ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"02" червня 2008 р.                                                            Справа №13/159-НА

За позовом           Універсальної товарної біржі

м.Волочиськ

до                     Державної податкової інспекції

у Волочиському районі м.Волочиськ

про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень                                         рішень № /0 від 28.02.2008 р. та № /0                                                   від 28.02.2008 р., якими донараховано єдиного податку у сумі           1043 грн. основного платежу та штрафних (фінансових)           санкцій у сумі 522 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі           82704,57 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 165409,14 грн., а всього донараховано податкового зобов’язання на суму 249678,71 грн.

Суддя Матущак О.І.

За участю представників сторін:

позивача:            Куковицький Д.В. за довіреністю від 03.03.2008 р.;

Ткачук І.І. –начальник ;

відповідача: Тарасюк П.Г. –за довіреністю № 857/10-025 від 26.01.2008 р.

Постанова приймається 02.06.2008 р., оскільки в судових засіданнях 24.03.2008 р., 15.04.2008 р., 05.05.2008 р. оголошувалися перерви.

Позивач у позові просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 28.02.2008 р. та № /0 від 28.02.2008 р., якими донараховано єдиного податку у сумі 1043 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 522 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі           82704,57 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 165409,14 грн.

Обгрутнтовує свої вимоги тим, що оскільки у відповідності до ст.1 Закону України „Про товарну біржу”, п.2.2 Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Волочиської районної державної адміністрації 29.10.2004 р. та Положення про біржові торги, затвердженого загальними зборами засновників згідно протоколу № 7 від 25.02.2005 р., позивач надає послуги у укладанні договорів і при цьому не є посередником оскільки на отритмує на власний рахунок кошти від покупця з подальшою передачею їх продавцю із різницею яка може складати дохід. Тому, вважає, що податковий орган під час проведення перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень неправомірно до нього застосував п.12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, оскільки біржа не є посередником а відповідно і податковим агентом.

Також, оскільки сторонами під час укладання біржових угод виступали приватні підприємці –суб’єкти підприємницької діяльності, тому вважає що така неправомірна поведінка податкового органу сприятиме подвійному оподаткуванню одного і того ж доходу, де під час укладання угоди податковим агентом виступає біржа а підприємець під час подання щоквартального звіту у відповідності до п.4 ст. 14 розділу 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” повинен віднести вказаний дохід до загальної суми одержаного доходу, яка в окремих випадках підлягає оподаткуванню.

Крім цього позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про те, що неправомірно платником єдиного податку не включено в базу оподаткування поворотну фінансову допомогу у сумі 10000 грн. з огляду на те, що вона у одному і тому ж податковому періоді була у відповідності до видаткового касового ордеру № 218 від 29.12.2006 р. повернута.

Відповідач у відзиві позовних вимог не визнав, а його представники в судових засіданнях в цілому зазначили наступне.

Щодо донарахування суми 82704,57 грн. податку з доходів фізичних осіб, то податковий орган під час проведення перевірки керувався ст. п. 12.3 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” згідно якого, біржа є посередником а відповідно і податковим агентом щодо нарахування та контролю сплати до бюджету такого податку. Віднесення біржі до податкових агентів також додатково обґрунтовує тим, що у відповідності до ст. 15 Закону України „Про товарну біржу” угода вважається укладеною тільки з моменту її реєстрації на біржі і покупець набуває право власності на придбане на біржових торгів майно.

Оскільки під час перевірки біржею договір про отримання фінансової поворотної допомоги у сумі 10000 грн. не був пред’явлений а у книзі обліку доходів і витрат в графі призначення платежу значився прочерк, тому належить прийти до висновку що вказана сума є виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у відповідності до ст. 1 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 р. „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”. Також під час перевірки позивачем не пред’являвся і видатковий касовий ордер № 218 від 29.12.2006 р. згідно якого така фінансова допомога була повернута.

На підставі зазначеного, відповідач вважає що поворотна фінансова допомога, отримана суб’єктом малого підприємництва –платником єдиного податку, належить до інших доходів підприємства, які виникають у процесі звичайної діяльності, але не пов’язані з операційною діяльністю, відображається в графі 5 „Позареалізаційні доходи та виручка від іншої реалізації” книги обліку доходів і витрат суб’єкта малого підприємництва – юридичної особи і включається до бази обкладення єдиним податком.

Крім зазначеного вище, представником позивача у судовому засіданні подано прибутковий касовий ордер на суму 394 грн. від 29.06.2006 р. отриманих від працівника біржі Ткачука І.І. грошових коштів за путівку на санаторно-курортне лікування, а також щодо вказаного ордеру надано наступне пояснення. Згідно додатку № 4 до акту перевірки податкового органу від 20.02.2008 р., до бази оподаткування за 2-й квартал 2006 р. внесено вказану вище суму, тому крім суми 990 грн. донарахованого єдиного податку податковим повідомленням-рішенням № /0 від 28.02.2008 р. внаслідок отриманої фінансової допомоги, включено суму 48 грн. як різницю між даними ДПІ та заявленої суми до сплати платником єдиного податку за 2-й квартал 2006 р.

Позивач також не погоджується із таким донарахуванням, оскільки у цьому випадку отримані ним кошти транзитом перераховані у цьому ж звітному періоді Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності і не можуть бути базою оподаткування єдиним податком, оскільки не можуть розцінюватися як виручка від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), що передбачено у ст. 1 Указу Президента України № 727/98 від 03.07.1998 р. „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

Письмові заперечення щодо такого донарахування відповідачем господарському суду не подавалися.

Враховуючи доводи та заперечення представників сторін, розглядом матеріалів справи господарським судом встановлено наступне.

За наслідками проведеної ДПІ у Волочиському районі перевірки складено акт № 134/23/33233403 від 20.02.2008 р. „Про результати виїзної планової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Універсальною товарною біржею за період з 29.10.2004 р. по 30.09.2007 р.” на підставі якого у відповідності до п.п. б) 4.2.2 ст. 4 та п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” прийнято податкові повідомлення-рішення № /0 від 28.02.2008 р. та № /0 від 28.02.2008 р., якими донараховано позивачу єдиного податку у сумі 1043 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 522 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі 82704,57 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 165409,14 грн., а загалом донараховано до сплати суму 249678,71 грн.

Підставою донарахування суми 82704,57 грн. податку з доходів фізичних осіб та відповідно застосування штрафних (фінансових) санкцій, стали факти неутримання такого податку із фізичних осіб- суб’єктів підприємницької діяльності, по 16 біржових угодах купівлі-продажі рухомого майна за період з 15.02.2006 р. по 16.08.2007 р., чим допущено порушення п.1.15 ст.1, п.12.3 ст. 12 та п.п. 17.2 а) п. 17.2 ст. 17 Закону України Про податок з доходів фізичних осіб”.

Проте, господарський суд надаючи правову оцінку названому вище факту вважає за належне відмітити наступне.

У відповідності до п.п. 1.15 ст. 1, п.п 8.1.1, п. 8.1 ст. 8, п. 12.3 ст. 12, п.12.5 ст. 12 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”, податковий агент - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента - юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

Податковий агент, який нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід на користь платника податку, утримує податок від суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену у відповідних пунктах статті 7 цього Закону.

Якщо об'єкт рухомого майна продається за посередництвом юридичної особи (її філії, відділення, іншого відокремленого підрозділу) або представництва нерезидента, то така особа вважається податковим агентом платника податку стосовно оподаткування доходів, отриманих таким платником податку від такого продажу.

Податковим агентом при здійсненні операцій з відчуження об'єктів рухомого майна в порядку, передбаченому в статті 12 цього Закону, є нотаріус, який посвідчує відповідний договір або дійсність підписів сторін угоди за наявності документа про сплату податку сторонами договору.

Для оформлення договору платник податку зобов'язаний здійснити дії щодо сплати податку з доходу від операцій з відчуження об'єктів рухомого майна, а нотаріус - дії щодо подання інформації податковому органу в порядку, передбаченому в пункті 11.3 статті 11 цього Закону.

З поміж усіх можливих податкових агентів, передбачених п. 12.3 ст. 12 названого Закону, законодавець у п. 12.5 ст. 12 цього ж Закону виділяє лише нотаріуса, інші повинні відповідати вимогам, передбаченим п. 12.3 ст. 12 цього Закону. До таких вимог (критеріїв) належить зазначена обов’язкова обставина, така як посередництво юридичної особи при здійсненні продажі.

Згідно ст. 1 Закону України „Про товарну біржу”, товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку.

Діяльність товарної біржі здійснюється відповідно до цього Закону та чинного законодавства України, статуту біржі, правил біржової торгівлі та біржового арбітражу.

Також, згідно ч.7 ст. 279 Господарського кодексу України, товарна біржа не займається комерційним посередництвом і не має на меті одержання прибутку.

У п. 2.2 ст. 2 Статуту, зареєстрованого державним реєстратором Волочиської районної державної адміністрації 29.10.2004 р., Універсальна товарна біржа здійснює посередницьку діяльність лише щодо купівлі-продажі і оренди нерухомого жилого і нежилого майна.

Підсумовуючи зазначене вище, господарський суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідач не відповідає вимогам чинного податкового і іншого господарського законодавства, згідно яких, його беззаперечно можна віднести до податкового агента лише з огляду на припущення про здійснення ним посередницької діяльності.

Крім цього, у відповідності до п.п. 4.4.1, п. 4.4 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, який регулює конфлікт інтересів, передбачено, що у разі коли норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов'язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Саме з огляду на зазначене вище, господарський суд приходить до висновку про неправомірність дій контролюючого органу щодо донарахування суми основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій по податку з доходів фізичних осіб.

Доводи позивача неправомірності дій податкового органу з огляду на укладання угод де сторонами виступали приватні підприємці –суб’єкти підприємницької діяльності та внаслідок цього можливого подвійного оподаткування одного і того ж доходу, господарським судом відхиляються, оскільки із змісту вказаних у акті перевірки ДПІ шістнадцяти угод неможливо зробити висновок про те, що вони укладені від покупця саме як приватними підприємцями а не фізичними особами.

Що стосується віднесення до бази оподаткування єдиним податком суми поворотної фінансової допомоги у розмірі 10000 грн. та суми 394,8 грн. за путівку на санаторно-курортне лікування то з цього приводу господарським судом встановлено наступне.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 71, 86, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п 3, 6, 7 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України”, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення № /0 від 28.02.2008 р. та № /0 від 28.02.2008 р., якими Волочиською державною податковою інспекцією донараховано Універсальній товарній біржі м. Волочиськ єдиного податку у сумі 1043 грн. основного платежу та штрафних (фінансових)санкцій у сумі 522 грн., податку з доходів фізичних осіб у сумі 82704,57 грн. основного платежу та штрафних (фінансових) санкцій у сумі 165409,14 грн.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено 13.06.2008 р.

Суддя

Віддрук. прим. :

- до справи,

- позивачу,

- відповідачу.