ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"13" червня 2008 р.

Справа № 18/213

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді ТимошевськоїВ.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №18/213

за позовом: прокурора Устинівського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі, смт. Устинівка Кіровоградської області

до відповідача: Устинівської автоколони Бобринецького автотранспортного підприємства №13537, смт. Устинівка Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відкритого акціонерного товариства "Бобринецьке автотранспортне підприємство № 13537", м. Бобринець Кіровоградської області

про стягнення 6 931,05 грн.

за участю:

секретаря судового засідання Горлової М.С.,

та представників сторін:

від прокуратури - Суворов О.Л., старший прокурор відділу представництва інтересів громадян та держави в судах прокуратури області, посвідчення № 617;

від позивача - Лещенко А.М., довіреність № 749/02 від 11.03.08, головний спеціаліст - юрисконсульт;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відкрите акціонерне товариство "Бобринецьке автотранспортне підприємство № 13537" - участі не брали.

Час прийняття постанови: 17 год. 45 хв.

Прокурором Устинівського району в інтересах держави, в особі управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі подано позовну заяву № 1889-07 від 14.09.2007 року про стягнення з Устинівської автоколони відкритого акціонерного товариства "Бобринецьке автотранспортне підприємство № 13537" заборгованості по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 4 327,11 грн.

20.03.2008 року на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшла заява Прокурора Устинівського району Кіровоградської області № 337-08 від 17.03.2008 року про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просить стягнути з Устинівської автоколони відкритого акціонерного товариства "Бобринецьке автотранспортне підприємство № 13537" заборгованість по страхових внесках на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, фінансової санкції та пені на загальну суму 6931,05 грн. (І том а.с. 122-123).

Представники прокуратури та позивача в судовому засіданні 13.06.2008 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач заперечення на позов та інші, витребувані господарським судом документи не подав, у судове засідання не з'явився. Судові повістки повернуті на адресу господарського суду органом поштового зв'язку з відміткою про те, що відповідач відмовився від отримання. Однак, господарський суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, виходячи з наступного.

За приписами статті 37 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка відмовилася одержати повістку, вважається такою, що її повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

При розгляді справи господарський суд враховує, що згідно довідки Головного управління статистики у Кіровоградській області від 07.11.2007 р. правильним найменуванням відповідача є Устинівська автоколона Бобринецького автотранспортного підприємства № 13537, ( І том а.с. 83).

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази та заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками визначається Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-ІV (далі по тексту - Закон).

За вимогами частини 2 статті 18 вказаного Закону страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України. Платниками страхових внесків згідно зі статтею 14 та 15 Закону є страхувальники -роботодавці, які набувають статусу платників страхових внесків з дня їх взяття на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, є Пенсійний фонд, який, при цьому, є центральним органом виконавчої влади, що слідує з Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 р. №121.

Виконавчими органами правління Пенсійного фонду є виконавча дирекція та підвідомчі їй територіальні органи, які уповноважені стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків та застосовувати санкції, передбачені Законом (ст.63, 64 Закону). З урахуванням частини 12 Прикінцевих Положень Закону України №1058-ІV функції виконавчої дирекції та її територіальних органів протягом п'яти років з дня набрання чинності цим Законом виконують відповідно Пенсійний фонд України та головні управління Пенсійного фонду в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві, Севастополі та управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах.

Згідно частини 1 статті 19 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" страхові внески для роботодавця нараховуються на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про оплату праці", виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п'яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Обчислюються страхові внески виключно у грошовій формі та мають сплачуватись за відповідний базовий період (календарний місяць) не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду та підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції (ст. 20 Закону).

Устинівська автоколона Бобринецького автотранспортного підприємства №13537 зареєстрована в органах Пенсійного фонду як платник страхових внесків, що вбачається з поданої нею заяви про реєстрацію (І том, а.с.30).

Як вбачається з розрахунків сум страхових внесків з вересня 2007 р. по грудень 2007 р., відповідачем самостійно обліковано до сплати 6 439,99 грн. страхових внесків (І том, а.с.126-133). За розрахунком позивача вказана сума сплачена не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість (недоїмка) зі сплати страхових внесків у сумі 5 605,33 грн.

Згідно із статтею 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженого Правлінням ПФУ 19.12.2003 р. №21-1, якщо страхувальник має на кінець звітного періоду борги зі сплати страхових внесків органи Пенсійного фонду надсилають страхувальнику вимогу про сплату боргу (пункт 8.2.). Страхувальник протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги зобов'язаний сплатити зазначені у вимозі суми (пункт 8.4.). У разі незгоди з розрахунком суми вимог страхувальник узгоджує її з органами Пенсійного фонду, а у разі неузгодження має право на оскарження в судовому порядку (пункт 8.5.). Якщо страхувальник, який одержав вимогу, не сплатив зазначену у вимозі суму, або не узгодив і не оскаржив вимогу, або узгодив і не сплатив, орган Пенсійного фонду може звернутися до органів державної виконавчої служби для стягнення у встановленому законом порядку (пункт 8.8.). У зазначених випадках орган Пенсійного фонду має право також звернутися до суду з відповідним позовом (частина 3 статті 106 Закону).

З урахуванням зазначених норм, управлінням Пенсійного фонду в Устинівському районі було сформовано та направлено відповідачу наступні вимоги:

№ Ю-10у від 01.11.2007 року на суму 3084,85 грн. ( І том, а.с. 134);

№ Ю-10у від 03.12.2007 року на суму 1388,19 грн. (І том, а.с. 135);

№ Ю-10у від 03.01.2008 р. на суму 287,44 грн. (І том, а.с. 136);

№ Ю-10у від 01.02.2008 року на суму 1679,51 грн. (І том, а.с. 137).

Вказані вимоги отримані відповідачем, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (І том, а.с. 135-137 див. на звороті).

Крім того, рішенням начальника управління Пенсійного фонду в Устинівському районі № 3 від 03.01.2008 року до відповідача застосовано фінансові санкції та нараховано пеню на загальну суму 1325,72 грн. (І том, а.с. 125).

Вказане рішення отримано відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (І том, а.с. 138, див. на звороті).

Відповідно до частини 13 статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" рішення органу Пенсійного фонду про застосування фінансових санкцій може бути оскаржено страхувальником до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято оскаржуване рішення.

Докази оскарження рішення начальника управління Пенсійного фонду в Устинівському районі № 3 від 03.01.2008 року в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до пунктів 13, 14 статті 106 Закону України "Про загальнобов"язкове державне пенсійне страхування" суми пені та штрафів підлягають сплаті страхувальником протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення. Несплачені суми фінансових санкцій і пені стягуються в такому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Враховуючи викладене та з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем недоїмки по страховим внескам та сум фінансової санкції і пені, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

У господарсського суду відсутні правові підстави для закриття провадження у даній справі згідно поданого третьою особою клопотання від 07.02.2008 р. № 14/2 (а.с. 96), виходячи з наступного.

Третя особа, як на підставу для закриття провадження у справі вказує на те, що відповідач втратив адміністративну процесуальну правосуб"єктність, осільки постановою господарського суду Кіровоградської області від 15.01.2008 р. по справі № 16/455 визнано недійсним запис Устинівської районної державної адміністрації про державну реєстрацію юридичної особи Устинівської автоколони ВАТ "Бобринецьке АТП 13537".

Згідно ст. ст. 87, 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням суду про визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом.

За вимогами частини 5 статті 111 Цивільного кодексу України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України здатність мати процесуальні права та обов'язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Як вбачається з наданої на запит суду довідки Головного управління статистики у Кіровоградській області, Устинівська автоколона Бобринецького автотранспортного підприємства № 13537, , станом на 20.05.2008 р. зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України як юридична особа (ІІ том а.с. 52). Докази внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення відповідача в матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст. 71, ч. 4 ст. 94, ч.ч. 1-2 ст. 160, ст. ст. 162, 163, 186, ч.ч. 1-4 ст. 254, ст. 258, п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Устинівської автоколони Бобринецького автотранспортного підприємства №13537 (28600, Кіровоградська область, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 13, р/р 26008313 ВАТ "Ощадбанк", МФО 323947, ідентифікаційний код 23900858) на користь управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі (28600, Кіровоградська область, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 19, р/р 28 в КОУ ВАТ ОБУ, МФО 323475) - заборгованість зі сплати страхових внесків , фінансових санкцій та пені на загальну суму 6931 грн. 05 коп.

Після набрання постановою законної сили за заявою стягувача видати виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення.

Суддя

В.В.Тимошевська