржені, згідно ст. 17 КАС України.

Крім того, нечинним може бути визнаний акт, який не набув чинності, тоді як складені довідки та акт перевірки не є рішеннями суб’єкта владних повноважень, і щодо них не передбачено процедури набуття чинності.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 2, 17, 71, 160-163, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги позивача та 3-ї особи з самостійними вимогами на предмет спору задовольнити частково.

2.          Визнати дії посадових осіб Головного контрольно-ревізійного управління України щодо включення до довідки без дати «Про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України («Укрзалізниця») за 2005 рік та перше півріччя 2006 року»(стор.8-12), довідки без дати про результати ревізії фінансово-господарської діяльності в Державній адміністрації залізничного транспорту України та її структурних підрозділах за 2005 та І півріччя 2006 р. (стор.9-10), акту №05-21/41 від 28.11.06 р. «Про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту України»(стор. 22-23) про надання знижок Закритому акціонерному товариству «Інтертранс»менше від фактичної собівартості та нанесення збитків Укрзалізниці, протиправними.

3.          Зобов’язати Головне контрольно-ревізійне управління України виключити з довідки без дати «Про результати ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Головного комерційного управління Державної адміністрації залізничного транспорту України («Укрзалізниця») за 2005 рік та перше півріччя 2006 року, довідки без дати про результати ревізії фінансово-господарської діяльності в Державній адміністрації залізничного транспорту України та її структурних підрозділах за 2005 та І півріччя 2006 р., акту №05-21/41 від 28.11.06 р. «Про результати ревізії Державної адміністрації залізничного транспорту України»інформацію про нанесення Закритим акціонерним товариством «Інтертранс»збитків Укрзалізниці шляхом обов’язкового долучення до зазначених довідок та акту рішення суду, а також письмового повідомлення про прийняте судове рішення всіх, кому було надано відомості про збитки, завдані Закритим акціонерним товариством «Інтертранс» Укрзалізниці.

4.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.          Постанова може бути оскаржена в порядку ст. 186 КАС України.

Судова колегія:

Головуючий суддя                                                                       Л.В.Прокопенко

Судді                                                                                                    Ю.Л.Власов

І.Д.Кондратова