СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

19 серпня 2008 року

Справа № 2-8/3194-2008

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Сиротинін Олександр Геннадійович, дов. б/н від 27.11.07

відповідача: Руденко Віктор Павлович, дов.2326 від 11.12.07

розглянувши апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чумаченко С.А.) від 23.06.2008 у справі №2-8/3194-2008

за позовом           Закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" (вул. Набережна, 6, місто Алушта, 98501)

до           Кримського республіканського підприємства "Протизсувне управління" (вул. Горького, 30, місто Ялта, 98600)

про визнання права на укладення договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2008 року у справі № 2-8/3194-2008 (суддя Чумаченко С.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановленим судовим актом, закрите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 23 червня 2008 року скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

За клопотанням сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

За розпорядженням першого заступника голови суду від 12 серпня 2008 року суддю Латиніна О.А. замінено на суддю Котлярову О.Л.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У березні 2008 року закрите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Кримського республіканського підприємства "Протизсувне управління" просило визнати за закритим акціонерним товариством "Санаторій "Морской уголок" першочергове право на укладення договору на експлуатацію берегоукріплюючих і протизсувних споруд між бунами №№46-47, 60-65, розташованих в місті Алушті, вул. Набережна, а також договори на технічний нагляд за зазначеними спорудами, вважаючи, що позивач безпідставно відмовляється від укладення вищезгаданих угод.

Заперечення відповідача проти позову ґрунтуються на принципі свободи договору.

Закрите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок" заявою від13.05.2008 року внесло доповнення до позовних вимог про визнання переважного права на укладення договору експлуатації берегоукріплювальних і протизсувних споруд між бунами №№ 46-47, 60-65 у місті Алушта по вул. Набережній та договору на їх технічний нагляд, посилаючись на те, що зарите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок" є правонаступником усіх прав і обов’язків Державного пдприємства "Санаторій "Морской уголок", у тому числі цивільно-правових відносин, що були результатом діяльності філіалу Державного підприємства закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчий установи профспілок України “Укрпрофоздоровніця”.

Оскаржене рішення мотивоване відсутністю правових підстав для визнання за закритим акціонерним товариством "Санаторій "Морской уголок" переважного права на укладення вищезгаданого право чину.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну саргу такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої зазначеної норми, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Частиною другою зазначеної норми передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Згідно пункту 2 статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Як свідчать матеріали справи, закрите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок" є орендарем земельних ділянок між бунами №,№ 46-47 і 60-65 розташованих в місті Алушта по вул. Набережна згідно договору оренди землі від 21.09.2004 року.

Крім того, на прилеглій території розташовано майно, належить закритому акцінерному товариству "Санаторій "Морской уголок", а саме климатопавильон (спальний корпус) –літера Г, човнова станція –літера Г1. Право власності закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" на вищезгадане майно підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.12.2004 року. Всі ці об'єкти відтворені на план-схемі Санаторію “Морський берег”, правонаступником якого є закрите акціонерне товариство "Санаторій "Морской уголок".

З врахуванням вищенаведеного позивач просив визнати першочергове право на укладення договору на експлуатацію та техничний нагляд берегоукріпліючих і протизсувних споруд між бунами №№46-47, 60-65, розташованих за вищесгаданою адресою.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що , згідно зі статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обгрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Оскаржене рішення вищенаведеним вимогам, на думку колегії, не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до п.7 постанови Ради Міністрів Автономної Республіки Крим № 68 від 11.03.1997 року “Про заходи по інженерному захисту берегів Чорного і Азовського морів і територій, схильних дії негативних природних процесів” з метою підвищення ефективності робіт по інженерному захисту територій берегів Чорного і Азовського морів Кримському республіканському підприємству “Протизсувне управління” доручено укласти довгострокові договорі з організаціями на експлуатацію берегоукріплючих споруд, що знаходяться на його балансі.

Відповідно до СНіП 2.06.01-86 “Гідротехнічні споруди” пляжі входять до складу берегоукріплюючих гідротехнічних споруд. Отже, оренда закритим акціонерним товариством "Санаторій "Морской уголок" земельних ділянок за договором оренди землі 21.09.2004 під розміщення пляжної зони свідчить про правомірне використовування закритим акціонерним товариством "Санаторій "Морской уголок" берегоукріплюючих споруд між бунами №,№ 46-47 і 60-65 від 21.09.2004.

За таких обставин судова колегія вважає, що позивач має переважне право на укладення договору на експлуатацію берегоукріплюючих протизсувних споруд між бунами №,№46-47, 60-65, розташованих в місті Алушті, вул. Набережна, а також договору на технічний нагляд за зазначеними спорудами, оскільки таке право є похідним від права на оренду землі, встановленого договором від 21.09.2004 року та права власності на об’єкти нерухомості. Отже, можливе укладення договору оренди землі відповідачем з іншою юридичною особою не виключає порушення права позивача як землекористувача та власника нерухомого майна.

З врахуванням вищенаведеного оскаржене рішення містить невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, що, відповідно до п.3 ч.1 ст.104 Господарсько процесуального кодексу України є підставою для скасування судового акту.

Скасовуючи рішення, судова колегія вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" з підстав, наведених вище.

Керуючись статтею 101, п.2 ч.1 статті 103, п.3.ч.1 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим у справі № 2-8/3194-2008 від 23.06.2008 скасувати.

Позов закритого акціонерноготовариства "Санаторій "Морской уголок" до Кримського республіканського підприємства "Протизсувне управління" задовольнити.

Визнати за закритим акціонерним товариством "Санаторій "Морской уголок" першочергове право на укладення договору на експлуатацію берегоукріплюючих та протизсувних споруд між бунами № 46-47, 60-65 по вул. Набережній у місті Алушті.

Стягнути з Кримського республіканського підприємства "Протизсувне управління" (98604, місто Ялта, вул.Горького, 30, ЗКПО 03348324, МФО 324010, р/р 0041 в ЯВ №515 КРФ АКБ Укрсоцбанк, місто Ялта ) на користь закритого акціонерного товариства "Санаторій "Морской уголок" (98500, місто Алушта, вул. Набережна,6, ЕДРПО 24410211, банковські реквізити в матеріалах справи відсутні) 127,50 грн. витрат з держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Доручити господарському суду Автономної Республіки Крим видати накази.

Головуючий суддя

Судді

В.А. Лисенко