ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2008 р.

Справа № 32/263-07-8232

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевченко В.В.

суддів: Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання Волощук О. О.

за участю представників сторін:

від ПП„Експохім”: не з’явився

від ВХФП „Біостимулятор”: не з’явився

від ВДВС: не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса

на ухвалу господарського суду Одеської області

від 27 червня 2008 року

у справі № 32/263-07-8232

за скаргою Приватного підприємства „Експохім”, м. Дніпропетровськ на дії Другого Відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі за позовом Приватного підприємства „Експохім”, м. Дніпропетровськ

до Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса

про стягнення 52 000 грн.

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження голови Одеського апеляційного господарського суду № 77 від 08.07.2008 року.

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.12.2007 р. позов Приватного підприємства „Експохім” (далі ПП) задоволений у повному обсязі та з Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі товариства з обмеженою відповідальністю (далі Підприємство) на користь ПП стягнуто 52000 грн. боргу, 520 грн. понесених витрат на сплату держмита і 118 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Назване судове рішення набрало законної сили та 17.12.2007 р. місцевим судом виданий відповідний наказ № 32/263-07-8232 на його примусове виконання.

Постановою № В-12/146 державного виконавця другого відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі (далі ВДВС) від 21.04.2008 р. виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Одеської області № 32/263-07-8232 зупинено на підставі п. 8 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження”, оскільки ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2006 р. у справі № 2/171-06-6019 порушено провадження у справі про банкрутство Підприємства.

25.04.2008 р. ПП звернулось до господарського суду Одеської області, в порядку ст. 121-2 ГПК України, зі скаргою на дії ВДВС щодо ухвалення останнім постанови № В-12/146 від 21.04.2008 р. про зупинення виконавчого провадження посилаючись на те, що ПП є поточним кредитором, оскільки грошові зобов’язання у боржника виникли після порушення провадження у справі про банкрутство Підприємства, тому на ПП не поширюється дія встановленого мораторію, у зв’язку з чим виконавче провадження по примусовому виконанню наказу № 32/263-07-8232 господарського суду Одеської області не підлягало зупиненню, внаслідок чого постанова ВДВС № В-12/146 від 21.04.2008 р. є незаконною та підлягає скасуванню.

Письмові заперечення на скаргу від ВДВС і Підприємства не надходили та останнє, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи місцевим судом, в судове засідання не з’явилось та не скористалось своїм правом на участь в розгляді справи судом першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.06.2008 р. (суддя Грабован Л. І.) скарга ПП задоволена: постанова ВДВС № В-12/146 від 21.04.2008 р. про зупинення виконавчого провадження скасована та дії ВДВС по її ухваленню визнані незаконними.

Ухвала суду мотивована тим, що зупиняючи виконавче провадження ВДВС не з’ясував, чи підлягає виконанню рішення щодо поточної чи конкурсної заборгованості та якою є заборгованість, що стягнута за судовим рішенням від 05.12.2007р. у справі №32/263-07-8232. Для цього необхідно було визначити час виникнення зобов’язання, строк його виконання, оскільки за положеннями ст. 1 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” конкурсними є кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, а поточні –це кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство. Заборгованість в сумі 52000 грн., яка стягнута рішенням суду від 05.12.2007р. у справі №32/263-07-8232 на користь ПП з Підприємства виникла на підставі невиконання останнім умов договору № 07-08-07 укладеного сторонами 07.08.2007 р., тобто після порушення провадження у справі № 2/171-06-6019 про банкрутство Підприємства господарським судом Одеської області 23.06.2006 р. та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, а тому є поточною, внаслідок чого дія мораторію на неї не розповсюджується, у зв’язку з чим дії ВДВС щодо ухвалення оскаржуваної постанови є незаконними та остання підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі Підприємство просить ухвалу місцевого суду скасувати, оскільки вона прийнята без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Всі учасники процесу були своєчасно та належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду справи, але їх представники в судове засідання не з’явились та не скористались своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2006 р. у справі № 2/171-06-6019 порушено провадження у справі про банкрутство Підприємства та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом якого заборонено: стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства, нарахування неустойки (штрафів, пені) за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів). В ухвалі вказано, що мораторій не поширюється: на виплату заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров’ю та життю громадян, авторської винагороди, а також задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв’язку з зобов’язаннями боржника в процедурах розпорядження майном боржника.

Заборгованість в сумі 52000 грн., що стягнута за рішенням суду від 05.12.2007 р. у справі № 32/263-07-8232 на користь ПП з Підприємства виникла на підставі невиконання останнім умов договору № 07-08-07 укладеного сторонами 07.08.2007 р., тобто після порушення провадження у справі № 2/171-06-6019 про банкрутство Підприємства.

Ретельно дослідивши матеріали справи та проаналізувавши Закони України „Про виконавче провадження” та „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що мораторій поширює свою дію на зобов’язання боржника, термін виконання яких настав до дня введення мораторію, тобто мораторій підлягає застосуванню до конкурсної заборгованості та не поширюється на поточну заборгованість боржника перед кредиторами.

Вказана обставина викликана тим, що якщо б дія мораторію поширювалась і на поточну заборгованість, то її не слід було оплачувати в процедурах розпорядження майном та санації боржника. Наслідком таких дій є припинення співпраці всіх контрагентів з боржником, оскільки припиняється оплата ним за отриману продукцію, роботи, послуги, надані під час провадження у справі про банкрутство, що призводить до припинення господарської діяльності боржника та його банкрутства.

Вищенаведене стосується і виконавчого провадження по виконанню рішень, за якими стягнуті такого виду борги.

При викладених обставинах суд першої інстанції правомірно задовольнив скаргу ПП, так як при ухваленні постанови № В-12/146 від 21.04.2008 р. про зупинення виконавчого провадження ВДВС не врахував вищезазначені вимоги чинного законодавства України, внаслідок чого протилежні доводи скаржника до уваги прийнятими бути не можуть.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101–106 ГПК України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 27.06.2008 року у справі № 32/263-07-8232 –залишити без змін, а апеляційну скаргу Одеського виробничого хіміко-фармацевтичного підприємства „Біостимулятор” у формі товариства з обмеженою відповідальністю, м. Одеса –без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В. В. Шевченко

Судді В. В. Бєляновський

М. А. Мирошниченко

Постанову підписано 20.08.2008 р.