ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.09.08 р.                     Справа № 23/118

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ”Пріма-Україна. Будівельні та ізоляційні матеріали” м. Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства ”Краматорський завод ”Кондиціонер” м. Краматорськ

про стягнення 24 319, 68 грн.

Суддя Забарющий М.І.

Представники сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

В засіданні, яке відбулось 09.09.2008р., суд згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України закінчив розгляд справи і оголосив перерву для підготовки тексту рішення у справі до 15.09.2008р. (вказане зафіксовано у протоколі судового засідання).

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю ”Пріма-Україна. Будівельні та ізоляційні матеріали” м. Донецьк, звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача, відкритого акціонерного товариства ”Краматорський завод ”Кондиціонер” м. Краматорськ, 24 319, 68 грн. вартості продукції, виготовленої за договором поставки № 1/30-05-06 від 30.05.2006р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на:

-          виготовлення на виконання умов укладеного з відповідачем договору поставки № 1/30-05-06 від 30.05.2006р. товару (1 568 шт. комплектів упаковки для ЭВАД-80) на загальну суму 24 319, 68 грн.;

-          направлення на адресу відповідача листа № 84 від 10.07.2007р. з проханням отримати вищезазначений товар;

-          виставлення відповідачу рахунку № ПУ-0000097 від 17.04.2008р. на оплату виготовленого товару на суму 24 319, 68 грн.;

-          направлення відповідачеві претензії від 05.05.2008р. з вимогою сплатити вищевказану суму, яка залишена без відповіді;

-          невиконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № 1-30-05-06 від 30.05.2007р. щодо оплати вартості виготовленого товару;

-          ст.ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст.222 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Відповідач в судовому засіданні 09.09.2008р. заявив, що визнає вимоги позивача в повному обсязі (вказане зафіксовано в протоколі судового засідання) і зазначив, що 09.09.2008р. перерахував на рахунок позивача 5 000 грн.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Сторони уклали договір поставки № 1/30-05-06 від 30.05.2006р. (далі - договір від 30.05.2006р.), згідно умов якого продавець (позивач) зобов’язався виготовити покупцю (відповідачу) комплект упаковки з пінопласту полістирольного для водонагрівача ”ЭВАД-80”: комплект упаковки для ”ЭВАД-80”-2шт. (далі - товар ), а покупець (відповідач) - прийняти та оплатити цей товар (п.1.1. договору від 30.05.2006р.).

Договір від 30.05.2006р., як зазначено в п.8.1., набирає чинності в день підписання його двома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань протягом 5 років.

Відповідно до п.1.2. договору від 30.05.2006р. загальна вартість товару становить 1 767 600 грн. Кількість, асортимент та вартість товару наведені у специфікації, що є невід’ємною частиною договору. Сторонами підписано специфікацію до вищевказаного договору (додаток № 1), згідно якої визначені строки поставки - з червня 2006р. по травень 2011р., кількість та ціна товару.

Пунктами 2.1. та 2.2. договору від 30.05.2006р. відповідно закріплено, що продавець, починаючи з червня 2006р., зобов’язаний передати покупцеві товар, який є предметом договору, із супровідними документами, а покупець - прийняти товар від продавця і здійснити оплату цього товару в строки і порядку, передбачених договором.

Поставка за умовами договору (п.3.1.) здійснюється на умовах EXW згідно Правил ІНКОТЕРМС-2000 шляхом самовивозу зі складу продавця за адресою: м. Донецьк, вул. Світлого шляху, 3. Відповідно до п.5.1. договору від 30.05.2006р. оплата товарів здійснюється покупцем шляхом перерахування грошей на розрахунковий рахунок продавця в порядку 100% попередньої оплати згідно виставленого рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору від 30.05.2006р. позивач виготовив комплекти упаковки для ЭВАД-80 у кількості 1 568 шт. на загальну суму 24 319, 68 грн. Відповідно із умовами EXW Правил ІНКОТЕРМС-2000 продавець вважається таким, що виконав свої зобов’язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці. Листом № 84 від 10.07.2007р. позивач повідомив відповідача про готовність товару до самовивозу, але відповідач не направив транспорт та свого повноважного представника для отримання продукції у позивача.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору. Аналогічні положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № ПУ-0000097 від 17.04.2008р. на оплату товару на суму 24 319, 68 грн., який відповідач не сплатив. Пізніше позивач звернувся до відповідача з претензією від 05.05.2008р. з проханням сплатити відповідні кошти за виготовлений за договором від 30.05.2006р. товар, яка залишена без відповіді.

В судовому засіданні 19.08.2006р. позивач зазначив, що виготовлений ним товар на момент розгляду справи знаходиться на складі готової продукції підприємства, про що надав довідку № 48 від 18.08.2008р.

Враховуючи вищевикладене та визнання відповідачем позовних вимог щодо стягнення з нього вартості виготовленої за договором № 1/30-05-06 від 30.05.2006р. продукції в сумі 24 319, 68 грн., що закріплено протоколом судового засідання від 09.09.2008р., суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі. .

Посилання відповідача на той факт, що 09.09.2008р. ним перераховано на розрахунковий рахунок позивача 5 000 грн. в погашення суми боргу за спірним договором судом до уваги не приймаються, оскільки в підтвердження цього не надано жодних доказів (платіжного доручення, електронної виписки банку і т.і.). Крім того, позивач не підтвердив факту перерахування зазначеної суми.

На підставі ст.ст.525, 526, 610, 626, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 202, 265-267 Господарського кодексу України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р I Ш И В :

Стягнути з відкритого акціонерного товариства ”Краматорський завод ”Кондиціонер” (м. Краматорськ, вул. Шкільна, 117, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ”Пріма-Україна. Будівельні та ізоляційні матеріали” (м. Донецьк, вул. Світлого шляху, 3, р/р 7634 у Донецькій філії ПУМБ, МФО 335537, ) - 24 319 грн. 68 коп. боргу, 243 грн. 19 коп. витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя