ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2008 р.

№ 15/30-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Губенко Н.М.

суддів

Барицької Т.Л.

Подоляк О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі"

на рішення

від

та на постанову

від

господарського суду Харківської області

31.03.2008

Харківського апеляційного господарського суду

12.05.2008

у справі

№ 15/30-08

за позовом

Акціонерної компанії "Харківобленерго"

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєк Технолоджі"

про

спонукання до укладення додаткової угоди

у судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача

Солдатенко А.М.;

- відповідача

повідомлений, але не з'явився

В судовому засіданні 03.09.2008 на підставі ст. 77, 111-5 Господарського процесуального кодексу України була оголошена перерва до 01.10.2008.

ВСТАНОВИВ:

АК "Харківобленерго" звернулася до господарського суду Харківської області з позовом про спонукання ТОВ "Вєк Технолоджі" до укладення додаткової угоди до договору на транзит (передачу) електричної енергії № 21/22/11 від 22.11.2005 на запропонованих умовах та покласти на відповідача витрати з ведення справи.

Рішенням господарського суду Харківської області від 31.03.2008 у справі № 15/30-08 (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково. Зобов'язано відповідача укласти додаткову угоду до договору на транзит (передачу) електричної енергії № 21/22/11 від 22.11.2005, виклавши п. п. 4.1, 4.2 в редакції позивача; в іншій частині в позові було відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2008 у справі № 15/30-08 (колегія суддів у складі: Карбань І.С. –головуючий суддя, судді Бабакова Л.М., Шутенко І.А.) апеляційну скаргу ТОВ "Вєк Технолоджі" залишено без задоволення;

рішення господарського суду Харківської області від 31.03.2008 у справі № 15/30-08 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх судових інстанцій, ТОВ "Вєк Технолоджі" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 31.03.2008 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2008 у справі № 15/30-08 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АК "Харківобленерго" відмовити повністю.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судом апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку норм процесуального права, а саме: ст. 43, ч. ч. 5, 7 ст. 105 ГПК України, п. п. 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 "Про судове рішення", та неправильне застосування норм матеріального права: ч. 4 ст. 179, ч. 3 ст. 184 Господарського кодексу України; судами обох інстанцій не прийнято до уваги лист НКРЕ України від 08.04.2008 № 2263/10/17-08 (а.с. 136-138).

Так, скаржник зазначає, що умови договору на транзит (передачу) електричної енергії між сторонами визначені примірним договором і АК "Харківобленерго" не мала права нав'язувати ТОВ "Вєк Технолоджі" умови договору, відмінні від примірного договору, таке можливо тільки за взаємною згодою, а згоди ТОВ "Вєк Технолоджі" на такі умови немає.

Крім того, на думку скаржника, запропоновані зміни до договору не є фінансовими гарантіями АК "Харківобленерго" щодо належного виконання ТОВ "Вєк Технолоджі" умов договору, порушують права і законні інтереси останнього та не можуть бути включені до договору.

Також скаржник посилається на порушення АК "Харківобленерго" норм антимонопольного законодавства.

У відзиві на касаційну скаргу АК "Харківобленерго" заперечує проти доводів ТОВ "Вєк Технолоджі", викладених у касаційній скарзі, та просить залишити постанову апеляційну господарського суду без змін, а вимоги касаційної скарги без задоволення.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм господарськими судами першої та апеляційної інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх судових інстанцій встановлено, що:

- 22.11.2005 між сторонами було укладено договір № 21/22/11 на транзит (передачу) електричної енергії з протоколом розбіжностей. Відповідно до п. 11.1. даного договору, договір набрав чинності з 01.01.2006 і діє до 31.12.2006. В подальшому сторонами була досягнута згода щодо продовження дії вказаного договору до 31.12.2007 (додаткова угода від 05.12.2006) та до 31.03.2008 (додаткова угода від 27.12.2007);

- 04.01.2008р. у зв'язку із внесенням впродовж 2007 року змін до законодавчих актів, які регулюють відносини, пов'язані з передачею та постачанням електричної енергії, для приведення договірних відносин між АК "Харківобленерго" та ТОВ "Вєк Технолоджі" до норм чинного законодавства, АК "Харківобленерго" звернулась до ТОВ "Вєк Технолоджі" з листом № 01-35/23 від 04.01.2008, в якому пропонувала ТОВ "Вєк Технолоджі" на підставі п. 2.2 договору № 21/22/11 від 22.11.2005 внести відповідні зміни до договору № 21/22/11 від 22.11.2005 на транзит (передачу) електроенергії шляхом укладення додаткової угоди;

- 22.01.2008 АК "Харківобленерго" отримала від ТОВ "Вєк Технолоджі" лист № 10/01 від 21.01.2008 та два протоколи узгодження розбіжностей до додаткової угоди від 10.01.2008 до договору на транзит (передачу) електричної енергії № 21/22/11 від 22.11.2005;

- у протоколі узгодження розбіжностей до додаткової угоди від 10.01.2008 ТОВ "Вєк Технолоджі" виключило пункти 1.1., 1.2., 1.З., 1.4.; всі інші умови додаткової угоди від 10.01.2008 були залишені без змін;

- відносно розбіжностей, зазначених у пунктах 1.2, 1.3. (п. 4.1.та п. 4.2. договору № 21/22/11 від 22.11.2005) та пунктах 1.1, 1.4 (п. 3.1.1 та 5.1 договору №21/22/11 від 22.11.2005р.) додаткової угоди від 10.01.2008, сторони не дійшли згоди у зв'язку з чим АК "Харківобленерго" звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Вєк Технолоджі" про спонукання до укладення додаткової угоди від 10.01.2008;

- згідно з п. 1.2 та п. 1.3 додаткової угоди від 01.10.2008 АК "Харківобленерго" запропонувала ТОВ "Вєк Технолоджі" п. 4.1. та п. 4.2. договору № 21/22/11 від 22.11.2005 на транзит (передачу) електроенергії викласти в наступній редакції:

п. 4.1. "ПНТ на розрахунковий рахунок Компанії здійснює поетапну передоплату вартості послуг з передачі електричної енергії та додаткових (інформаційних) послуг наступним чином: 1-й платіж - до 13:00 годин передостаннього банківського дня місяця, що передує розрахунковому, відповідно у розмірі не менше 1/3 від вартості послуг Компанії. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/6 від вартості послуг Компанії в кожен з наступних періодів: 2-йплатіж-з 06 до 10; 3-й платіж-з 11 до 15; 4-й платіж-з 16 до 20; 5-й платіж - з 21 до 25 числа розрахункового місяця.

При цьому розмір оплати в указані періоди повинен бути не менше вартості послуг Компанії, які визначені згідно з абзацом 2 п. 4.1. Договору, на 5 днів вперед";

п. 4.2. "Якщо ПНТ не здійснив платіж до 13:00 годин (час зарахування коштів на поточний рахунок Компанії) передостаннього банківського дня місяця, що передує розрахунковому, відповідно до п.4.1 цього Договору, електрична енергія ПНТ не передається і Компанія виключає Повідомлення ПНТ із реєстру, що надається до ДПЕ, про що Компанія повідомляє ПНТ, ДПЕ та споживачів. У цьому випадку єдиним постачальником електричної енергії для її подальшого постачання споживачам є Компанія";

- згідно з п. 5.1 договору купівлі-продажу електричної енергії між АК "Харківобленерго" та ДП "Енергоринок" АК "Харківобленерго" надає до ДПЕ електронною поштою до 19 числа місяця, що передує розрахунковому, реєстри повідомлень на замовлений обсяг купівлі електричної енергії ПНТ у ДПЕ, погоджені Енергокомпанією;

- у разі невиконання ПНТ своїх зобов'язань щодо оплати послуг з транзиту електроенергії та інформаційних послуг, взятих на себе згідно з п. 3.2.9 Договору, АК "Харківобленерго" має право тільки до останнього дня місяця, що передує розрахунковому, скоригувати реєстр повідомлень, надісланий до ДПЕ;

- пунктом 3.7.10. Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами", затверджених Постановою НКРЕ від 13.06.1996 № 15 передбачено, що ліцензіат має право вимагати виправдані фінансові гарантії у зв'язку зі своєю ліцензованою діяльністю згідно із чинним законодавством України у суб'єктів підприємництва, пов'язаних з ним договірними відносинами;

- на підставі викладеного, апеляційний господарський суд погодився із висновком господарського суду першої інстанції, що запропоновані АК "Харківобленерго" зміни до п. 4.1. та 4.2. договору № 21/22/11 від 22.11.2005 на транзит (передачу) електроенергії, викладені у п. 1.2 та п. 1.3 додаткової угоди від 10.01.2008, можуть бути включені до договору № 21/22/11 від 22.11.2005, оскільки є гарантіями АК "Харківобленерго" щодо належного виконання ТОВ "Вєк Технолоджі" умов договору № 21/22/11 від 22.11.2005, не порушують прав та законних інтересів останнього та обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що посилання ТОВ "Вєк Технолоджі" на примірний договір є безпідставними, оскільки останнім під час врегулювання спірних розбіжностей не було запропоновану власну редакцію спірних умов.

В свою чергу, посилання ТОВ "Вєк Технолоджі" на те, що запропоновані зміни до договору не є фінансовими гарантіями, а також на порушення АК "Харківобленерго" норм антимонопольного законодавства, не були прийняті судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не стосуються предмету спору.

Вищий господарський суд України не може погодитися із зробленими судами попередніх судових інстанцій висновками з огляду на таке.

Верховний Суд України в ч. 2, 3 п.1 Постанови Пленуму від 29.12.1976 р. № 11 з наступними змінами “Про судове рішення” роз’яснив, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Місцевий та апеляційний суди при вирішенні спору не дотримались наведених роз’яснень Верховного Суду України, не виконали вимог відповідно п.3 ст. 84, п.7 ст. 105 ГПК України, та в порушення ст. 43 ГПК України не забезпечили повного, об’єктивного та всебічного розгляду справи.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суди виходили виключно з пояснень позивача, залишаючи без уваги та відповідного аналізу доводи та заперечення відповідача. Наведене є порушенням норм Господарського процесуального кодексу України, що зобов’язують суд забезпечувати сторонам рівність перед законом і судом (ст. 42), змагальність сторін (ст. 43).

Так, відповідно до пункту 2.4 Умов та Правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом, затверджених постановою НКРЕ від 12.08.1996 №36, суб'єкт господарювання, який у встановленому законодавством порядку отримав ліцензію на здійснення постачання електричної енергії за нерегульованим тарифом (ліцензіат), укладає договір про передачу його електричної енергії до споживачів з власником місцевих (локальних) електромереж.

Такий договір укладається з врахуванням положень постанови НКРЕ від 19.10.2005 № 934 "Про схвалення Примірного договору на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами між постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом та електропередавальною організацією".

Разом з тим, в силу ч. 4 ст.179 ГК України, при укладанні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Такі ж положення щодо свободи договорів передбачені ст. 67 Господарського кодексу України.

Однак, ні місцевим, ні апеляційним господарськими судами не було обговорено можливості застосування чи незастосування при вирішенні спору положень законодавства про свободу договору.

У вирішенні спору суди не послались на норми матеріального чи процесуального права, якими передбачені умови та підстави спонукання господарюючого суб’єкта укласти відповідну угоду.

Враховуючи викладене, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а справа –передачі для розгляду суду першої інстанції.

При новому розгляді справи господарському суду належить врахувати викладене в цій постанові, вжити заходів щодо повного, об’єктивного, всебічного з’ясування обставин справи, дійсних прав та обов’язків сторін і залежно від установленого прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ "Вєк Технолоджі" задовольнити частково.

Скасувати рішення господарського суду Харківської області від 31.03.2008 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2008 у справі № 15/30-08.

Справу № 15/30-08 направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя                                                    Н.М. ГУБЕНКО

Судді                                Т.Л. БАРИЦЬКА

О.А. ПОДОЛЯК