ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "02" червня 2008 р. по справі № 6/70-38

"02" червня 2008 р.

Справа № 6/70-38

Господарський суд Волинської області під головуванням судді – заступника голови господарського суду Пахолюк В.А., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Імідж”

До Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Шепель”

Про стягнення 32 618,24 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Маркулич О.П. –комерційний директор, дов.від 30.01.2008 р.

від відповідача: не прибув

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Імідж” звернувся із позовом до Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Шепель” та просить стягнути 32 618,24 грн. заборгованості за отримані нафтопродукти згідно договору поставки, в т.ч. 22 848,76 грн. - основного боргу, 3 745,46 грн. - 25 % річних, 4 177,79 грн. - індексу інфляції; 1 846,23 грн. –пені.

В обгрунтування зазначених вимог посилається на договір поставки № 22/08-МО від 01.08.2007 р., видаткову накладну № РН-0000127 від 07.08.07 р., видаткову накладну № РН-0000149 від 16.08.07 р., розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 16.08.07 р. №169, розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної від 07.08.07 р. №149, акт звіряння розрахунків станом на 05.11.07 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити позов.

Відповідач вимоги ухвали суду від 07.05.2008 р. не виконав, письмових пояснень по суті заявленого позову суду не подав, в судове засіданя не прибув.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву та витребувані документи суду не подані, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,господарський суд встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Імідж” та Сільськогосподарським виробничим кооперативом “Шепель” 01.08.2007 р. був укладений договір поставки № 22/08-МО. Згідно з умовами даного договору позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю “Імідж” згідно видаткових накладних № РН-0000127 від 07.08.07 р. та № РН-0000149 від 16.08.07 р поставив нафтопродукти на загальну суму 22 023,46 грн.

Згідно п.4.1. договору відповідач зобов’язався оплатити товар на протязі трьох банківських днів з моменту його отримання.

02.11.07 р. на підставі п. 2.6. договору сторонами оформлені та підписані коригуючі накладні за №3 та №4, якими зафіксовано факт збільшення вартості відпущеного товару на 4 682,61 грн.

Водночас, відповідач - Сільськогосподарський виробничий кооператив “Шепель” умови договору виконав неналежним чином, в результаті чого у нього станом на 24.04.2008 р. перед позивачем виникла заборгованість в сумі 22 848, 76 грн., що підтверджується письмовим розрахунком боргу.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов”язків є договори та інші правочини.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обов”язки на підставі договору поставки.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець ( постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистими, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов’язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Відповідно до ст. 546, 548 Цивільного кодексу виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, якщо це становлено договором або законом.

Відповідно до п.6.3. договору у випадку несвоєчасного розрахунку за поставлений товар покупець повинен сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

За таких обставин нарахована позивачем пеня за період прострочки з 20.08.07 р. по 14.12.07 р. підлягає до стягнення згідно вимог ст.259 Цивільного кодексу України, ст.232 Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання" в сумі 1 846,23 грн.

Разом з тим, ст.625 Цивільного кодексу України та п.6.5 договору визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 25% річних за користування чужими коштами.

Враховуючи зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідача 4177,79 грн. індексу інфляції та 3745,46 грн. – 25% річних підлягає до задоволення.

Оскільки справу до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то судові витрати, які складаються із державного мита в сумі 326, 18 грн, послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118, 00 грн. слід покласти на нього.

Керуючись викладеним та ст.ст.11, 259, 526, 546, 548, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 68, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити в сумі 32 618, 24 грн.

2.Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Шепель” ( 45620, Волинська обл., Луцький район, с. Шепель, р/р 4001 в КБ "Приватбанк", ЗКПО 03737244, св.№02450838, ІПН 81 ) на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю “Імідж” (43025, м. Луцьк, вул. Набережна, 4, р/р 9500 в Укрсиббанк АКІБ МФО 351005, ) 32 618, 24 грн., в т.ч. 22 848, 76 грн. основного боргу, 1846,23 грн. пені., 3 745, 46 грн. - 25 % річних, 4 177, 79 грн. - індексу інфляції та 326, 18 грн. в повернення по оплаті державного мита та 118, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Заступник голови

господарського суду ,суддя           Пахолюк В.А.