ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.08 Справа №7/216/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Колодій Н.А. судді Колодій Н.А. , Коробка Н.Д. , Шевченко Т. М.

при секретарі: Пересаді О.В.

За участю представників сторін:

відпозивача – не з’явився

від відповідача – Іванов А.В. (довіреність б/н від 28.05.2008 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» (с. Новомиколаївка Запорізької області)

на рішення господарського суду Запорізької області від 29.05.2008 р. у справі № 7/216/08

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву» (м. Балаклея Харківської області)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» (с. Новомиколаївка Запорізької області)

про стягнення суми,

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву» звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» 34426,18 грн. заборгованості.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.05.2008 р. у справі № 7/216/08 (суддя Кутіщева Н.С.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 34426,18 грн. основного боргу, а також 462,26 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, ТОВ «Трейд» (відповідач у справі) звернулось до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 29.05.2008 р. у справі № 7/216/08 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову Сільськогосподарського ТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву» відмовити.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає, що господарським судом Запорізької області при прийнятті рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, а також не повно дослідженні обставини, що мають значення для справи.

Заявник вказує на те, що у 2006 році між ним та позивачем не було укладено жодного графіку поставки курчат м’ясного кросу «Гібро», та між сторонами не було обумовлено строків оплати за поставлену продукцію. Посилається зокрема на те, що за умовами усної угоди у 2006 році ТОВ «Трейд» не зобов’язувалось повністю оплачувати вартість поставленої продукції, з огляду на те, що між сторонами належним чином не було укладено договору та непогоджено всіх істотних умов щодо поставки продукції. Також зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що сплата за продукцію у 2006 році здійснювалась відповідачем на підставі рахунків, а не на підставі договору поставки № 20 від 29.04.2005 р.

На думку заявника, судом не було повно досліджено обставини справи, а саме суд не звернув уваги на те, що у 2006 р. позивач поставив неякісну продукцію – курчата були заражені інфекцією, що призвело до їх часткової загибелі. Крім того, заявник посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 85 ГПК України, оскільки у момент винесення рішення суддя не виходила до нарадчої кімнати, а у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 18.06.2008 р. апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» прийнята до провадження та призначена до розгляду на 13.08.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1506 від 12.08.2008 р. справу № 7/216/08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Колодій Н.А. (доповідач), судді Коробка Н.Д., Шевченко Т.М.

В судовому засіданні представник заявника (відповідача у справі) підтримав у повному обсязі вищевикладені доводи в обґрунтування своїх вимог.

Позивач у справі – Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Балаклійське підприємство по птахівництву» апеляційну скаргу відповідача не визнає, свої доводи виклав у письмових запереченнях (вих. № 368 від 03.07.2008 р.). Зазначає, що до поставок здійснених саме протягом 2006 року, підписані представниками ТОВ «Трейд» документи, містять всі істотні умови щодо ціни, кількості, якості продукції: довіреності на отримання добових курчат містять кількість курчат, які відповідач вважав за потрібне отримати у СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву»; видаткові накладні містять кількість отриманих курчат та ціну за одне добове курча та загальну суму поставки; акти приймання-передачі курчат містять як дані про кількість отриманих курчат, так і дані про їх якість. У своїх запереченнях позивач звертає увагу, на те що поставки продукції у 2006 р. здійснювались на виконання усної домовленості, а не на виконання договору поставки № 20 від 29.04.2005 р. Саме тому він не нарахував фінансові санкції за прострочення платежів, про що зазначено в договорі № 20 від 29.04.2005 р.

Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду Запорізької області – без змін.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином.

За клопотанням представника відповідача апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За його згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника відповідача, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі усної домовленості у 2006 році СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву» (позивач у справі) передало, а ТОВ «Трейд» (відповідач у справі) прийняло добових курчат м’ясного кросу «Гібро» (надалі – продукцію) згідно видаткових накладних: № РН-00010 від 09.01.2006 р. (на суму 88905,64 грн.), № РН-01423 від 28.09.2006 р. (на суму 73500,00 грн.), № РН-01603 від 09.11.2006 р. (на суму 88171,20 грн.) та на підставі довіреностей серії ЯКЛ № 292814 від 10.01.2006 р., ЯМЖ № 261973 від 09.11.2006р., ЯМЖ № 261982 від 09.11.2006 р. та Акту прийому-передачі продукції від 10.11.2006 р., всього на загальну суму 250576,84 грн.

Відповідач за поставлену продукцію розрахувався частково, сплативши 216150,66 грн., що підтверджується долученими до справи копіями банківських виписок.

Решта вартості продукції залишилася несплаченою, тому заборгованість відповідача на час звернення позивача до суду, з урахуванням дебіторської суми 770.66 грн. станом на 01.01.2006 року, склала 34426,18 грн.

05.02.2008 р. позивач надіслав відповідачу претензію (вих. № 69), в якій просив оплатити вартість отриманого за вищезазначеними накладними товару.

Претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» 34426,18 грн. основного боргу стало предметом судового розгляду у справі № 7/216/08.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов’язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. (ст. 205 ЦК України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв’язку.

Як свідчать надані суду документи, сторони у видаткових накладних визначили кількість отриманих курчат та ціну за одне добове курча та загальну суму поставки; в актах приймання-передачі курчат є дані про кількість отриманих курчат, а довіреності на отримання добових курчат містять кількість курчат, які відповідач вважав за потрібне отримати у СТОВ «Балаклійське підприємство по птахівництву»

Отже, між сторонами склалися господарські відносини з купівлі-продажу, що породили взаємні обов’язки. Обов’язки позивача виразились у передачі товару, а обов’язки відповідача полягають в оплаті отриманого товару. Отже, правовідносини між сторонами у справі щодо передачі продукції у 2006 р. виникли не на підставі договору, а в силу правочину купівлі-продажу. Таким чином, доводи заявника в цій частині слід визнати безпідставними.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Як свідчать долучені до матеріалів справи копії видаткових накладних № РН-00010 від 09.01.2006 р., № РН-01423 від 28.09.2006 р., № РН-01603 від 09.11.2006 р., позивач виконав свої зобов’язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 250576,84 грн.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений ... кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки строк виконання відповідачем його зобов’язання щодо оплати отриманого товару не був встановлений, позивач 05.02.2008 р. надіслав на адресу відповідача претензію (вих. № 69) з вимогою оплатити вартість переданого товару.

Відповідач свої зобов’язання щодо оплати товару, всупереч вимог закону, виконав лише частково – на суму 216150,66 грн., що підтверджується долученими до справи копіями банківських виписок та розрахунком позивача (арк. справи 20-22).

Доказів оплати решти суми – 34426,18 грн. відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення основного боргу заявлені обґрунтовано. Висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в цій частині відповідають матеріалам справи.

Посилання заявника на порушення господарським судом при постановленні оскаржуваного рішення норм процесуального права є необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2, 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 29.12.1976 р. «Про судове рішення» Рішення суду може бути постановлено тільки суддею або суддями, які входили до складу суду в даній справі, при суворому додержанні таємниці нарадчої кімнати.          Якщо складання мотивованого рішення відкладається, його резолютивна частина викладається у письмовому вигляді, підписується суддею, а при колегіальному розгляді справи - всім судом і відразу ж оголошується. У такому випадку разом з резолютивною викладається також і вступна частина рішення, і цей процесуальний документ додається до справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Отже, той факт, що суддя не виходила до нарадчої кімнати не є підставою для скасування прийнятого у справі законного рішення.

Також не знаходять свого підтвердження доводи заявника апеляційної скарги, що суд першої інстанції в порушення ст. 22 ГПК України не прийняв від відповідача доказів поставки позивачем неякісної продукції, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідачем надавалися суду першої інстанції такі докази. Не надані такі докази і апеляційній інстанції.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права, не підтверджені відповідними доказами та спростовані дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга залишається судом без задоволення.

Колегія суддів дійшла висновку про відповідність рішення господарського суду Запорізької області нормам чинного законодавства. Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Судові витрати по розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідно до приписів ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд» (с. Новомиколаївка Запорізької області) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.05.2008 р. у справі № 7/216/08 залишити без змін.

Головуючий суддя Колодій Н.А.

судді Колодій Н.А.

Коробка Н.Д. Шевченко Т. М.