ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5, м.
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28"
травня 2008 р.
Справа № 42/20-08

вх. № 1557/1-42

Суддя господарського суду Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Дуброва Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_3., дов. № 01/01 від 01.01.2008 року  відповідача - ОСОБА_4, дов. від 19.03.2008
року, ОСОБА_2. - особисто 3-ї особи - не з'явився

розглянувши справу за позовом ФОП ОСОБА_1., м. Харків

до  ФОП ОСОБА_2., м.
Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова

про стягнення 10568,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ФО-П ОСОБА_1., звернувся до господарського суду з
позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, ФО-П ОСОБА_2., на
свою користь суму шкоди в розмірі 10568,56 грн. Судові витрати просить покласти
на відповідача.

У судовому засіданні 21.04.2008 року було оголошено перерву до
06.05.2008року о 11-00, у судовому засіданні 06.05.2008 року було оголошено
перерву до 12.05.2008 року о 10-40, у судовому засіданні 12.05.2008 року було
оголошено перерву до 26.05.2008 року о 10-40, у судовому засіданні 26.05.2008
року було оголошено перерву до 28.05.2008 року о 10-00. Після перерви судове
засідання було поновлено і  продовжено у
тому ж складі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги
у повному обсязі, через канцелярію господарського суду, 27.05.2008р. надав до
суду за вх. 9220 письмово викладене обґрунтування позову та розрахунок суми ціни
позову, які залучаються до матеріалів справи.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечує, через
канцелярію господарського суду, 27.05.2008р. надав до суду за вх. 9214 письмово
викладене правове обґрунтування доповнення до заперечень, які залучаються до
матеріалів справи.

Представник 3-ї особи у судове засідання не з'явився, у наданих
06.05.2008 року поясненнях по справі виклав, що рішення господарського суду по
справі № 42/20-08 не може вплинути на права та обов'язку ДПІ у Жовтневому районі
м. Харкова, а тому залишає вирішення спору на розгляд суду.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

1 січня 2006 року між позивачем, ФОП ОСОБА_1., та відповідачем,
ФОП ОСОБА_2., було укладено договір за №010101 про надання послуг по
фінансовому обліку.

Згідно з вимогами договору ФОП ОСОБА_1, (замовник) доручив, а  ФОП ОСОБА_1. (виконавець) зобов'язався за
дорученням замовника складати та отримувати заяви та документи, свідоцтва та
ліцензії, а також своєчасно та якісно здавати різного роду звіти та декларації
і тому подібне в податкові органи та різноманітні фонди пов'язані з
підприємницькою діяльністю замовника; отримувати виписки з банку та вести облік
його прибутків та видатків.

Згідно з п.  5.1 договору
строк дії договору встановлено з моменту підписання до 31 грудня 2006 року.

В процесі  виконання  зобов'язань
за договором  протягом 2006 року
сторонами один раз на місяць підписувались акти здачі-прийому виконаних робіт,
відповідно до яких замовником приймалась робота та здійснювались розрахунки.

З 16.06.2007 року по 27.06.2007 року, на підставі направлення від
16.06.2007 року № 344, виданого ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, була
проведена планова документальна перевірка
фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1.   з питань дотримання вимог податкового, валютного
та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.06р. по 31.03.07р., за
результатами якої був складений акт від 27 червня 2007 року.

Посадовими особами ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, було
виявлено  порушення обліку ведення
фінансової звітності, а саме:

1.          «Факт   перекручення   даних
податкової декларації по ПДВ за вересень 2006 року, чим   порушено п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану вартість»№16897-ВР від 03.04.97р. Донараховано
ПДВ на суму 6933,00 грн.»;

2.          «Факт  неутримання
суми податку з фрахту за ІІ-ІУ квартал 2006 року у сумі 56,52 грн., чим
порушено п. 13.5 ст. 13 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»
в редакції від 22.05.1997р. №28397-ВР».

На підставі акту керівником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова
були прийняті податкові повідомлення-рішення від 12 липня 2007 року №
/0 та № /0, якими позивача було зобов'язано сплатити 169,56
грн. та 10400,00 грн.

17 липня 2007 року на користь держави позивачем, платіжним
дорученням № 190, на виконання податкового повідомлення-рішення від 12 липня
2007 року № /0, було перераховано 169,56 грн. та платіжним дорученням
№ 189, на виконання податкового повідомлення-рішення від 12 липня 2007 року №
/0, було перераховано 10400,00 грн.

Статтею 901 Цивільного кодексу України  передбачено, що за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони
(замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або
здійснення певної відповідальності, а замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України передбачено, що
способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути - відшкодування
збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються
у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у
меншому або більшому розмірі.

Порушення зобов'язання, встановлене ст. 610 ЦК України, є його
невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України, особа,
яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу
або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є
невинною, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо
належного виконання зобов'язання.

Закон не містить визначення поняття вини. У літературі з
цивільного права вина зазвичай розглядається як психічне ставлення особи до
своєї протиправної поведінки та її наслідки. Вина особи за ЦК України
трактується як невжиття нею усіх залежних від неї заходів щодо належного
виконання обов'язку. Тому особа є невиновною, якщо вона доведе, що вжиття усіх
залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, належне виконання відповідачем
свого зобов'язання за договором №010101 від 01.01.2006 року підтверджується
актами здачі-прийняття робіт (аркуш справи 80-91), підписаних між позивачем та
відповідачем та відсутністю будь-яких заперечень з обох сторін.

Твердження позивача щодо неможливості контролю за відповідачем
щодо належного та якісного виконання ним своїх обов'язків за договором,
оскільки він не є бухгалтером за освітою та здійснення перевірки роботи лише по
результату не може прийнятися судом, та як надані позивачем документи свідчать
про укладення трудового договору від 18.10.2006 року, відповідно до якого з
18.10.2006 року на посаду бухгалтера була прийнята ОСОБА_5.

На підставі вищевикладеного господарський суд приходить до
висновку, що між збитками позивача та виконанням відповідачем своїх зобов'язань
за договором № 01/01/06 від 01.01.2006 року, які полягають за дорученням
замовника у складанні та отримуванні заяв та документів, свідоцтв та ліцензій,
своєчасному та якісному здаванні різного роду звітів та декларацій в податкові
органи та різноманітні фонди пов'язані з підприємницькою діяльністю замовника,
отримуванні виписок з банку та веденні обліку його прибутків та видатків,
відсутній причинний зв'язок.

Враховуючи вищевикладене господарський суд вважає, що позивна
вимога позивача про стягнення з відповідача на користь позивача суми збитків у
розмірі 10568,56 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального
кодексу України суд вважає за необхідне витрати по сплаті державного мита та
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 12, 22, 33,
35, 43, 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,
суд -

ВИРІШИВ:

В  задоволенні  позовних вимог відмовити.

Суддя
Хачатрян В.С.

Повний
текст рішення підписано  02.06.2008р.