СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.08                                                                                 Справа № 8/383н.

Колегія суддів господарського суду Луганської області у складі: головуючого - судді Середи А.П., членів колегії –суддів Мінської Т.М., Яреська Б.В., розглянувши матеріали справи за позовом

Кримської сільської ради Слов’яносербського району Луганської області

до 1.Колективного сільськогосподарського підприємства «Знамя», село Кримське Слов’яносербського району,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Темп»», село Кримське Слов’яносербського району Луганської області

за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «АВТ»», місто Дебальцеве Донецької області, -

про визнання недійсним протоколу конференції пайщиків, -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача – Антонов В.О. –голова Кримської сільської ради, - рішення сесії сільради №1 від 07.04.06 року, довіреність №б/н від 09.08.07 року; Тімінський В.В.- представник, - довіреність №б/н від 09.08.07 року;

від 1-го відповідача – не з’явився;

від 2-го відповідача –не з’явився;

від третьої особи –не з’явився, -

встановила:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про визнання недійсним протоколу конференції пайщиків КСП «Знамя»від 10 вересня 2001 року щодо затвердження документів з розподілу КСП «Знамя»та його розподільчого балансу.

Розпорядженням заступника голови –в.о. голови господарського суду Луганської області Воронька В.Д. від 10.08.07 року розгляд справи доручено судді цього суду Середі А.П.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено з 10 серпня до 31 серпня 2007 року та з 31 серпня до 18 вересня 2007 року –у зв’язку з неявкою відповідача та третіх осіб, а також необхідністю витребування додаткових доказів.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області Рябцевої О.В. від 18.09.07 року подальший розгляд справи доручено колегії суддів цього суду у складі: головуючого –судді Середи А.П., членів колегії –суддів Лісовицького Є.А. та Яреська Б.В.

18.09.07року за вих. №б/н позивач звернувся до суду з Доповненням до позовної заяви, згідно якому просить суд визнати недійсним акт прийому-передачі майна КСП «Знамя»у власність ТОВ «АФ «Темп»від 07.04.05 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підстави або предмет позову.

З наявних у справі доказів вбачається, що підставою як первісно заявленого, так і зміненого позову є факт заволодіння Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Темп»зрошувальною системою, яка належить Колективному сільськогосподарському підприємству «Знамя», а відповідно до рішення сьомої сесії Слов’яносербської районної ради Луганської області п’ятого скликання від 04.01.07 року №7/8 «Про прийняття до спільної власності територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем»та рішення тієї ж ради від 04.01.07 року №7/9 «Про передачу до комунальної власності внутрішньогосподарських меліоративних систем», - ця система вважається переданою до комунальної власності територіальної громади Кримської сільської ради Слов’яносербського району.

Рішенням Кримської сільської ради від 16.01.07 року №9/4 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади сіл Кримської сільської ради внутрішньогосподарської меліоративної системи КСП «Знамя», що не підлягала паюванню в процесі реорганізації цього підприємства»- згадана у ньому меліоративна система прийнята у комунальну власність сільської ради.

Таким чином, позивач, змінивши предмет позову (первісний - визнання недійсним протоколу конференції пайщиків КСП «Знамя»від 10.09.2001 року; змінений –визнання недійсним акту прийому-передачі майна КСП «Знамя»у власність ТОВ «АФ «Темп»»від 07.04.05 року), - не змінив підстави позову, що не суперечить вищезгаданій нормі закону, а тому приймається судом.

Розгляд справи відкладено з 18 вересня до 16 жовтня 2007 року –у зв’язку з неявкою представників відповідача та обох третіх осіб, а також необхідністю витребування судом додаткових доказів.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Луганської області Воронька В.Д. від 16.10.07 року внесено зміни до складу колегії суддів, якій доручено розгляд справи: у зв’язку з перебуванням у щорічній відпустці члена колегії –судді Лісовицького Є.А., - його виведено зі складу колегії суддів, а натомість до її складу включено суддю Мінську Т.М.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено: з 16 жовтня до 30 жовтня 2007 року –у зв’язку з неявкою 1-ї третьої особи, надання позивачу можливості для уточнення позовних вимог, а також надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази; з 30 жовтня до 26 листопада 2007 року –у зв’язку з необхідністю надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

Ухвалою суду від 26.11.07 року провадження по справі зупинено на підставі частини 1 ст.79 ГПК України, - до розгляду по суті Донецьким апеляційним адміністративним судом справи Дебальцевського міського суду Донецької області за №2-а-30/2007 –за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «АВТ»- до Слов’яносербської районної ради Луганської області та Кримської сільської ради Слов’яносербського району Луганської області –про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування.

12.02.08 року, у зв’язку з закінченням апеляційного перегляду вищезгаданої справи, провадження по справі №8/383н поновлено.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено з 26 лютого до 14 березня 2008 року –у зв’язку з неявкою представників відповідача та 1-ї третьої особи.

Ухвалою колегії суддів від 26.02.08 року 2-гу третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Темп»», - виведено з числа третіх осіб по справі та залучено до участі у останній в якості 2-го відповідача.

У зв’язку з цим 1-у третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «АВТ»- визнано Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено з 14 березня до 24 березня 2008 року –у зв’язку з неявкою третьої особи та необхідністю надання 1-му та 2-му відповідачам можливості подати до суду додаткові докази.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.03.08 року, представниками позивача заявлено клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст. 4-4 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

Представники позивача позов підтримали у повному обсязі та заявили клопотання про вирішення спору по суті у цьому судовому засіданні, оскільки, на їх думку, у справі є достатня кількість доказів, - а відповідачі, не з»являючись до суду, просто навмисно зволікають з наданням витребуваних судом доказів, щоб не допустити розгляду справи по суті.

1-й та 2-й відповідачі до судового засідання не прибули, участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, про причини неявки до суду не повідомили, хоча належним чином поставлені до відома про дату, час та місце судового слухання (представник відповідачів особисто поставив підпис у запису про відкладення розгляду справи до 24.03.08 року о 15 год. 30 хв.).

Третя особа до судового засіданні не прибула, участь у ньому свого представника не забезпечила, про причини неявки до суду не повідомила, хоча належним чином поставлена до відома про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується фактом надходження від неї телеграми (№10001 від 24.03.08 року), в якій нею заявлено клопотання про зупинення провадження по справі у зв’язку з оскарженням у касаційному порядку вищезгаданої постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.01.08 року –про скасування рішення Донецького міського суду від 18.10.07 року по справі №2-а-30/2007 та відмові у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія «АВТ»до Слов’яносербської ради та Кримської сільської ради Слов’яносербського району Луганської області –про визнання незаконними та скасування рішень органів місцевого самоврядування.

Представники позивача, розглянувши клопотання третьої особи, заперечили проти його задоволення та, у свою чергу, заявили клопотання про розгляд спору по суті на підставі наявних у справі доказів, оскільки обидва відповідачі та третя особа явно умисно затягують розгляд справи по суті.

Розглянувши клопотання третьої особи, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки згідно частині 1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як вбачається з наявних у справі доказів, Донецький апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 30.01.08 року відмовив у визнанні незаконними та скасуванні вищезгаданих рішень органів місцевого самоврядування, - тобто вони є чинними на час розгляду цього спору (справа №8/383н), а значить спір по справі, пов’язаній з останньою, -вирішено, і у господарського суду відсутні правові підстави для зупинення провадження по справі №8/383н.

Колегія суддів, розглянувши клопотання представників позивача про розгляд справи по суті на підставі наявних у справі доказів, за відсутності 1-го та 2-го відповідачів, а також третьої особи, вважає, що воно підлягає задоволенню з огляду на те, що наявні у справі докази дають суду достатні підстави дійти висновку про те, що 1-й та 2-й відповідачі, а також третя особа не виконують вимог частини 3 ст. 22 ГПК України, згідно якій сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

І.Заслухавши представників позивача, дослідивши наявні у справі докази, колегія суддів дійшла наступного.

1.Колективне сільськогосподарське підприємство «Знамя»(далі –КСП «Знамя», - 1-й відповідач), ідентифікаційний код 00847133, створене на базі реорганізованого колишнього радгоспу «Знамя»та зареєстроване в якості юридичної особи Слов’яносербською районною державною адміністрацією Луганської області 26.04.1996 року, реєстраційний запис №30/96.

Все майно, яке належало колишньому радгоспу «Знамя», включаючи і спірну внутрігосподарську зрошувальну систему, передано останньому на підставі договору безоплатної передачі державного майна, укладеного між Представництвом Фонду державного майна України у Слов’яносербському районі та КСП «Знамя» 29.03.96 року.

Того ж дня, між тими ж сторонами, складено акт передачі долі державного майна радгоспу «Знамя», утвореного на базі колгоспів.

29.03.96 року вищеназваним Представництвом КСП «Знамя»видано свідоцтво №6 про право власності на передане йому майно.

13.04.98 року на засіданні правління КСП «Знамя»(протокол №11) прийнято рішення про «реформування КСП «Знамя»та створення на його базі агрофірми».

19.04.98 року на зборах уповноважених членів КСП «Знамя»прийнято рішення про надання згоди на «реформування КСП «Знамя»та створення нової колективної агрофірми».

19.03.2001 року протоколом №2 загальних зборів членів КСП «Знамя»затверджено Положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування КСП «Знамя», а також склад останньої.

Однак до матеріалів справи не надано доказів вирішення названою комісією майнових питань, у тому числі –про передачу спірного майна на користь ТОВ «АФ «Темп»».

Станом на час розгляду цього спору підприємство в ЄДР значиться (довідка державного реєстратора Слов’яносербської райдержадміністрації АА №741953 від 16.08.07 року).

1.1. 22.02.98 року Слов’яносербською районною державною адміністрацією зареєстровано в якості юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Темп»», ідентифікаційний код 25367457, реєстраційний запис №621/98.

16.06.2000 року вищеназваною райдержадміністрацією зареєстровано внесення змін до пункту 1.12 Статуту ТОВ «АФ «Темп», згідно яким «Товариство є правонаступником КСП «Знамя», зареєстрованого 26.04.96 року, реєстраційний номер 30/96, до якого переходять майнові права та обов’язки по боргах в межах розподільчого акту (балансу)».

1.2.Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області (далі –РВ ФДМУ) від 26.04.04 року за №222 «Про затвердження переліку нерухомого майна», визначено перелік нерухомого майна, яке передано «КСП «Знамя», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Темп»».

На підставі цього наказу між РВ ФДМУ та ТОВ «АФ «Темп»»(згідно підпису представника) 26.04.04 року складено акт приймання-передавання у власність «КСП «Знамя», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Темп»»73 найменувань нерухомого майна, однак у його складі не вказано предмет спору по цій справі.

27.11.06 року тим же РВ ФДМУ видано наказ №430 «Про внесення доповнень до переліку майна, переданого у власність КСП «Знамя», правонаступником якого є ТОВ «АФ «темп»»та акту приймання-передавання нерухомого майна у власність КСП «Знамя», правонаступником якого є ТОВ «Агропромислова фірма «Темп»», згідно якому останньому також передано внутрішньогосподарські зрошувальні мережі (іригаційні споруди) (позиція №78).

2. 03.03.06 року Слов’яносербським районним судом Луганської області (справа №2-487/2005 р.) за результатами розгляду позову Державної податкової інспекції у Солов»яносербському районі до Масенка О.І., Дунаєва Г.Г., Здорової О.І. та Ходака А.В. –про визнання недійсними статутних документів КСП «Знамя»- винесено рішення, яким припинено підприємницьку діяльність КСП «Знамя» у зв’язку з неподанням протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону (п. 1 рішення), та визнано недійсною реєстрацію КСП «Знамя» в якості платника податку на додану вартість (п. 2).

Рішення суду набрало чинності 04.04.05 року.

На підставі цього рішення державний реєстратор Солов’яносербської райдержадміністрації 04.04.05 року за вих. №10/21-37 спрямував на адресу директора КСП «Знамя»повідомлення про те, що його призначено головою ліквідаційної комісії з припинення цієї юридичної особи та у термін до 04.06.05 року надати акт ліквідаційної комісії та низку інших документів.

07.04.05 року директором ТОВ «АФ «Темп»», з посиланням на вищезгадане судове рішення, видано наказ №3, згідно якому головному бухгалтеру запропоновано «поставити на баланс майно «АФ «Темп»згідно акту».

Того ж дня складено акт №б/н приймання-передачі майна, згідно якому КСП «Знамя»передало, а ТОВ «АФ «Темп»- прийняло на свій баланс нерухоме майно, що належить першому, у тому числі –і іригаційні споруди, розташовані на території Кримської сільської ради Слов’яносеорбського району.

З наявних у справі доказів (рішення Третейського суду при асоціації «Арбітраж»(м. Луганськ) від 28.12.06 року, справа №04/02-2006, та ін.) вбачається, що ТОВ «АФ «Темп»здійснило відчуження іригаційної системи, уклавши з Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислово-будівельна компанія»«АВТ»(далі –ТОВ «ПБК «АВТ»», - третя особа) договори купівлі-продажу її часток, які знаходяться на території Кримської сільської ради, а саме:

№№1/05, 2/05 та 3/0 від 26.05.06 року;

№№4/05 та 5/05 від 29.05.06 року;

№6/5 від 30.05.06 року;

№7/05 від 31.05.06 року;

№8/05 від 01.06.06 року та №9/05 від 02.06.06 року.

Вищеназваним рішенням Третейського суду від 28.12.06 року усі ці договори визнано дійсними (пункти 2-10 рішення), крім того, за ТОВ «ПБК «АВТ»визнано право власності на частини іригаційної системи, які є предметом кожного з вищеназваних договорів (п. 11).

3.Рішенням сьомої сесії Слов’яносербської районної ради Луганської області п’ятого скликання від 04.01.07 року №7/8 «Про прийняття до спільної власності територіальних громад району внутрішньогосподарських меліоративних систем»та рішенням тієї ж ради від 04.01.07 року №7/9 «Про передачу до комунальної власності внутрішньогосподарських меліоративних систем», - цю систему передано до комунальної власності територіальної громади Кримської сільської ради Слов’яносербського району.

Рішенням Кримської сільської ради від 16.01.07 року №9/4 «Про прийняття у комунальну власність територіальної громади сіл Кримської сільської ради внутрішньогосподарської меліоративної системи КСП «Знамя», що не підлягала паюванню в процесі реорганізації цього підприємства»- згадана у ньому меліоративна система прийнята у комунальну власність сільської ради.

ТОВ «ПБК «АВТ»не погодилося з цими рішеннями та в порядку адміністративного судочинства оскаржило їх до Дебальцевського міського суду Донецької області.

Постановою названого суду від 18.10.07 року (справа №2-а-30/2007р.) позов задоволено у повному обсязі.

Донецький апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 30.01.08 року скасував постанову суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовив, - тобто усі три вищезгадані рішення органів місцевого самоврядування є чинними на час розгляду спору по справі №8/383н.

4.Як вбачається з наявних у справі доказів, про які йдеться вище у цьому рішенні, станом на час прийняття вищезгаданих рішень органами місцевого самоврядування 1-й та 2-й відповідачі здійснили відчуження внутрішньогосподарської зрошувальної системи (іригаційних споруд).

Позивач вважає ці дії відповідачів такими, що суперечать чинному законодавству та просить визнати недійсним вищезгаданий акт приймання-передачі від 07.04.05 року, - посилаючись при цьому на:

частину 8 ст. 31 Закону України від 14.02.92 року №2114-ХІІ «Про колективне сільськогосподарське підприємство», згідно якій внутрішньогосподарські меліоративні системи підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передані на баланс підприємств-правонаступників, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі –КМУ);

Порядок безоплатної передачі у комунальну власність об’єктів соціальної сфери, житлового фонду, у т.ч. незавершеного будівництва, а також внутрішньогосподарських меліоративних систем колективних сільськогосподарських підприємств, що не підлягали паюванню в процесі реорганізації цих підприємств та передачі на баланс підприємств-правонаступників, затвердженого постановою КМУ від 13.08.03 року №1253 (далі –Порядок №1253), - відповідно до підпункту «б»п. 2 якого об’єктами передачі на користь територіальних громад є внутрішньогосподарські меліоративні системи;

три вищеназвані рішення органів місцевого самоврядування.

ІІ.Заслухавши представників позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, колегія суддів вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено частинами 1-3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 202 ЦКУ правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1-5 статті 203 ЦКУ визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, згідно яким міст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Дослідження судом спірного акту приймання-передачі від 07.04.05 року показало, що він не відповідає поняттю «правочин», а тому не є ним.

З урахуванням цієї обставини колегія суддів вважає, що позивач, звертаючись з позовом до суду, правомірно скористався правилом ст. 15 ЦКУ, якою встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Але позивач невірно обрав спосіб захисту порушеного права.

Так, частиною 1 статті 16 ЦКУ передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

З вищецитованої частини 2 ст. 16 ЦКУ видно, що вона не передбачає такого способу захисту порушеного права, який обрав позивач.

Згідно частині 3 ст. 16 ЦКУ суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, - однак з матеріалів справи видно, що підстави для застосування судом цієї норми - відсутні.

При вирішенні цього спору суд також керується інформаційним листом Вищого господарського суду України від 18.03.2008 року №01-8/164 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2007 році», згідно пункту 2 якого стаття 12 ГПК не відносить до підвідомчості господарських судів справи у спорах про визнання недійсними актів приймання-передачі як таких.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні.

Відповідно до ст.ст.44,47-1 та 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст. 11,15,16,202 та 203 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22,32-32,43,44,47-1,49,75 82-85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 24.03.08 року за згодою представників позивача оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного господарського суду Луганської області у той же термін.

Рішення складено у повному обсязі та підписано – 27 березня 2008 року.

Колегія суддів:

Головуючий - суддя                                         А.П.Середа

Члени колегії –судді                                                            Т.М.Мінська

Б.В.Яресько