ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.04.08
р.
Справа № 44/31пд

Господарський
суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі
Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за
позовною заявою суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
(представник ОСОБА_2, довіреність від 25.02.08 року), до відділу освіти
Пролетарської районної в місті Донецьку ради (представники Достлєва В.С. та
Гончарова О.О., довіреність 188 від 15.02.08 року), про визнання дійсним
договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної
власності територіальної громади міста Донецька від 01.06.06 року стосовно
нежитлового приміщення площею 66,8 м2,  -

ВСТАНОВИВ:

Суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична особа ОСОБА_1 (далі - Підприємець)
звернулася до суду з позовом до відділу освіти Пролетарської районної в місті
Донецьку ради (далі - Відділ) про визнання дійсним договору оренди нерухомого
майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної
громади міста Донецька від 01.06.06 року (далі - Договір), згідно якого Відділ
передав Підприємцю у оплатне користування для облаштування магазину
непродовольчих товарів на п'ять років нежитлове приміщення площею 66,8 м2,
розташоване в місті Донецьку по вулиці Альохіна 1а, перший поверх (далі - Приміщення).

Позовні
вимоги Підприємця ґрунтуються тому, що контрагент за Договором Відділ ухилився
від нотаріального посвідчення Договору, не зважаючи на те, що позивачем
виконуються умови Договору. Представник позивача в судовому засіданні підтримав
заявлений позов та надав суду витребувані документи.

Представники
Відділу заперечили проти позову, вказуючи, що Підприємець неналежним чином
виконує умови Договору, окрім того, відповідач сам ухиляється від нотаріального
посвідчення Договору, наразі пропозиція відповідачу щодо нотаріального
посвідчення Договору - не надсилалася. Відповідачі просили суд розірвати
Договір та стягнути з позивача суму боргу по комунальних послугах у розмірі
2'452,41 грн.

В
судовому засіданні оголошувалась перерва з 4 до 20 березня 2008 року.

Вислухавши
у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та
оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов
Підприємця не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

01.06.06
року між наймодавцем Відділом та наймачем Підприємцем укладено Договір, за яким
відповідач передає у оплатне тимчасове користування на п'ять років Приміщення
для облаштування магазину непродовольчих товарів, а відповідач приймає
Приміщення та зобов'язується сплачувати орендну плату, витрати на комунальні
послуги, застрахувати Приміщення та укласти окремі договори на водо-, газо-,
тепло- та електропостачання, а також вносити плату за користування земельною
ділянкою. Актом приймання-передачі від 01.06.06 року Відділ передав Підприємцю
Приміщення, наразі достовірні докази того, що Приміщення передане саме за
умовами Договору - суду не надано, оскільки акт приймання-передачі від 01.06.06
року не містить посилань на Договір.

За
змістом пункту 9.1 Договору він набирає чинності з моменту його нотаріального
посвідчення та державної реєстрації. Аналогічні положення передбачені і статтею
793 ЦК України.

Матеріали
справи свідчать, що Підприємець частково виконував окремі зобов'язання за
Договором, наразі Підприємцем не виконане зобов'язання, передбачене пунктом 4.9
Договору щодо укладення протягом місяця з моменту підписання Договору угод з
постачальниками послуг з водо-, газо-, тепло- та електропостачання, а також на
16 місяців порушено строки страхування Приміщення (договір № 2389657 від
12.11.07 року). Договір страхування № 2023232 від 26.05.06 року не може бути
взятий до уваги як належний та допустимий доказ у справі № 44/31пд, оскільки
зазначений правочин укладено хронологічно раніше моменту підписання Договору.

З
огляду на наведене, суд вважає, що Підприємець неналежним чином виконував умови
Договору.

Звертає
на себе увагу той факт, що саме позивач умисно ухилився від нотаріального
посвідчення та державної реєстрації зазначеного Договору, всупереч статті 793
ЦК України, оскільки проігнорував пропозицію Відділу, викладену у листі № 931
від 19.06.06 року щодо нотаріального посвідчення та державної реєстрації
Договору.

Лист
позивача № 26 від 20.11.06 року щодо витребування у Відділу певних документів,
необхідних для нотаріального посвідчення Договору - не є належним доказом у
справі № 44/31пд, оскільки у якості доказу його надіслання відповідачу позивач
надав фіскальний чек № 2651 від 21.11.06 року на суму 7,70 грн., який свідчить
не про надіслання кореспонденції, а про придбання невідомою особою поштових
марок та канцелярських товарів.

Враховуючи
вказане, суд вважає неможливим визнати Договір дійсним за приписами статті
219-220 ЦК України - оскільки позивач не надав доказів належного виконання
сторонами умов Договору та того, що про нотаріальному посвідченню правочину
перешкоджала обставина, яка не залежала від волі позивача.

Окрім
того, досліджуючи матеріали справи, які передували зверненню Підприємця до
суду, суд дійшов висновку, що Приміщення знаходиться в будівлі, в якій розташовано
загальноосвітню школу № 128 міста Донецька. На означене вказує низка
документів, зокрема, листи Підприємця № 21 від 20.12.07 року, № 74 від 14.11.07
року та № 27 від 09.02.07 року, довідка Донецької обласної
санітарно-епідеміологічної станції від 13.02.08 року, додатки № 1 до договорів
страхування майна № 2023232 від 26.05.06
року та № 2389657 від 12.11.07 року, акт комісії Відділу від 17.12.07
року, лист Відділу № 28 від 19.02.07 року, судові рішення у справах №№
2-5442/07 та 16/4-63 тощо.

Водночас,
нормами пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України „Про оренду державного та
комунального майна”, а також пунктом Б частини 2 статті 5 Закону України „Про
приватизацію державного майна”, яка кореспондується з попередньою нормою,
передбачено, що об'єкти освіти (у тому числі приміщення загальноосвітньої школи
№ 128 міста Донецька) не можуть бути об'єктами оренди.

Означене
додатково підтверджує неможливість визнання судом Договору дійсним, оскільки
його зміст суперечить вимогам пункту 4 частини 2 статті 4 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” та пункту Б частини 2 статті 5 Закону
України „Про приватизацію державного майна”, тобто Договір є незаконним.

Вимоги
Відділу щодо розірвання Договору та стягнення з позивача боргу по комунальних послугах
в сумі 2'452,41 грн. - судом відхиляються та не розглядаються, оскільки при
поданні до суду вказаних вимог відповідач порушив норми статей 54 та 60 ГПК
України щодо форми та порядку подання зустрічних позовних вимог, а також не
здійснив оплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Таким
чином, причиною відмови у задоволенні позову Підприємця є доказова та правова
безпідставність позовних вимог, а також протизаконність Договору.

Відповідно
до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача.

На
підставі означених норм національного матеріального права, керуючись ст.ст.1,
2, 22, 36, 43, 49, 54, 60, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити
у задоволенні позову суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1
до відділу освіти Пролетарської районної в місті Донецьку ради про визнання
дійсним договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень)
комунальної власності територіальної громади міста Донецька від 01.06.06 року
стосовно нежитлового приміщення площею 66,8 м2.

Рішення
суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в
апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в
касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної
сили.

Суддя
Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3
примірниках:

1 -позивачу

2 -відповідачу

3 -господарському суду
Донецької області