СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Нанікашвілі Ірина Анатоліївна, довіреність №251 від 12.09.08;

відповідача: Щербіна Дмитро Сергійович, довіреність №45/100 від 25.05.07;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 19 червня 2008 року у справі № 2-16/14482-2007А

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Газ" (12 км Московського шосе, Сімферополь, 95000)

до           Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим (вул. М. Залки, 1/9, Сімферополь, 95053)

про спонукання до внесення змін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс-Газ" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з адміністративним позовом про зобов’язання Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим зарахувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Газ" невідшкодовану із державного бюджету суму податку на додану вартість у рахунок сплати податку на прибуток до державного бюджету в сумі 152796,90 грн. згідно першій податковій вимозі від 13.09.2007 року № 1/2636.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Омельченко В.А.) від 22.01.2008 року у справі № 2-16/14482-2007А, яку було залишено без змін ухвалою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 року, позов задоволено. Зобов’язано Державну податкову інспекцію в місті Сімферополі зарахувати на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Газ" невідшкодовану з державного бюджету суму податку на додану вартість за рахунок податку на прибуток до державного бюджету в сумі 152796,90 грн. згідно з першої податкової вимоги від 13.09.2007 року № 1/2636.                    Державна податкова інспекція у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим звернулась до господарського суду Автономної Республіки Крим з заявою в порядку статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просила роз’яснити порядок виконання постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.2008 року у справі № 2-16/14482-2007А.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя В.А. Омельченко) від 19 червня 2008 року у справі № 2-16/14482-2007А за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-Газ" до Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим про спонукання до внесення змін роз'яснено порядок виконання постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 22 січня 2008 року у даній справі.

Не погодившись з ухвалою господарського суду першої інстанції, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд не роз’яснив, яким чином можливе виконання постанови суду, якою визначений обов’язок податкової інспекції зарахувати суму бюджетного відшкодування за рахунок податку на прибуток, оскільки з податку на прибуток у позивача мається недоїмка.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Сотула В.В. від 23.09.2008 року у складі колегії було замінено суддів Голика В.С. та Гонтаря В.І. на суддів Гоголя Ю.М. та Черткову І.В.

У судовому засіданні 23.09.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошено перерву до 25.09.2008 року.

Переглянувши ухвалу суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Підпунктом 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону “Про податок на додану вартість” встановлено, що платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Пунктом 8.2 Порядку відшкодування податку на додану вартість затвердженого Наказом Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 2 липня 1997 року № 209/72 передбачено, що у разі, якщо в платника протягом трьох звітних періодів після дати відшкодування суми ПДВ у рахунок платежів з цього податку відшкодовані суми повністю або частково не були використані платником в погашення податкових зобов'язань за їх відсутністю, то він має право звернутися до податкового органу із заявою про повернення таких сум на поточний рахунок чи зарахування їх у рахунок інших платежів, які надходять до Державного бюджету України.

Зазначений Порядок є чинним, прийнятий на виконання Закону України “Про податок на додану вартість”, і повністю кореспондується з положеннями цього Закону, а також інших законів України, зокрема, підпункту 7.1.1. пункту 7.1. статті 7 Закону “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Посилання відповідача на те, що Законом України від 25.03.2005 року № 2505 “Про внесення змін до Закону “Про Державний бюджет України на 2005 рік” і деяких інших законодавчих актів України” скасовано Указ Президента України № 857/98 від 07.08.1998, згідно з яким допускалось зарахування бюджетного відшкодування по ПДВ в рахунок інших податків, які зараховуються до Державного бюджету не спростовують вищенаведеного.

При прийнятті рішення суд керується нормативними актами, які регулюють спірні відносини, а дія зазначеного Указу Президента на спірні відносини не розповсюджується, оскільки на момент звернення позивача з заявою від 19.09.2007 року. Указ втратив чинність. Натомість, діючі законодавчі акти не містять заборони переплату з податку на додану вартість, яка виникла внаслідок невикористання суми бюджетного відшкодування з ПДВ на погашення майбутніх платежів з цього податку, зараховувати у рахунок погашення інших податків і зборів.

Аналіз вищезгаданих норм дозволяє зробити висновок, що судом першої інстанції правильно було визначено порядок виконання постанови господарського суду Автономної Республіки Крим від 22.01.2008 року у справі № 2-16/14482-2007А, а саме шляхом зарахування невідшкодованої суми податку на додану вартість у рахунок погашення податкового боргу з податку на прибуток вказаного у податковій вимозі від 13.09.2007 року №1/2636.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, оскільки ухвалу суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 199, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 червня 2008 року у справі № 2-16/14482-2007А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді