ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№ 9/112-08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Мамонтової О.М.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі"

на постанову

Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року

у справі господарського суду

Дніпропетровської області

за позовом

Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі"

до

Дніпропетровського обласного об"єднання Української Спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів)

про

стягнення 88318,47 грн.,

в судове засідання прибули представники сторін:

позивача:

не з"явився,

відповідача:

Волошин В.М.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2008 року Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулось до господарського суду з позовом до Дніпропетровського обласного об"єднання Української Спілки Ветеранів Афганістану про стягнення 81886,91 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію та 6431,56 грн. пені.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2008 року позов задоволено частково. Стягнуто з Дніпропетровського обласного об"єднання Української Спілки Ветеранів Афганістану на користь позивача 57980,42 грн. основного боргу, 6431,56 грн. пені та 730,16 грн. судових витрат. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року рішення місцевого господарського суду від 25.03.2008 року скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову повністю.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року скасувати, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2008 року з даної справи змінити, стягнути з відповідача на користь позивача 41880,01 грн. основного боргу, 6431,56 грн. пені та 549,66 грн. судових витрат, в решті позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконної постанови.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 15.10.2002 року між Міським комунальним підприємством “Дніпропетровські міські теплові мережі” (енергопостачальна організація) та Дніпропетровським обласним об’єднанням Української Спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (споживач) було укладено договір №020630 про постачання теплової енергії.

Відповідно до умов укладеного договору енергопостачальна організація зобов’язується постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді на об’єкти: ж/б по вул. Дементьєва, 2, майстерня „Зроби сам” по вул. Дементьєва,2 та магазин „Кулінарія” по вул.Дементьєва,2) у потрібних йому обсягах, вказаних у додатку №1 до цього договору, а споживач зобов'язується сплачувати вартість наданих послуг на умовах цього договору.

24.12.2003 року між сторонами було підписано додаткову угоду №2 до договору №020630 від 15.10.2002 року, якою доповнено розділ 7 договору №020630 пунктом 7.9 наступного змісту: “За письмовою заявою мешканця будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дементьєва, 2 має можливість проводити розрахунки за теплову енергію, що споживається, безпосередньо на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації. Для чого Енергопостачальна організація відкриває особовий рахунок мешканця будинку, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Дементьєва, 2”.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 року по справі 28/147-07 за позовом Дніпропетровського обласного об’єднання Української Спілки Ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) до міського комунального підприємства Дніпропетровські міські теплові мережі” було визнано недійсним на майбутнє договір №020630 від 15.10.2002 року про постачання теплової енергії та додаткову угоду №2 від 24.12.2003 року до договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на підставі додаткової угоди №2 від 24.12.2003 року до договору №020630 мешканцям будинку №2 по вул. Дементьєва у грудні 2003 року були відкриті особові рахунки для оплати за спожиту теплову енергію про що позивач листом №473-сс від 11.10.2004 року повідомив відповідача з наведенням в додатку до листа списку мешканців будинку та номерів їх особових рахунків.

Враховуючи вищевикладене, зокрема те, що позивачем відкрито мешканцям будинку №2 по вул. Дементьєва особові рахунки для оплати за спожиту теплову енергію і мешканці квартир самостійно проводили оплату за спожиту теплову енергію по особовим рахункам позивачу, а також враховуючи, що заборгованістю у даній справі є саме заборгованість за спожиту теплову енергію за об"єктом –житловий будинок № 2 по вул. Дементьєва у м. Дніпропетровську, судова колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для стягнення зазначеної заборгованості з відповідача, з огляду на те, що кінцевим споживачем є мешканці і задоволення позову може призвести до подвійної оплати за спожиту теплову енергію.

На підставі вищевикладеного, оскаржувана постанова є такою, що винесена при повному, об"єктивному дослідженні всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому судова колегія не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2008 року у справі № 9/112-08 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                Н. Кочерова

Судді О. Мамонтова

М. Черкащенко