ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 47/85

24.04.08

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фавор”

До Товариства з обмеженою відповідальністю “Київський лакофарбовий завод”

про стягнення 57288,52 грн.

Суддя Станік С.Р.

Представники:

Від позивача: Меденцова Н.В. –предст. (дов. № 27 від 19.02.2008);

Від відповідача: не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 45 000,00 грн. основного боргу за поставлений товар згідно Договору поставки № 78, пені - 3483,10 грн., 15 % річних - 2981,49 грн., витрати з урахуванням індексу інфляції –5823,93 грн., а також 582,89 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

04.04.2008р. суддею господарського суду міста Києва Станік С.Р. винесено ухвалу про порушення провадження у справі № 47/85 та призначено її до розгляду на 15.04.2008р.

В судовому засіданні 15.04.2008р. представник позивача, надав суду заяву про зменшення позовних вимог, у зв’язку з чим просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 42000 грн. основного боргу, пені - 3483,10 грн., 15 % річних - 2981,49 грн., індекс інфляції –5823,93 грн., а також 582,89 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 15.04.2008р. не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію Господарського суду м. Києва заяв та клопотань не направляв. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.04.2008р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 24.04.2008р.

В судове засідання 24.04.2008р. представник позивача, надав суду заяву про зменшення позовних вимог, у зв’язку з чим просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 41 000,00 грн. основного боргу, пені - 3483,10 грн., 15 % річних - 2981,49 грн., індекс інфляції –5823,93 грн., а також 582,89 грн. витрат по сплаті держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 24.04.2008р. не з’явився, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив. Через канцелярію Господарського суду м. Києва заяв та клопотань не направляв. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Фавор”, в якості Постачальника з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю “Київський лакофарбовий завод”, в якості Покупця, з –другої, було укладено Договір поставки № 78 від 26 вересня 2007 року.

Згідно п. 1.1 розділу І постачальник зобов’язується виготовляти, постачати та передавати у власність покупця, а покупець приймати та сплачувати за металеву тару, у подальшому “Товар”, на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.2 розділу ІІ асортимент, кількість, та вартість Товару узгоджується сторонами по кожній партії окремо.

Згідно п. 3.8 підтвердження факту отримання товару Покупцем є видаткова накладна Постачальника.

Відповідно до п. 5.1 розділу V оплата за товар здійснюється Покупцем шляхом 100% передплати.

Згідно п. 8.1 розділу VІІІ за невиконання або неналежне виконання своїх обов’язків сторона несе відповідальність в повному обсязі відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 8.3 розділу VІІІ за несвоєчасну та/або у неповному розмірі оплату вартості товару Покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від неоплаченої вартості товару.

Згідно п. 8.7 розділу VІІІ сторони домовились про незастосування будь-яких строкових обмежень, в тому числі п.6 ст. 232 Господарського кодексу України, до строку нарахування пені.

Відповідно до п. 8.8 розділу VІІІ сторони визнають, що за невиконання грошових зобов’язань за даним договором сторона, яка порушила своє зобовязання, за вимогою іншої сторони сплачуватиме їй 15% річних від прострочення суми.

Так, згідно видаткових накладних № От ФВ-000842 від 01.10.2007р., От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р. та довіреностей серія НБГ № 200098 від 02 жовтня 2007 року, серія ЯОЗ № 205914 від 08 листопада 2007 ( форми № М-2 затвердженої наказом Мінстату України 21.06.96р. № 192), належним чином засвідченні копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали досліджені в судовому засіданні, які підписані уповноваженими представниками, як постачальника (Позивача), так і покупця (Відповідача) без зауважень та заперечень щодо обсягів, якості, вартості поставленої продукції, з проставленими печатками підприємств відповідача та позивача, останнім було відвантажено відповідачу-покупцю товар загалом на суму 79736,53 грн., а відповідачем –покупцем зазначену продукцію було отримано без будь яких зауважень.

Згідно позовної заяви, та пояснень представника позивача, відповідач оплатив товар частково на загальну суму 38736,53 грн.

Відповідно до претензії позивача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Фавор” № 17 від 01.02.2008 року, позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість в сумі 61653,80 грн., претензія була отримана відповідачем 04.02.2008 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, відповідно до позовної заяви та пояснень представника позивача, до теперішнього часу відповідач не здійснив повну оплату за поставлену продукцію.

На день розгляду справи в суді (15.04.2008 року), згідно Договору поставки № 78 від 26 вересня 2007 року, за поставлену продукцію, відповідач, за розрахунками позивача не сплатив грошові кошти позивачу у розмірі 57288,52 грн.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Вимогами статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 610 Цивільного кодексу України встановлює, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивач Товариство з обмеженою відповідальністю “Фавор” поставив відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю “Київський лакофарбовий завод” товар за договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 року на суму 79736,53 грн., що підтверджується видатковими накладними № От ФВ-000842 від 01.10.2007р., От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р. та довіреностями серія НБГ № 200098 від 02 жовтня 2007 року, серія ЯОЗ № 205914 від 08 листопада 2007 ( форми № М-2 затвердженої наказом Мінстату України 21.06.96р. № 192), а відповідач вказаний товар на суму 79736,53 грн. повністю вчасно не оплатив, а лише частково сплатив 38736,53 грн., що підтверджується поясненнями представника позивача, а отже, у відповідача перед позивачем існує прострочена заборгованість у розмірі 41000 грн. (79736,53 -38736,53 = 41000), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку.

Доказів протилежного, в тому числі повної оплати поставленою продукції за договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 року, відповідач суду не надав, з загального відділу Канцелярії Господарського суду міста Києва до сектору № 47 зазначені докази в розумінні статей 33,34 ГПК України - не надходили.

А тому, суд визнав вимогу позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості за поставлений, але не оплачений товар за видатковими накладними № От ФВ-000842 від 01.10.2007р. № та От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р. у розмірі 41 000,00 грн. - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3483,10 грн. пені, за прострочення виконання зобовязання по повній та своєчасній оплаті поставленої продукції за Договором поставки №78 від 26 вересня 2007р.

Стаття 549 Цивільного кодексу України 2004 року від 16.01.03 № 435-VI встановлює, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Відповідно до статті 611 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 230 ГК України від 16.01.03 № 436-IV встановлює, що штрафні санкції це господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 232 ч.6 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статі 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статі 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, враховуючи вищевикладене, та оскільки відповідач свої зобов’язання перед позивачем по повній оплаті поставленої продукції за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 року належним чином вчасно не виконав, заборгованість відповідача перед позивачем складає –41000 грн., і на даний час ним не погашена, а тому судом встановлено, що на даний час є прострочення виконання відповідачем зобов’язання, та враховуючи те що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми пені за прострочення виконання зобов’язання за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 року, суд дійшов висновку що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір пені складає:

1) 54656,35 грн. (розмір заборгованості станом на 02.10.2007р по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р) x 16% (подвійна облікова ставка що діяла з 10.06.2007р. по 01.10.2008р) : 365 (днів у році) x 15 (дні прострочення з 02.10.2007р. по 17.10.2007р.) = 359,38 грн.

2) 39656,35 грн. (розмір заборгованості станом на 18.10.2007р по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р) x 16% (подвійна облікова ставка що діяла з 10.06.2007р. по 01.10.2008р) : 365 (днів у році) x 74 (дні прострочення з 18.10.2007р. по 01.01.2008р.) = 1286,38 грн. В зв’язку з тим, що з 01.01.2008р. подвійна облікова ставка НБУ становить 20 % розмір пені складає: 39656,35 грн. (розмір заборгованості станом на 01.01.2008р по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р) x 20% (подвійна облікова ставка що діє з 01.01.2008р.) : 365 (днів у році) x 56 (дні прострочення з 01.01.2008р. по 25.02.2008р.) = 1216,83 грн. Отже, загальний розмір пені за весь час прострочення по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р, тобто з 02.10.2007р. по 25.02.2008р. складає: 359,38 грн. +1286,38 + 1216,83 = 2862,59 грн.

3) 17440,98 грн. (розмір заборгованості станом на 09.11.2007р по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) x 16% (подвійна облікова ставка що діяла з 10.06.2007р. по 01.10.2008р) : 365 (днів у році) x 3 (дні прострочення з 09.11.2007р. по 12.11.2007р.) = 22,94 грн.

4) 12440,98 грн. (розмір заборгованості станом на 13.11.2007р по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) x 16% (подвійна облікова ставка що діяла з 10.06.2007р. по 01.10.2008р) : 365 (днів у році) x 48 (дні прострочення з 13.11.2007р. по 01.01.2008р.) = 261 грн. В зв’язку з тим, що з 01.01.2008р. подвійна облікова ставка НБУ становить 20 % розмір пені складає: 12440,98 грн. (розмір заборгованості станом на 01.01.2008р. по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) x 20% (подвійна облікова ставка що діє з 01.01.2008р) : 365 (днів у році) x 38 (дні прострочення з 01.01.2008р. по 07.02.2008р.) = 259 грн.

5) 11440 грн. (розмір заборгованості станом на 08.02.2008р. по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) x 20% (подвійна облікова ставка що діє з 01.01.2008р) : 365 (днів у році) x 11 (дні прострочення з 08.02.2008р. по 19.02.2008р.) = 68,95 грн.

6) 6343,65 грн. . (розмір заборгованості станом на 20.02.2008р. по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р.) x 20% (подвійна облікова ставка що діє з 01.01.2008р) : 365 (днів у році) x 5 (дні прострочення з 20.02.2008р. по 25.02.2008р.) = 17,37 грн. Отже, загальний розмір пені за весь час прострочення по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р., тобто з 09.11.2007р. по 25.02.2008р.складає: 22,94 грн. + 261 грн. + 259 грн. + 68,95 грн. + 17,37 грн. = 629,26 грн.

Отже, загальний розмір пені за весь час прострочення в оплаті по вищенаведеним накладним складає (2862,59 грн. + 629,26 грн. = 3491,85 грн.), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені за невиконання відповідачем зобов’язання щодо оплати вартості поставленої продукції за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 є законною та обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню в межах позовних вимог –в сумі 3483,10 грн.

Враховуючи те, що позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача суми 15 % річних за прострочення виконання зобов’язання за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007, а судом встановлено що відповідачем прострочено виконання зобов’язання, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розмір 15 % за період прострочення з 02.10.2007 року (останній день виконання зобов’язання за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 ) по 25.02.2008 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування 15% річних) відповідно до розрахунку позивача складає: 2981,49 грн., що судом перевірений та з яким суд погоджується, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача відсотків за прострочення виконання грошового зобов’язання за Договором є законною та обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі –2981,49 грн.

Суд врахувавши, що з 02.10.2007 року (останній день виконання зобов’язання за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007 ) по січень включно 2008 року (момент визначений позивачем в позовній заяві до якого він здійснює нарахування втрат від інфляції) відповідач прострочив перед позивачем виконання зобов’язання за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007, а позивач заявив вимогу про сплату суми боргу відповідачем з урахуванням встановленого індексу інфляції, прийшов до висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню, а розрахунок суми втрат від інфляції складає:

1) 54656,35 грн. (розмір заборгованості станом на 02.10.2007р по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р) х (102,9% індекс інфляції за жовтень 2007р.) - 54656,35 = 1585,03 грн.

2) 39656,35 грн. (розмір заборгованості станом на 18.10.2007р по видатковій накладній № От ФВ-000842 від 01.10.2007р) x (102,2% (індекс інфляції за листопад 2007р.) х 102,1% (індекс інфляції за грудень 2007р.) х 102,9% (індекс інфляції за січень 2008р.)) - 39656,35 = 2923,55 грн.

3) 17440,98 грн. (розмір заборгованості станом на 09.11.2007р по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) х 102,2% (індекс інфляції за листопад 2007р.) –17440,98 = 383,70 грн.

4) 12440,98 грн. (розмір заборгованості станом на 13.11.2007р по видатковій накладній От ФВ-000924 від 08 листопада 2007р) х (102,1% (індекс інфляції за грудень 2007р.) х 102,9% (індекс інфляції за січень 2008р.) = 629,62 грн.

Отже, загальний розмір суми втрат від інфляції складає, (1585,03 + 2923,55 + 383,70 + 629,62 = 5521,19) 5521,19 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача суми інфляційних втрат за невиконання відповідачем зобов’язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої продукції за Договором поставки № 78 від 26 вересня 2007, є законною та обґрунтованою, однак такою що підлягає задоволенню частково, в сумі –5 521,19 грн.

Державне мито і судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст.47 ГПК України підлягає зайво сплачене держмито у розмірі 10,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 47, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Київський лакофарбовий завод»(, юридична адреса: 02088, м. Київ, вул. Леніна, 61, (м-н Руслана), фактична адреса: 02088, м.Київ, вул.Лютнева, 10, р/р 0178 в ВАТ «Родовід Банк»м. Київ, МФО 321712), а у випадку відсутності коштів –з будь-якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фавор” (, адреса: 40020, м. Суми, пр-т Курський, 18 А, р/р 5100 в “Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005) суму заборгованості у розмірі 41 000 грн. (сорок одна тисяча) грн. 00 коп., суму пені –3 483 (три тисячі чотириста вісімдесят три) грн. 10 коп., 5 521 (п’ять тисяч п’ятсот двадцять одну) грн. 19 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 15% річних –2 981 (дві тисячі вісімдесят одна) грн. 49 коп., а також 559 (п’ятсот п”ятдесят дев”ять) грн. 86 коп. державного мита та 115 (сто п”ятнадцять) грн. 32 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

4.          В задоволення позовних вимог в іншій частині - відмовити.

5.          Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Фавор” (, адреса: 40020, м. Суми, пр-т Курський, 18 А, р/р 5100 в “Укрсиббанк” м. Харків, МФО 351005) зайво сплачене згідно платіжного доручення №334 від 25.02.2008 держмито у розмірі 10 (Десять) грн. 00 коп.

6.          Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                                                                                                                                    Станік С.Р.