ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№
2/427-07

Вищий
господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді               Кузьменка М.В., суддів Васищака
І.М., Палій В.М., за участю представника позивача ОСОБА_2розглянувши у
відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Лотос ЛТД” на ухвалу господарського суду Херсонської області
від 3 грудня 2007 року та постанову Запорізького апеляційного господарського
суду від 5 лютого 2008 року у справі № 2/427-07 за позовом ОСОБА_1до товариства
з обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД”, третя особа-приватне підприємство
“Аудит - Гарант”, про стягнення 100 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 року
ОСОБА_1звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до
товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД” про стягнення вартості
частини майна, пропорційній його частці у статутному капіталі товариства.

Також
позивач просив суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно, яке
належить відповідачу.

Ухвалою
господарського суду Херсонської області від 3 грудня 2007 року (суддя
С.Скобєлкіна), залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 5 лютого 2008 року, накладено арешт на нерухоме майно,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Товариство
з обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД” просить ухвалу та постанову господарських
судів скасувати з підстав порушення господарськими судами статей 32, 33, 66, 86
Господарського процесуального кодексу України.

ПредставникОСОБА_1
проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія
суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За
змістом статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський
суд має право вжити заходів до забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів
може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.
Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо
обґрунтоване припущення господарського суду, що майно, яке є у відповідачів на
момент пред'явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позов
забезпечується з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін, а також
інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Предметом
позову у даній справі є стягнення вартості частини майна господарського
товариства, пропорційній частці засновника, який вийшов із товариства. За
розрахунками позивача, розмір частки, яку він має отримати, дорівнює 100 000
грн.

За
змістом статті 144 Цивільного кодексу України, статті 52 Закону України “Про
господарські товариства” статутний капітал товариства з обмеженою
відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників.

Відповідно
до частини 2 статті 148 Цивільного кодексу України порядок і спосіб визначення
вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а
також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Статутом
товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД” встановлено, що
часткаОСОБА_1 дорівнює 18, 2 відсотки статутного фонду (пункт 4.9).

Кожному
учаснику видається свідоцтво товариства, яке підтверджує розмір його долі в
статутному фонді, за умови внесення учасником свого вкладу в повному розмірі. В
свідоцтві також вказується склад майна в натуральній формі, перелічуються
майнові та немайнові права, які вносяться в якості вкладу (пункт 6.6 Статуту).

В
матеріалах справи відсутні будь-які докази про внесення позивачем активів до
статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД”.

За
обставин не подання доказів, на підставі яких позивач обґрунтовує заяву про
забезпечення позову та не визначення вартості частини майна, що пропорційна
його частці у статутному капіталі товариства, застосоване господарським судом
обмеження власника розпоряджатися майном не є адекватним заходом забезпечення
позову.

Крім
того, в ухвалі місцевого суду та постанові апеляційної інстанції відсутні
вказівки на обставини, які свідчили б про утруднення в подальшому виконання
судового рішення при невжитті заходів до забезпечення позову, а отже господарські
суди, порушуючи вимоги статей 67 і 86 Господарського процесуального кодексу
України, прийняли невмотивовану ухвалу про забезпечення позову.

Зазначені
порушення процесуального закону є достатніми підставами для скасування судових
актів, що оспорюються.

Керуючись
статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю “Лотос ЛТД” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської
області від 3 грудня 2007 року та постанову Запорізького апеляційного
господарського суду від 5 лютого 2008 року у справі № 2/427-07 скасувати.

У
задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Справу
№ 2/427-07 передати до господарського суду Херсонської області.

Головуючий,
суддя

М. В.
Кузьменко

СуддяІ.
М. Васищак

СуддяВ.М.
Палій