ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№ 17/492д

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

закритого акціонерного товариства "Запоріждеревоконструкція"

на постанову

Запорізького апеляційного господарського суду від 29.03.2005р.

у справі

господарського суду

№ 17/492д

Запорізької області

за позовом

Бердянського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Бердянської міської ради

до

закритого акціонерного товариства "Запоріждеревоконструкція"

про

за участю прокурора –

представників сторін

позивача -

відповідача -

розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості з орендної плати

Громадський С.О. прокурор відділу Генеральної прокуратури України, посвідчення № 76

не з’явився

не з’явився

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2004 року Бердянський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Бердянської міської Ради до Закритого акціонерного товариства "Запоріжждеревоконструкція" про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати за землю в сумі 105172,21 грн.

Позовні вимоги вмотивовані порушенням орендарем умов укладеного договору оренди землі, систематичною несплатою щомісячно орендної плати, наявністю боргу з пенею в сумі 105172,21 грн., що порушує інтереси місцевого самоврядування –Бердянської міської ради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.01.2005 (суддя Шевченко Т.М.), залишеним без змін Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 29.03.2005 ( головуючого судді Мірошніченко М.В., суддів Радченко О.П.Хуторного В.М.) позовні вимоги задоволені частково: розірвано договір оренди земельної ділянки та стягнуто з ЗАТ "Запоріждеревконструкція" 99072,62 грн. заборгованості по орендній платі, судові витрати, в частині стягнення пені позовні вимоги залишені без розгляду.

Судові рішення ґрунтуються на визнанні відповідачем та доведеності неоплати ЗАТ "Запоріждеревконструкція" орендної плати, а знаходження майна в податковій заставі, на що посилається відповідач у своїх запереченнях, не є підставою для звільнення орендаря від обов’язку щомісячно сплачувати орендну плату за землю.

Не погоджуючись із постановленими судовими рішеннями по справі, ЗАТ "Запоріждеревконструкція" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій з посиланням на відсутність своєї вини у несплаті орендної плати за землю просить судові рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.11.2005 касаційну скаргу ЗАТ "Запоріждеревконструкція" на постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 29.03.2005 та справу № 17/492 було передано для вирішення до Вищого адміністративного суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.05.2008 № К-12046/06 касаційне провадження за касаційною скаргою Закритого акціонерного товариства"Запоріждеревконструкція" закрито, а касаційну скаргу разом із справою передано для вирішення до Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.07.2008 касаційну скаргу ЗАТ "Запоріждеревконструкція" разом із справою № 17/492д прийнято до провадження та призначено на 25.09.2008.

Заслухавши заключення представника Генеральної прокуратури України, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що 11.09.2002 між Бердянською міською радою ( орендодавець) і ЗАТ "Запоріждеревконструкція" ( орендар) укладено договір оренди земельної ділянки ( далі – Договір) на підставі рішення виконкому Бердянської міської ради № 428 від 18.07.2002, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку площею 1,8078 га, розташовану в м. Бердянськ по Мелітопольському шосе, 86-в, для розміщення та обслуговування деревообробного цеху. Строк дії договору встановлено до 01.08.2012.

Пунктом 3 Договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі щомісячно до 15 числа місяця, наступного за звітним на рахунок орендодавця. Розмір річної орендної плати встановлено 15% від нормативної грошової оцінки землі, яка згідно довідки Бердянського міського управління земельних ресурсів складає 4953631,06 грн.

Договором встановлено, що у разі несвоєчасного внесення орендної плати сплачується пеня у розмірі, який не перевищує ставку пені за несвоєчасну сплату земельного податку, тобто 0,3% суми заборгованості за кожний день прострочення.

Відповідно до п.4 Договору обов’язком орендаря є своєчасно сплачувати орендну плату, а орендодавець вправі достроково припиняти право оренди у разі порушень умов використання земельної ділянки або інших умов Договору.

ЗАТ "Запоріждеревконструкція" ( орендар) на виконання умов Договору було здійснено лише одну оплату 15.10.2003 в сумі 2000 грн., про що свідчить довідка Фінансового управління виконавчого комітету Бердянської міської ради та не заперечувалося відповідачем при розгляді справи в судах попередніх інстанцій. Суди встановили, що впродовж дії Договору відповідач прийняті на себе зобов’язання не виконував належним чином, не вносив орендну плату згідно з умовами Договору, внаслідок чого у орендаря виникла заборгованість у розмірі 99072,62 грн.

Судами попередніх інстанцій правильно визначено законодавство, яке регулює спірні відносини сторін по справі.

Ст. 2 Закону України "Про плату за землю" встановлює платне використання землі в Україні. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати. За земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Згідно ст.ст.31 та 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний в разі невиконання сторонами обов’язків, передбачених законом та умовами договору.

Стаття 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою визначила систематичну несплату орендної плати, а невиконання орендарем прийнятих на себе зобов’язань щодо сплати орендної плати відповідно до умов Договору визнано судами доведеним матеріалами справи.

Посилання ЗАТ "Запоріждеревконструкція" ( орендаря) на те, що з 18.09.2001 усі активи, включаючи грошові кошти, знаходяться у податковій заставі, у зв’язку з чим він не мав можливості розрахуватись з позивачем, обґрунтовано визнано судами попередніх інстанцій безпідставними та такими, що не звільняють відповідача від сплати орендних платежів на виконання зобов’язань, прийнятих по Договору. Знаходження майна в податковій заставі передбачає, що платежі ЗАТ "Запоріждеревконструкція" повинен був здійснювати за погодженням із Державною податковою інспекцією.

Позовні вимоги щодо стягнення пені 6099,59 грн. залишені судами без розгляду по суті на підставі п.5 ст.81 Господарського процесуального кодексу України; в цій частині судові рішення не оскаржуються.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

В касаційній скарзі ЗАТ "Запоріждеревконструкція" посилається на неврахування судами знаходження всіх активів з 2001 року у податковій заставі та накладенні арешту виконавчою службою на все майно та заборону його відчуження, а відтак, відсутність вини у невиконанні зобов’язання за Договором. Однак, ці обставини були досліджені судами попередніх інстанцій і їм дана належна правова оцінка.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Запоріждеревоконструкція" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 29.03.2005р. у справі № 17/492д господарського суду Запорізької області залишити без змін.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська