ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.07.08 р.                     Справа № 19/206а

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Дучал Н.М.

При секретарі Мішиній М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: без участі представника

від відповідача: Конюхова О.В., за довіреністю; Валентір О.В., за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства “Донецькміськводоканал” м.Донецьк

до відповідача Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Донецьк

про визнання рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 20 від 10.04.07р. по справі № 02-26-82/2006 недійсним

Позивач, Комунальне підприємство “Донецькміськводоканал” м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м.Донецьк, про визнання рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 20 від 10.04.07р. по справі № 02-26-82/2006 недійсним.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на Рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 20 від 10.04.2007 р. по справі № 02-26-82/2006 “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу”, яким до позивача був застосований штраф в сумі 15 000,00 грн. за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст. 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді неподання інформації відділенню АМК у встановлений Головою строк.

Позивач вважає, що прийняте Рішення не відповідає нормам чинного законодавства, з наступних підстав.

Запит інформації № 02-38/5645(2) від 05.12.2006 р. був направлений відповідачем позивачу в порушення ч.2 ст.19 Конституції України, ч.5 ст.17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”. На момент направлення Запиту органами Антимонопольного комітету України не розглядалися заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Запит інформації мав бути оформленим у вигляді вимоги.

В Запиті містився перелік з 14 питань. Надання інформації по питаннях 2,3,4 було неможливим в зв”язку з закінченням терміну зберігання документів, що витребувалися.

Для відповіді на питання 5,6,7,8,10,13 Запиту інформації необхідно було провести вибірку та підготувати пакет документів, що вимагало значних затрат трудових ресурсів та часу. Частина запитуваної інформації наявна у відповідача, так як була надіслана йому Виконавчим комітетом Донецької міської ради під час погодження проекту рішення “Про приведення тарифів на житлово-комунальні послуги згідно вимог енергопостачальних організацій”.

Відповідно до вимог п.8.1. Положення про порядок перевірок додержання законодавства про захист економічної конкуренції” доручення Голови Антимонопольного комітету України, доручення Кабінету Міністрів України є лише підставою для проведення позапланової виїзної перевірки.

Відповідач проти позову заперечив, про що виклав у листі № 02-39/2020 від 25.06.2007 р. Наполягає, що позов не містить жодних посилань та обґрунтувань того, які норми матеріального та процесуального права були порушені при прийнятті рішення № 20 у справі № 02-26-82/2006. Перелік завдань повноважень Антимонопольного комітету України, його органів, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України викладені в Законі України “Про Антимонопольний комітет України” та в Законі України “Про захист економічної конкуренції”. Надав копії матеріалів конкурентної справи № 02-26-82/2006 ( оригінали надавалися для огляду).

Послався на Постанову Господарського суду Донецької області від 14.03.07 р. у справі № 33/12а за позовом КП “Донецькміськводоканал” до Донецького відділення АМК, якою позивачу відмовлено у задоволенні вимог про визнання неправомірними дій Донецького відділення АМК щодо направлення запиту інформації та про визнання неправомірними дій щодо постановлення Розпорядження № 103-р від 28.12.2006 р. про початок розгляду справи № 02-26-82/2006. В частині вимог про скасування Розпорядження № 103-р від 28.12.2006 р. провадження у справі закрито.

Повідомив, що ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2007 р. Постанову від 14.03.07 р. у справі № 33/12а в частині відмови у задоволенні вимог про визнання дій Донецького відділення АМК щодо направлення запиту інформації та про визнання неправомірними дій щодо постановлення Розпорядження № 103-р від 28.12.2006 р. про початок розгляду справи № 02-26-82/2006 залишено в силі, в іншій частині скасовано та направлено для розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 26.06.07 р. провадження у справі № 19/206а зупинялося до набрання чинності судового рішення по адміністративній справі № 33/12а за позовом Комунального підприємства “Донецькміськводоканал” м.Донецьк до відповідача Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м.Донецьк про скасування Розпорядження адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 103-р від 28.12.06 р. по справі № 02-26-82/2006, як такого, що суперечить чинному законодавству.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.07 р. відмовлено Комунальному підприємству “Донецькміськводоканал” в задоволенні позову до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування Розпорядження адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 103-р від 28.12.06 р. по справі № 02-26-82/2006, як такого, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.07 р. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.07 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2008 р. залишено без змін ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2007 р. у справі № 22-а-161/07.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.06.2008 р. поновлено провадження по справі № 19/206а.

Представник позивача в судове засідання 02.07.08 р. не з’явився, про причини неявки не повідомив. Ухвалу суду від 24.06.08 р. не виконав, витребувані судом документи не надіслав. Розгляд справи був відкладений на 15.07.2008 р.

14.07.2008 р. від позивача надійшло клопотання ( лист № 09/4302 від 09.07.2008 р.):- не здійснювати розгляд справи без участі представника КП “Донецькміськводоканал”; - відкласти розгляд справи на серпень 2008 року; - у разі закінчення строку розгляду спору продовжити строк вирішення спору на 2 місяці.

Заявлені клопотання обґрунтовуються відпусткою представника, що здійснював представництво інтересів позивача, та неможливістю направлення іншого представника в зв”язку з великою завантаженістю.

Представники відповідача категорично заперечили проти заявлених клопотань.

Судом відмовлено позивачу у задоволенні заявлених клопотань з наступних підстав.

Відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується

печаткою підприємства, організації.

Тобто, вказана норма не обмежує юридичних осіб у виборі осіб, в тому числі залучення адвокатів, які можуть здійснювати їх представництво в господарському суді, що знайшло підтвердження в рішенні Конституційного суду України від 16.11.2000 року за номером 13-рп/2000.

Ухвалою суду від 02.07.2008 р. суд не зобов”язував позивача забезпечити обов”язкову явку представника позивача в судове засідання 15.07.2008 р.

Згідно приписів ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу ( ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач не був позбавлений права надати всі необхідні додаткові докази, які він вважає необхідними для підтвердження заявленого позову, в письмовому вигляді. У позивача було достатньо часу для подання до справи всіх необхідних документів. Але вказаним правом позивач не скористався.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім преконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення № 20 від 10.04.2007 р. приймалося відповідачем на підставі матеріалів конкурентної справи № 02-26-82/2006, копії яких додані до справи № 19/206а.

Отже, матеріали, що містяться у справі № 19/206а є достатніми для розгляду спору по суті та прийняття судового рішення.

14.07.2008 р. від позивача надійшло клопотання ( лист № 09/4302 від 09.07.2008 р.) про зупинення провадження у справі до розгляду по суті Вищим адміністративним судом України касаційної скарги КП “Донецькміськводоканал” у справі № 22-а-3849/07 з додаванням копії касаційної скарги КП “Донецькміськводоканал” на ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.07 р. та Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2007 р.; копії поштового повідомлення № 437025; копії ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.07 р. у справі № 22-а-3849/07.

Позивач вважає, що розгляд справи № 19/206а може напряму зависити від результатів розгляду Вищим адміністративним судом касаційної скарги по справі № 22-а-3849/07.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про зупинення справи № 19/206а виходячи з наступного.

Позивачем не надано доказів прийняття до розгляду касаційної скарги КП “Донецькміськводоканал”, в зв”язку з чим відсутні докази, що справа № 22-а-3849/07 розглядається Вищим адміністративним судом України.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.07 р. відмовлено Комунальному підприємству “Донецькміськводоканал” в задоволенні позову до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування Розпорядження адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 103-р від 28.12.06 р. по справі № 02-26-82/2006, як такого, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.07 р. у справі № 22-а-3849/07Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.07 р. залишено без змін.

Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Постанова або ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Отже, Постанова Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.07 р. та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.11.07 р. набрали чинності, та відповідно до ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України є обов”язковими до виконання на всій території України.

Неможливість розгляду судом справи 19/206а позивачем є недоведеною.

Отже, зупинення справи № 19/206а на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, є неможливим.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вивчивши матеріали справи, матеріали конкурентної справи № 02-26-82/2006, норми чинного законодавства, господарським судом

в с т а н о в л е н о:

З метою одержання інформації, необхідної для виконання доручення Кабінету Міністрів України від 17.11.06 р. № 44340/4/1-06 та доручення Голови Антимонопольного комітету України від 21.11.2006 р. № 3.2/1013, Донецьким обласним територіальним відділеннм АМК України направлено лист запит інформації до КП “Донецькміськводоканал” від 05.12.06 р. № 02-38/5645(2).

Запит отриманий КП “Донецькміськводоканал” 06.12.2006 р. вх. № 9993.

Зазначеним листом було КП “Донецькміськводоканал” було зобов”язано у строк до 12.12.06 р. надати інформацію щодо обґрунтованості тарифів на житлово-комунальні послуги у встановлений головою відділення АМК строк.

Листом № 09/7593 від 12.12.06 р. КП “Донецькміськводоканал” повідомило Донецькому відділенню АМК України про відсутність, з точки зору підприємства, законних підстав для надання витребуваної інформації.

Аналіз листа №09/7593 від 12.12.06 р. показує, що інформація на запит Відділення АМК позивачем надана не була в повному обсязі.

Розпорядженням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2006 р. № 103-р розпочато розгляд справи № 02-26-82/2006 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у зв”язку з наявністю в діях комунального підприємства “Донецькміськводоканал” ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст. 50 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у вигляді неподання інформації ДОТВ АМК України у встановлений головою відділення строк.

За результатами розгляду справи № 01-26-82/2006, та на підставі ст.ст. 12, 14 Закону України “Про Антимонопольний комітет України, ст. 48 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, п. 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001р. № 32-р, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.2001р. за № 291/5482 (зі змінами та доповненнями), п.п. 5, 33 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994р. за № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.1994р. за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 17.08.2006 р № 998-р), адміністративною колегією Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення №20 від 10.04.2007 р. “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу”, яким постановлено:

1.          Визнати, що КП “Донецькміськводоканал”, всупереч вимогам ст.ст. 22, 22-1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, не надавши інформацію Донецькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України (згідно з запитом інформації від 05.12.2006 р. № 02-38/5645(2)) у встановлений головою Донецького відділення строк ( до 12 грудня 2006 року), вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст.50 Закону України “Про захист економічної конкуренції” у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою відділення строк.

2.          Відповідно до абз.4 ч.2 ст.52 Закону України “Про захист економічної конкуренції” за вчинення цього порушення накласти на комунальне підприємство КП “Донецькміськводоканал” штраф у розмірі 15 000,00 грн.

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня отримання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” рішення у справі може бути оскаржено до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

Згідно ст. 56 Закону “Про захист економічної конкуренції”, Рішення від 10.04.2007 р. № 20 по справі № 02-26-82/2006 було направлене позивачу для виконання з листом № 02-38/1293 від 12.04.2007 р. та отримане уповноваженою особою позивача 18.04.2007 р., про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення № 2443997.

Позивач скористався наданим йому правом на оскарження, та просить визнати недійсним рішення адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №20 від 10.04.2007 р. “Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу”.

Відповідно ст. 1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності.

Економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку ( ст. 1 Закону України “Про захист економічної конкуренції).

Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; сприяння розвитку добросовісної конкуренції ( ст. 3 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”).

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України ( ст. 6 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”).

Закон України “Про захист економічної конкуренції” визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб'єктами господарювання; суб'єктів господарювання з іншими суб'єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв'язку з економічною конкуренцією регулюються Законом України “Про захист економічної конкуренції. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України ( ст. 2 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Відповідно п. 5 ст. 17 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України повноважний при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Інформація - відомості в будь-якій формі й вигляді та збережені на будь-яких носіях (у тому числі листування, книги, помітки, ілюстрації (карти, діаграми, органіграми, малюнки, схеми тощо), фотографії, голограми, кіно-, відео-, мікрофільми, звукові записи, бази даних комп'ютерних систем або повне чи часткове відтворення їх елементів), пояснення осіб та будь-які інші публічно оголошені чи документовані відомості ( ст. 1 Закону України “Про захист економічної конкуренції).

Чинним законодавством не передбачено конкретної форми вимоги органу АМК України щодо подання документів, письмових та усних пояснень, іншої інформації, в тому числі інформації з обмеженим доступом, необхідної для здійснення Комітетом покладених на нього завдань. Зазначена вимога може надсилатися господарюючим суб'єктам (підприємцям) у будь-якій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону.

Розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ст. 22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України, ст. 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”).

Згідно приписів ст.22-1 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

Правомірність дій Відділення АМК щодо направлення запиту № 02-38/5645(2) від 05.12.2006 р. підтверджена Постановою Господарського суду Донецької області від 14.03.2007 р. у справі № 33/12а, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2007 р. у справі № 22-а-161/07, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2008 р.

Правомірність дій Відділення АМК щодо постановлення Розпорядження № 103-р від 28.12.2006 р. про початок розгляду справи № 02-26-82/2006 підтверджена Постановою Господарського суду Донецької області від 14.03.2007 р. у справі № 33/12а, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 24.05.2007 р. у справі № 22-а-161/07, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2008 р.

Правомірність прийнятого Розпорядження № 103-р від 28.12.2006 р. про початок розгляду справи № 02-26-82/2006 підтверджена Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 16.08.2007 р. у справі № 2а-649/07, ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 02.11.2007 р.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.02.2008 р. зазначено, що спірне розпорядження є засобом реалізації владної компетенції ( повноважень) відповідача ( АМК), як органу із спеціальним статусом. Органи антимонопольного комітету розпочинають розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до приписів ст. 35 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, у тому числі за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України. Серед порушень законодавства про захист економічної конкуренції визнаються, у тому числі неподання або подання інформації в неповному обсязі ( пункти 13,14 зазначеного Закону). Таким чином, аналіз зазначених норм доводить, що складом порушення є сам факт ненадання або неповного надання інформації. Спірне розпорядження прийняте з дотриманням всіх вимог зазначених у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

На підставі ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про:

визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

накладення штрафу.

Відповідно до приписів абзацу четвертого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи, зокрема, на суб'єктів господарювання за порушення, передбачені пунктом 9, 13-16 та 18 статті 50 цього Закону, у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Факт неподання відповідачем інформації витребуваної Головою відділення АМК, встановлений матеріалами конкурентної справи, судом і не заперечується позивачем.

Чинним законодавством не передбачено права господарюючих суб'єктів не подавати витребувану Головою Відділення АМК інформацію, необхідну для здійснення Антимонопольним комітетом покладених на нього завдань, чи подавати частково чи ухилятися від надання окремих з витребуваних документів.

Якщо зазначена інформація у встановлений державним уповноваженим або головою територіального відділення термін не подана, то цей факт є об'єктивним підтвердженням неподання інформації.

Наполягання позивача, що надання інформації було неможливо в зв”язку з її відсутністю на час запиту та необхідністю збирання, не може бути підставою для невиконання норм Законів України “Про Антимонопольний комітету України” та “Про захист економічної конкуренції” щодо надання інформації з огляду на наступне.

Як вбачається з тексту відповіді від 12.12.2006 р. № 09/7593 на запит, позивач не повідомив відповідача про: відсутність інформації; про поважність причин неможливості подання інформації у строк визначений Головою відділення АМК в зв”язку з необхідністю її збирання. Позивач не заявив письмового клопотання про надання йому більш тривалого терміну для надання інформації.

За приписами ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивачем не доведено наявність обставин, визначених в ст. 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» при прийнятті відповідачем Рішення № 20 від 10.04.2007 р.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про визнання недійсним рішення Рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 20 від 10.04.2007 р., не підлягають задоволенню.

Застосовані судом заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення АМК України № 20 від 10.04.2007 р. підлягають скасуванню.

Судові витрати, згідно ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України, відносяться на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 68, 75, 77, 82, 84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити Комунальному підприємству “Донецькміськводоканал” м.Донецьк у задоволенні позову до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м.Донецьк про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 20 від 10.04.07р. по справі № 02-26-82/2006.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою по забезпечення позову від 14.06.2007 р.

Текст рішення оголошений в судовому засіданні 15.07.2008 р.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Дучал Н.М.

Вик.: Мішина М.О.

Тел. 305-61-38

Надруковано 3 екземпляри:

1 – у справу;

2– сторонам.