ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.08 Справа № 20/183/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Діабаз”, Запорізька область, Бердянський район, с. Луначарське

До Бердянського державного педагогічного університету, Запорізька область, м.Бердянськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Управління капітального будівництва виконавчого комітету Рівненської міської ради, м.Рівне

Про стягнення суми 37700грн.

Суддя Гандюкова Л.П

Представники:

Від позивача –

Від відповідача

Від третьої особи

Сопронов О.Ф. (довіреність б/н від 11.01.2008р.);

Черкасов І.Ф. (голова правління)

Поліщук К.О. (довіреність б/н від 02.10.2006р.)

Не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми 37700грн. боргу за договором поручництва.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі №20/183/08, судове засідання призначено на 02.04.2008 р. На підставі ст.77 ГПК України розгляд справи відкладено на 22.04.2008р.

За згодою сторін 22.04.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просить на підставі ст.ст.509,510,512,525,526,527 ЦК України, ст.ст.173,174 ГК України стягнути з відповідача суму 37700грн. боргу за договором поручництва від 31.04.2004р. Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором поручництва від 31.03.2004р., укладеного між позивачем, відповідачем та третьою особою, відповідач зобов’язався розрахуватися з ТОВ “Діабаз”. Ці обов’язки визначені розділом 2,3,4 цього договору. Згідно з п. 6.1 договору термін дії договору зберігається до виконання сторонами умов договору. Однак розрахунки в сумі 37700грн. до цього часу відповідач не провів. 26.12.2007р. відповідачу заявлена претензія №19 з проханням в семиденний термін перерахувати 37700грн., яка відповідачем не виконана.

Відповідач проти задоволення позову заперечив та зазначив наступне. Відповідно до акту перевірки законного використання коштів державного бюджету станом на 18.10.2004р. за даними обліку БДПУ та ТОВ “Діабаз” дебіторська та кредиторська заборгованість відсутня. Відповідно до п.4.1 договору поручництва від 31.03.2004р. поручник зобов’язався провести всі розрахунки з кредитором в рахунок боргів перед боржником на умовах, в порядку та терміни, встановлені угодою. Згідно з п.2.3 договору термін виконання зобов’язання за ним встановлюється в 60 днів з моменту підписання угоди. Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. 30.05.2004р. сплило 60 днів з моменту підписання договору поруки. До цього часу договір поруки виконано не було. Також відповідач на підставі ст.ст.257 ЦК України заявив про пропуск позовної давності, оскільки 30.05.2007р. сплив строк, а позов подано до суду 22.02.2008р.

Третя особа у судове засідання не з’явилася, однак направила письмові пояснення, відповідно до яких вважає позов підставним, виходячи з такого. Згідно з договором від 26.04.2001р. про співробітництво по будівництву житлового будинку по вул.Баха в м. Бердянськ, укладеному між відповідачем та третьою особою, останній передано право замовника на закінчення будівництва. За умовами правовідносин відповідачу в рахунок вартості незавершеного будівництва будинку належить шість квартир, в т.ч. 3 однокімнатних, 3 двокімнатних. Згідно з додатком №1 до цього договору визначено адресний перелік квартир. 04.11.2003р. було укладено договір про дольову участь у будівництві між університетом та управлінням., за умовами якого УКБ зобов’язалося побудувати і здати університету одну двокімнатну квартиру №65, а університет оплатити вартість квартири коштами або матеріальними ресурсами в сумі 37700грн. 31.03.2004р. між УКБ, університетом та ТОВ "Діабаз" укладено договір поручництва, за змістом якого університет відповідає перед ТОВ "Діабаз" за виконання УКБ усіх зобов’язань за договором від 04.11.2003р. в сумі 37700грн. На підставі авізо №878 від 21.07.2004р. УКБ передало університету безоплатно вартість БМР однієї двокімнатної квартири в ж/б на вул.Баха,45, площею 49,3 кв.м. Таким чином, доля університету склала 7 квартир, шість із яких в рахунок вартості незавершеного будівництва будинку, та одна безоплатно на виконання договору від 04.11.2003р. Університетом вартість квартири №65 оплачена не була, 37700грн. на рахунок УКБ не перераховано. Як вбачається із предмету спору, університет, отримавши безоплатно квартиру, не розрахувався з ТОВ "Діабаз", цим порушив узяті на себе зобов’язання за договором поручництва. Посилання відповідача на відсутність дебіторської та кредиторської заборгованості з позивачем на думку управління не заслуговує на увагу, оскільки усупереч договору поручництва університет не здійснив оплати вартості квартири на користь ТОВ “Діабаз”. Третя особа просить розглядати справу без її участі.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

16.10.2003р. між Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (третя особа, замовник) та ТОВ “Діабаз” (позивач, субпідрядник) підписано договір підряду по завершенню будівництва 80-квартирного житлового будинку по вул.Баха в м.Бердянськ, відповідно до якого сторони домовились про вартість робіт на завершення робіт по повному закінченню робіт з оформленням акту державної комісії у сумі 142,68тис.грн.

Згідно з розділом 2 договору замовник зобов’язався передати цим договором дві квартири №59,68 у будинку по вул. Баха (або грошові кошти від реалізації цих квартир, поверх суми 623,43тис.гррн.) для вирішення технічних питань з міськими організаціями (п.2.1.1); оформити виконання субпідряднику за період закінчення робіт після вересня 2003р. на суму 142,68грн. до повного закінчення робіт на об’єкті (п.2.1.2); Сумісно з генпідрядником провести розрахунок за виконанні роботи по житловому будинку по вул. Баха на суму 623,43 тис.грн. одним траншем протягом 10 днів з моменту підписання договору. Останні 100 тис. грн. передаються пізніше з будівництвом ж/будинку по вул..Єгорова, поверх фактичних затрат по цьому будинку (п.2.1.3).

Субпідрядник зобов’язався протягом 30 днів після отримання грошових коштів ввести ж/будинок по вул..Баха в експлуатацію з оформленням акту державної комісії і рішення про ввід будинку в експлуатацію. (п.2.2.1). Зовнішня теплотраса виконується по первісному варіанту по кресленням №4999-02-ТП від лютого 2002 року. Для вирішення питання теплопостачання у даному варіанту субпідряднику виділяється одна із квартир в п.2.1.1 даного договору (п.2.2.2).

04.11.2003р. між Управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому (третя особа, замовник) та Бердянським державним педагогічним університетом (відповідач, дольовик) підписано договір №6/03 про дольову участь у будівництві 80 квартирного житлового будинку по вул.Баха в м.Бердянськ Запорізької області, відповідно до якого сторони зобов’язалися спільно здійснювати свою діяльність по будівництву 80 квартирного 5-ти поверхового житлового будинку по вул..Баха,45 в м.Бердянськ.

Згідно з розділом 2 цього договору замовник зобов’язався збудувати об’єкт в 4 кварталі 2003р. і передати дольовику одну двохкімнатну квартиру №65 (4 поверх) загальною площею 49,3 кв.м., житловою площею 29,5 кв.м. Дольовик зобов’язався оплатити коштами, або матеріальними ресурсами, послугами і таке інше вартість вищевказаної квартири в сумі 37 700грн. Розрахунок за житло може бути проведений, як безпосередньо замовнику так і третім особам, що є сторонами у будівництві об’єкту.

Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради №701 від 04.12.2003р. затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію реконструкції недобудованої будівлі гуртожитку для малосімейних по вул..Баха,45 під житловий будинок, виконаної замовником –управлінням капітального будівництва Рівненського міськвиконкому, дозволено введенні об’єкта в експлуатацію.

31.03.2004р. підписано договір “поручництва”, в якому боржником визначено УКБ Рівненського МВК, кредитором ТОВ “Діабаз”, поручником Бердянський державний педагогічний університет.

У розділі 1 предметом договору вказано наступне: У відповідності до даного договору боржник в рахунок зменшення кредитором вартості будівельно-монтажних робіт по житловому будинку по вул..Баха,45 в м.Бердянськ на суму 37700грн. передає кредиторові фінансові зобов’язання поручника за договором про дольову участь від 07.11.2003р.

Розділом 2 договору передбачено “Зобов’язання, забезпечені гарантією”. Відповідно до п.2.1 цього розділу підставою зобов’язання, забезпеченого гарантією за даним договором вказано договір від 04.11.2003р. між УКБ Рівненського МВК та Бердянським ДПУ про дольову участь у будівництві об’єкту. Згідно з п.2.2. предметом договору є переуступка права вимоги заборгованості. У п.2.3 сторони встановили, що термін виконання зобов’язання, забезпеченого даним договором, 60 днів з моменту укладання угоди.

У розділі 3 “Розмір гарантії” передбачено, що поручник відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов’язання за договором, вказаним у п.1 даного договору, у сумі, що дорівнює 37 700грн.

Відповідно до п.п.4.1,4.2 поручник зобов’язався провести всі розрахунки з кредитором в рахунок боргів перед боржником на умовах, в порядку та в терміни, встановлені угодою, вказаною в п.1 даного договору. Розрахунки з кредитором можуть бути проведені як коштами так і матеріальними ресурсами або послугами або в іншій формі за згодою сторін.

Згідно з розділом 5 у випадку виконання поручником за боржника зобов’язань перед кредитором останній зобов’язується передати поручнику всі документи, що засвідчують вимоги боржника, та передати права, що забезпечують цю вимогу у 7 денний термін з дня виникнення зобов’язання.

Відповідно до п.6.1 договору термін дії даного договору зберігається до виконання сторонами умов договору.

На підставі авізо №878 від 21.07.2004р. третя особа передала відповідачу безоплатно вартість БМР однієї двохкімнатної квартири в ж/б на вул..Баха,45 площею 49,3 кв.м. (37700грн.).

26.12.2007р. ТОВ “Діабаз” направлено Бердянському державному педагогічному університету претензію вих.№19, отримання якої відповідачем не заперечується. Згідно з претензією з посиланням на договір поручительства від 31.03.2004р. вказано, що університет зобов’язався провести розрахунки в сумі 37700грн. Просило в семиденний термін перерахувати 37700грн. на рахунок позивача.

Претензію відповідачем відхилено (лист №55/160-01-75 від 29.01.2008р).

22.02.2008р. ТОВ “Діабаз” звернулося з позовом до господарського суду та просить стягнути з Бердянського державного педагогічного університету суму 37 700грн. боргу за договором поручництва на підставі ст.ст.509,510,512,525,526,527 ЦК України, ст.ст.173,174 ГК України.

Оцінивши представлені докази, проаналізувавши законодавство, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню на наступних підставах.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов’язковим для неї.

Із змісту статей 11,509 ЦК України слідує, що підставою виникнення зобов’язань (цивільних прав та обов’язків) є, зокрема, договір. Зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Підстави виникнення господарських зобов’язань встановлені також ст.174 ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Позивач предметом позову визначив стягнення з відповідача суми 37700грн. боргу за договором поручительства.

Із змісту договору поручительства від 31.03.2004р.слідує, що за своїм змістом він є змішаним договором, при цьому як обов’язки так і права сторін мають нечіткий характер, по суті не визначено обсяг зобов’язань та відповідно і договорів, із яких ці зобов’язання виникають.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст.546 ЦК України порука і гарантія є одними із видів забезпечення виконання зобов’язання.

Згідно з ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України, якою встановлені правові наслідки порушення зобов’язання, забезпеченого порукою, у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

Таким чином, у разі укладення договору поруки зобов’язання боржника (третьої особи) не припиняються, навпаки, і боржник і поручитель відповідають перед кредитором за загальним правилом як солідарні боржники.

Незважаючи на те, що договір від 31.03.2004р. має назву договору поручительства, згідно з розділами 2,3 цього договору вказано на зобов’язання, забезпечені гарантією та розмір гарантії.

Разом з тим, відповідно до ст.560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов’язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником.

Із змісту ст.ст.546, 553,560 ЦК України слідує, що порука і гарантія є різними, самостійними видами забезпечення зобов’язання, при цьому гарантом можуть бути визначені у ст.560 ЦК України особи (банк, інша фінансова установа, страхова організація), до яких Бердянський державний педагогічний університет не відноситься.

Оскільки позивач наполягає на стягненні з відповідача суми 37700грн. на підставі договору поручительства, як з поручителя, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення суми.

Як вбачається із п.3.1 договору поручник відповідає перед кредитором за виконання боржником усіх зобов’язань за договором, вказаним у п.1 даного договору у сумі 37700грн. У п.1.1. вказано про передачу кредитору фінансових зобов’язань поручника за договором про дольову участь від 07.11.2003р.

Судом встановлено, що по-перше: такий договір від 07.11.2003р. не укладався, підписано договір між відповідачем та третьою особою від 04.11.2003р., про що вказано у п.2.1. По-друге, згідно з договором поручительства термін виконання зобов’язання, забезпеченого даним договором, визначено 60 днів з моменту укладення угоди, тобто до 30 травня 2004р. Згідно з п.2.1 підставою забезпеченого зобов’язання є договір від 04.11.2003р. між третьою особою та відповідачем про дольову участь у будівництві об’єкту. Як вбачається із змісту договору від 04.11.2003р., дольовик (відповідач) зобов’язався оплатити 37700грн. за житло, при цьому в договорі від 04.11.2003р. строк такої оплати не був визначений.

Приписами ст.559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов’язання не пред’явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов’язання не встановлений або встановлений моментом пред’явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред’явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача як поручителя лише у лютому 2008р.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.2.2 договору від 31.03.2004р. предметом договору визначено переуступку права вимоги заборгованості. При цьому не вказано чітко із якого саме договору виникла заборгованість. У преамбулі договору поручительства визначено УКБ Рівненського МВК боржником, відповідач –поручителем. Однак, із п.1.1. цього договору також слідує, що боржник передав позивачу як кредитору зобов’язання відповідача, тобто уступив право вимоги.

Відповідно до ст.512 ЦК України, на яку посилається позивач, кредитор у зобов’язані може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); виконання обов’язку боржника третьою особою.

Згідно з ст.514 цього Кодексу уступка вимоги є однією із підстав заміни сторони у цивільно-правовому зобов’язані, оскільки визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов’язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, загальним принципом слід вважати незмінність змісту і обсягу вимоги, що передається. Уступка права вимоги за своєю правовою природою не є самостійним правочином, оскільки вона залежить від основного юридичного факту, який її породжує. Право вимоги має узгоджуватися за загальним принципами та умовами виконання як цивільно-правових, так і господарських зобов’язань. За таких обставин повинна бути незмінність істотних умов та зміст зобов’язання для боржника.

Як вказано вище, згідно з п.1.1 договору третя особа передала позивачу право вимоги до відповідача за договором від 07.11.2003р., який між третьою особою та відповідачем не укладався. Відповідно до п.п.4.1 відповідач зобов’язався провести всі розрахунки з кредитором (позивачем) у рахунок боргів перед боржником на умовах, в порядку та в терміни, встановлені угодою, вказаною в п.1 даного договору, тобто знову ж таки за договором від 07.11.2003р., який не укладався.

Суд також зауважує, що по суті позивач є новим кредитором, до якого згідно з ст.514 ЦК України переходять права первісного кредитора у зобов’язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Із змісту законодавства слідує, що на момент укладення договору уступки права вимоги, таке право повинно мати місце, тобто вимога повинна бути дійсною.

Як слідує із матеріалів справи, на момент підписання договору 31.03.2004р. третя особа не передала відповідачу квартиру, оскільки така передача відбулася на підставі авізо №878 від 21.07.2004р., при цьому в авізо вказано, що передача відбувається безоплатно.

Приписами ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На наведених вище підставах суд вважає вимоги позивача необгрунтованими і недоведеними, у зв’язку з цим у позові відмовляється у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суддя Л.П.Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення підписано у повному обсязі 02.09.2008р.