ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"16" травня 2008 р.

Справа № 18/65

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ТимошевськоїВ.В. при секретарі судового засідання Горловій М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №18/65

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді, м. Кіровоград

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Автобусний парк 13527", м. Кіровоград

про стягнення 384117грн.

Представники сторін:

від позивача - Тімохіна Ю.В., довіреність № 2 від 03.01.08, головний спеціаліст - юрисконсульт;

від відповідача - Замедянська Н.М., довіреність № б/н від 11.12.07 адвокат.

Час прийняття постанови: 10 год. 30 хв.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Кіровограді подано позовну заяву № 07-10/68 від 17.04.2008 року про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Автобусний парк 13527" заборгованості в сумі 384117 грн., з яких 185071,71 грн. недоїмки зі сплати страхових внесків, 176208,03 грн. штрафу та 22837,26 грн. пені.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач позов не заперечив та пояснив наявність заборгованості відсутністю грошових коштів.

В судовому засіданні 16.05.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі по тексту - Закон).

За вимогами частини 3 статті 18 вказаного Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України. Платниками страхових внесків згідно зі статтею 14 та 15 Закону є страхувальники-роботодавці, які набувають статусу платників страхових внесків з дня їх взяття на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, є Пенсійний фонд, який, при цьому, є центральним органом виконавчої влади, що слідує з Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. №121, та Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1261 від 24.10.2007 р.

Виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція та підвідомчі їй територіальні органи, які уповноважені стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків та застосовувати санкції, передбачені Законом (ст.63, 64 Закону). З урахуванням частини 12 Прикінцевих Положень Закону України №1058-ІV функції виконавчої дирекції та її територіальних органів протягом п'яти років з дня набрання чинності цим Законом виконують відповідно Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески для роботодавця нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Обчислюються страхові внески виключно у грошовій формі та мають сплачуватись за відповідний базовий період (календарний місяць) не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду та підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції (ст. 20 Закону).

Відкрите акціонерне товариство "Автобусний парк 13527" зареєстровано в органах Пенсійного фонду як платник страхових внесків (а.с.27).

Як слідує з розрахунків сум страхових внесків з січня по лютий 2008 р. (а.с.9-12) та підтверджується даними картки особового рахунку платника (а.с.22-26), за відповідачем присутня заборгованість по сплаті страхових внесків у сумі 185 071,71 грн., яка виникла за період з 20.02. по 20.03.2008 р.

Згідно з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого Правлінням ПФУ 19.12.2003 р. №21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду борги зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу про сплату боргу (пункт 8.2.). Страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми (пункт 8.4.). У разі незгоди з розрахунком суми вимог страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження має право на оскарження в судовому порядку (пункт 8.5.). Якщо страхувальник, який одержав вимогу, не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив і не оскаржив вимогу, або узгодив і не сплатив, орган Пенсійного фонду може звернутися до органів державної виконавчої служби для стягнення у встановленому законом порядку (пункт 8.8.). У зазначених випадках орган Пенсійного фонду має право також звернутися до суду з відповідним позовом (частина 3 статті 106 Закону).

З урахуванням викладених вимог, позивачем було сформовано вимоги №Ю- 168-у від 03.03.2008 р. на суму 129 297,48 грн. (а.с. 13) та № Ю-256 від 01.04.2008 року на суму 159 474,23 грн. (а.с. 15), які отримані відповідачем, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 14).

За повідомленням позивача вказані вимоги на виконання до органів ДВС не пред'являлись та відповідачем не оскаржувались (а.с.19).

Крім того, рішенням начальника Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді №135 від 31.01.2008 р. за несвоєчасну сплату страхових внесків до відповідача застосовано фінансову санкцію (штраф) у сумі 176 208,03 грн. та нараховано пеню у сумі 22 837,26 грн. (а.с.8). Примірник даного рішення отримано відповідачем, про що свідчить підпис головного бухгалтера підприємства про отримання (а.с. 8).

Відповідно до частини 2 пункту 13 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. При цьому, в цей же строк страхувальник має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного органу Пенсійного фонду, яким прийнято рішення.

Крім того, згідно з пунктом 14 статті 106 вказаного Закону рішення органу Пенсійного фонду про нарахування пені або накладення штрафу є виконавчим документом, яке може бути передано для виконання державній виконавчій службі.

За повідомленням Управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді від 25.04.2008 р. рішення №135 від 31.01.2008 р. до органів державної виконавчої служби не пред'являлось та відповідачем не оскаржувалось (а.с.21).

Відповідно до пунктів 13, 14 статті 106 Закону України "Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування" суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. Несплачені суми фінансових санкцій і пені стягуються в такому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Відповідач в поданій до суду заяві адміністративний позов визнав в повному обсязі ( а.с. 28).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач може визнати адміністративний позов протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи.

Згідно ч. 3 ст. 136 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення у зв'язку з визнанням адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими ст. 112 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову та прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Враховуючи те, що визнання адміністративного позову відповідачем не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси, господарський суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем адміністративного позову та з огляду на наявні в матеріалах справи докази задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. 71, ч. 4 ст. 94, ч.ч. 3-4 ст. 112, ч. 3 ст. 136, ст.ст. 160, 161, 162, 163, ч. 2 ст. 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Автобусний парк 13527" (25014, м. Кіровоград, вул. Аерофлотська, 15, р/р 0774 в "Промінвестбанку", МФО 323301, ідентифікаційний код 03117292) на користь управління Пенсійного фонду України в м.Кіровограді (25001, м.Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 4, р/р 26 в Кіровоградському обласному управлінні Ощадбанку, МФО 323475, код 20650088) - 384 117 грн. заборгованості, з них: 185 071,71 грн. недоїмки зі сплати страхових внесків, 176 208,03 грн. штрафу та 22 837,26 грн. пені.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська