ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№ 14/398-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.(головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року у справі № 14/398-07 за позовом Закритого акціонерного товариства ”СП Індустрія –Сервіс” до Відкритого акціонерного товариства ”Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У вересні 2007 р. ЗАТ ”СП Індустрія –Сервіс” звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ВАТ ”Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” про стягнення 37280,00 грн. заборгованості за договором поставки № 20-1511-02 від 21 липня 2000р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2007р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 р., позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 37280,00 грн. заборгованості та судові витрати.

У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати прийняті у справі судові рішення, та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Заява відповідача про відкликання касаційної скарги, підписана виконуючим обов’язки генерального директора відповідача, задоволенню не підлягає, оскільки до заяви не додано документів, що підтверджують повноваження особи, яка підписала заяву.

Клопотання позивача про припинення провадження у справі у зв’язку з підписанням мирової угоди не може бути задоволено, оскільки затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі виходить за межі повноважень касаційної інстанції, передбачені ст. 1119 ГПК України.

Сторони не скористались правом на участь у судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доповідач : Гончарук П.А.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 21 липня 2000р. між сторонами укладено договір № 20-1511-02, відповідно до якого позивач зобов’язався поставити, а відповідач зобов’язався прийняти та оплатити продукцію в кількості , асортименті згідно зі специфікацією, яка є невід’ємною частиною договору.

Розділом 3 договору сторони передбачили, що позивач поставляє продукцію на умовах : СРТ –склад ДМК, згідно правил Інкотермс –90; датою поставки, є дата відмітки у залізничній накладній станції відправлення або при відправці автотранспортом –дата виписки товарної накладної; поставлений товар вважається зданим та прийнятим відповідачем згідно даних транспортних документів –по кількості, по якості - згідно сертифікату якості.

Розділом 4 договору передбачено, що розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача протягом 3-х банківських днів з моменту поставки.

В якості додатку до договору сторонами підписано специфікацію № 1, відповідно до якої визначили асортимент, найменування продукції, кількість, її вартість, умови поставки - поставка покупцеві на склад ДМК.

Відповідно до умов даного договору позивачем було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 137280,00 грн.

Відповідачем частково оплачено продукцію на суму 100000,00 грн.. Несплаченою залишилась сума у розмірі 37280,00 грн.

Встановивши дані обставини, суд апеляційної інстанції з посиланням на вимоги ст.ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції, яким позов задоволено, слід залишити без змін.

Щодо відновлення строку позовної давності, то суди попередніх інстанцій визнавши поважними причини пропуску строку позовної давності, враховуючи вимоги ч.5 ст. 267 ЦК України, підставно задовольнили клопотання про відновлення строку позовної давності.

Дані висновки апеляційного суду є законними, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства ”Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22 січня 2008 року у справі № 14/398-07 –без змін.

Головуючий           Перепічай В.С.

Судді Вовк І.В.

Гончарук П.А.