ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2008 р.

№ 4/337

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Полянський А.Г.,

Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008

у справі

господарського суду м. Києва

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Київгаз"

до

Управління з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної в м. Києві ради

третя особа

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гора-Н"

про

визнання договору продовженим

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:

Ярошенко А.М.-дов.від 02.06.2008 за № Д-92/08

від відповідача:

Лута Є.Д.-дов.від 10.11.2006 за № 7/8-314-11/53

від 3-тої особи:

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 07.04.2008 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2008 рішення господарського суду м. Києва від 07.04.2008 залишено без змін.

Судові рішення мотивовано тим, що позивачу було відомо про те, що договір оренди закінчився, проте він свідомо відмовився від продовження оренди нежитлового приміщення.

Не погоджуючись з судовими рішеннями ВАТ "Київгаз" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що судами порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 32 господарського процесуального кодексу України та не застосовано ст.764 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити.

Господарським судом встановлено, що          17.03.2003 комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Шевченківського району м. Києва та ВАТ “Київгаз” уклали договір оренди № 6452/1 нежитлових приміщень територіальної громади Шевченківського району м.Києва, згідно якого останній прийняв в строкове платне користування і володіння приміщення загальною площею 70,00 кв. м за адресою:м. Київ, пров. Михайлівський, 9-б.

Термін дії договору оренди встановлений з 17.03.2003 по 01.01.2005.

Пунктом VІ.4 договору, сторони передбачили, що укладання повторного договору оренди на приміщення можливе лише у разі надання нових розпорядчих документів (розпорядження Шевченківської районної м. Києві державної адміністрації).

Згідно п. 4, 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об'єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є органи, уповноважені органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності.

Господарським судом також встановлено, що позивач, на даний час продовжує використовувати орендоване приміщення, але відповідних документів про продовження терміну дії договору оренди №6452/1 від 17.03.2005 не укладено.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Частинами 2, 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

Аналогічну норму містить ст. 764 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Оскільки, зазначена норма є імперативною, а не диспозитивною, то сторони договору не можуть її змінити. А тому, посилання відповідача на п.VІ.4. договору № 6452/1 від 17.03.2005, згідно якого укладення повторного договору оренди на вказане приміщення можливе лише у разі надання нових розпорядчих документів (розпорядження Шевченківської районної м. Києві державної адміністрації) колегією суддів не приймається, так як вказана умова договору передбачає додаткові умови, порівняно з вищевказаною нормою Закону України "Про оренду державного та комунального майна", можливість встановлення яких в останньому не передбачені, а встановлення цих умов суперечить вказаній нормі. Крім того, в згаданому пункті договору мова йде про укладення повторного договору, а не продовження існуючого, оскільки продовження дії умов договору і укладення нового договору не є тотожними поняттями.

Як встановлено господарським судом, позивач у справі є орендарем спірного приміщення, який належним чином виконував обов'язки за попереднім договором оренди, докази іншого в матеріалах справи відсутні.

Господарські суди достеменно не встановили чи направляв орендодавець орендарю заяву ( повідомлення) про припинення договору оренди протягом місяця після закінчення терміну дії договору оренди, як це передбачено Законом України "Про оренду державного та комунального майна" та Цивільним кодексом України.

Статтями 3, 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбаченні підстави відмови у передачі об'єктів в оренду. У разі відмови в укладенні договору оренди, а також неодержання відповіді у встановлений термін заінтересовані особи мають право звернутися за захистом своїх інтересів до суду, господарського суду.

Відповідно зі ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, господарськими судами неповно з'ясовані обставини справи, що є підставою для скасування судових рішень і направлення справи на новий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1115, п.3 ст. 1119 - ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу задовольнити..

Постанову від 26.06.2008 Київського апеляційного господарського суду та рішення від 07.04.2008 господарського суду м. Києва зі справи №4/337 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва

Головуючий В.С. Божок

Судді А.Г.Полянський

Л.І.Рогач