ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2008 р. Справа № 4/205/07-НР

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “Хімрезерв-Миколаїв”

вул. Восточна, 114, м. Миколаїв, 54046

До відповідача: Відкрите акціонерне товариство енергопостачальна компанія

“Миколаївобленерго”, вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017

Суддя Філінюк І. Г.

Представники сторін:

Від позивача: Кузовлєв В.В. довіреність № 17 від 15.06.2007р.,

Від відповідача: Крижановська І. М.. дов.№ 023/07-993 від 28.12.2007р.

При секретарі: Цуріка І. М.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним рішення комісії філії міста Миколаєва позивача з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 140 від 14.03.2007р. та рішення Обласної комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 67 від 29.03.2007р.

Заявами від 12.06.2007р. та від 16.07.2007р. змінив предмет позову та просить суд визнати відсутність у відповідача права на стягнення з позивача 52 250,75 грн. вартості електричної енергії, донарахованої на підставі акту № Э3907 від 06.03.2007р. про порушення ПКЕЕ, протоколу № 140 від 14.03.2007р. засідання комісії філії м. Миколаєва відповідача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ споживача та рішення обласної комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 67 від 29.03.2007р.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що оскаржувані протоколи повністю відповідають нормам Правил користування електричною енергією в редакції від 17.10.2005р. № 910, (далі- ПКЕЕ) та Методиці визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ (далі Методика...). Позивач помилково вважає, що відповідачем невірно застосовано п. 2.1.9. Методики..., оскільки безобліковий фазний провід був підключений до фасадних ізоляторів ВЛ-0,4кВ, який знаходився на даху складського приміщення позивача, пролягав по поверхні даху, знаходився в чорній пластиковій трубі і був підключений КЛ - 0,4кВ вихідної після електролічильника позивача шляхом врізки у фасадний провід. Сама скрутка знаходилась на даху складського приміщення, висота якого 4 м. (а.с. 35-37, 82-85, 91, 92).

Рішенням господарського суду від 16.07.2007р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.10.2007р. позовні вимоги задоволені, визнано відсутність у ВАТ енергопостачальної компанії “Миколаївобленерго” права на стягнення з ТОВ “Хімрезерв-Миколаїв” 52 250,75 грн. вартості електричної енергії, донарахованої на підставі акту № Э3907 від 06.03.2007р. про порушення ПКЕЕ, протоколу № 140 від 14.03.2007р. засідання комісії філії м. Миколаєва ВАТ ЕК “Миколаївобленерго” з розгляду актів про порушення ПКЕЕ споживача та рішення обласної комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформлене протоколом № 67 від 29.03.2007р. та стягнути судові витрати.

Постановою Вищого господарського суду України від 31.01.2008р. попередні судові рішення скасовані та справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 15.02.2008р. справа прийнята до розгляду суддею Філінюк І. Г. та їй присвоєний № 4/205/07-нр.

Заявою від 27.05.2008р. позивач уточнив позовні вимоги, просить суд визнати відсутність у ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»права на донарахування позивачу вартості електричної енергії в сумі 52250,75грн. відповідно до акту № 3907 від 06.03.2007р. про порушення ПКЕЕ та визнати за позивачем право на отримання електричної енергії згідно до укладеного з відповідачем договору.

В судовому засіданні 27.05.2008р. оголошено перерву до 15.07.2008р.

За згодою сторін, в судовому засіданні 15.07.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд –

В С Т А Н О В И В:

24.10.2002р. сторони уклали договір № 44/3973, згідно якого відповідач повинен був відпускати електроенергію, а позивач виконувати оплату спожитої електроенергії щомісячно.

06.03.2007р. представниками філії м. Миколаєва позивача було проведено перевірку точки обліку позивача –по вул. Восточна, 114 по дотриманню правил користування електричною енергією позивачем. Перевіркою встановлено безоблікове користування електроенергією зі зміною схеми обліку, а саме - прихована проводка кабелем АВВТ 1*16мм2) , про що складено акт перевірки № Э3907 від 06.03.2007р. (арк.спр.14), згідно з п.6.40 ПКЕЕ. Акт підписаний трьома представниками філії відповідача. Позивач акт не підписав, у акті-вимозі від 06.03.07 визначив, що про наявність додаткового кабелю йому не відомо, оскільки все електрогосподарство отримав від фірми “ДАО”.

На підставі акту перевірки від 06.03.2007р. представниками філії відповідача під час засідання комісії з розгляду актів про порушення було визначено обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків в кількості 163 203 кВт за термін з 06.03.2004р. до 06.03.2007р., тобто за останні 3 роки на суму 52 250,00 грн., на підставі п.2.1.9 Методики... (а.с. 12,15)

Споживач був повідомлений про час і дату засідання комісії, про що свідчить відмітка в акті перевірки № Э3907 від 06.03.2007р. Рішення комісії оформлено протоколом № 140 від 14.03.07р. (а.с. 12), згідно якого представник позивача був присутнім на засіданні комісії, але в протоколі зазначив, що з рахунком на суму 52 250,00 грн. не згоден.

Рішенням комісії відповідача від 14.03.2007р., яке оформлене протоколом № 140, позивачу нараховано збитків у сумі 52 250,75 грн. в результаті порушень ПКЕЕ, а саме безоблікове користування електроенергією зі зміною схеми обліку (прихована проводка кабелем АВВТ 1*16мм2).

Рішенням обласної комісії з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією, оформленим протоколом № 67 від 29.03.2007р. рішення філії залишено в силі.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з п.п. 6.40, 6.42 ПКЕЕ рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити до суду рішення комісії протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу.

За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересі судом передбачені ч.2 ст.16 ЦК України та ч.2.ст. 20 ГК України, серед яких визнання наявності або відсутності прав. Визнання лише відсутності прав не визначений чинним законодавством в якості самостійного та повноцінного способу захисту прав. Вимога на захист права має відповідати змісту порушеного права та характеру порушення, яке мало місце.

Звертаючи з позовом, позивачем не визначено, яке право чи охоронюваний законом інтерес порушений відповідачем внаслідок складення оскаржуваних актів, що не носять характеру обов’язкових до виконання ненормативних актів, а є лише фіксацією порушення, яке було виявлено при проведенні перевірки дотримання ПКЕЕ, і можуть бути використані як докази у випадку звернення з позовом до суду відповідача та підлягають оцінці судом у відповідності з вимогами ст. 43 ГПК України. Також, позивачем не доведено порушення з боку відповідача його права на отримання електричної енергії в обсягах, передбачених договором.

За такими обставинами суд дійшов до висновку, що визначені позивачем позовні вимоги не є належним способом захисту цивільного права, передбачений вимогами ст. 16 ЦК України, що є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 ГПК України , господарський суд –

ВИРІШИВ:

В задоволені позову – відмовити.

Суддя I.Г.Фiлiнюк