ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 23/608

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

Панової І.Ю.,

Заріцької А.О.,

Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2008

у справі

№23/608 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Макроремонт", м. Кривий Ріг

до

Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг

про

стягнення 3917,03 грн.

за участю представників сторін:

від позивача:

від відповідача:

Бессараб Є.А. за дов. від 05.01.2008 №03/07,

Бессараб В.І. –директор

не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2007 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Макроремонт" (надалі –ТОВ "Макроремонт") звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (надалі –ВАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат") про стягнення з останнього збитків від інфляції та 3% річних за період з 01.02.2007 по 09.07.2007 у сумі 3917,03 грн.

Доповідач: Продаєвич Л.В.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2008 (суддя: Добродняк І.Ю.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 (судді: Лисенко О.М. –головуючий, Виноградник О.М., Джихур О.В.), позов задоволено, на користь позивача з відповідача стягнуто 3025,15 грн. –інфляційних збитків, 891,88 грн. –3 % річних та відповідні судові витрати.

Судові акти вмотивовані тим, що факт наявності заборгованості відповідача за договором від 02.10.2000 №1402-09-04/2000 встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2004 у справі №12/12; питання стягнення з відповідача інфляційних втрат та річних було предметом судового розгляду у справі №10/127-07, а також приписами статей 623, 625 Цивільного кодексу України.

У поданій до Вищого господарського суду України касаційній скарзі ВАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неврахування судом того факту, що ухвалами господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 у справі №Б15/211-06 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Скаржник посилається на те, що після порушення справи про банкрутство не виникає нових додаткових до основного зобов'язань, а відтак вимоги позивача порушують приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Макроремонт" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувану постанову апеляційної інстанції –залишити в силі.

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 21.05.2008, надіслана сторонам у справі –22.05.2008), проте, відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України щодо участі у засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2007 у справі №10/127-07 з ВАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь ТОВ "Макроремонт" стягнуті суми інфляційних збитків у розмірі 30339,90 грн. (за актом від 23.01.2001 №4 "а" за період з березня 2001 року по січень 2007 року, за актом від 20.04.2001 №4 за період з травня 2001 року по січень 2007 року, за актом від 25.12.2001 №5 за період з лютого 2002 року по січень 2007 року), а також 3% річних у сумі 9654,51 грн.

Як вбачається із даного рішення, підставою, з якою позивач пов'язує свої вимоги до ВАТ "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат", є невиконання останнім зобов'язань за договором від 02.10.2000 №1402-09-04/2000 щодо оплати за виконані ремонтні роботи збагачувального обладнання, що встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2004 у справі №12/12, в якій брали участь ті ж самі сторони.

Позивач у даній справі просить стягнути інфляційні збитки та річні за період з 01.02.2007 по 09.07.2007 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили із встановлених обставин справи та приписів чинного цивільного законодавства, зокрема, статті 625 Цивільного кодексу України, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначені у цій статті 3% річних та інфляційні збитки за своїм характером не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого у попередніх судових інстанцій не було правових підстав для застосування у цій частині мораторію, передбаченого частиною 4 статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд України у постановах від 17.01.2006 у справі №11/690, від 16.05.2006 у справі №06/212 (№10/557-26/155).

За цих обставин доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни або скасування прийнятих у цій справі судових актів.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Суди попередніх інстанцій, встановивши факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, перевіривши правильність розрахунку позивача 3% річних та збитків від інфляції, з дотриманням норм матеріального та процесуального права прийняли законні рішення про задоволення вимог позивача, а тому передбачені законом підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" –залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 у справі № 23/608 –залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                             І.Панова

Суддя                                                                                           А. Заріцька

Суддя                                                                                  Л. Продаєвич