ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" травня 2008 р. Справа № 29/208-08 (в.о.о. 37/103-05)

вх. номер 3162

Судова колегія господарського суду у складі :

головуючий суддя

судді:

при секретарі судовогозасідання Мазур Т.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з"явився

відповідача - Павленко Д.М.

розглянувши заяву ДП ХЕМЗ (вх. №39 від 23.04.08) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області від 21.06.05 по справі №37/103-05 за позовом ТОВ "Південенергомаш", м. Нова Каховка

до ДП "Харківський електромеханічний завод" м. Х-в про стягнення 231239,26 грн.

ВСТАНОВИЛА:

21.06.05 господарським судом Харківської області було винесено рішення по справі №37/103-05, яким позов ТОВ "Південенергомаш" задоволено повністю та стягнуто з Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Південенергомаш" основної суми заборгованості у розмірі 201150 грн., пені у розмірі 13874,95 грн., інфляційних у розмірі 13879,35 грн., 3% річних у розмірі 2334,96 грн., державного мита у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень.

23.04.08 Державне підприємство "Харківський електромеханічний завод" звернулося до суду з заявою про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 21.06.05 по справі №37/103-05 за нововиявленими обставинами.

Вказану заяву було прийнято судом до розгляду та призначено заяву до розгляду у судовому засіданні на "13" травня 2008 р. о 10:00.

20.05.08 від позивача надійшло клопотання про призначення для розгляду справи колегії суддів.

Ухвалою заступника голови суду від 21.05.08 клопотання позивача було задоволено та призначено для розгляду справи колегію суддів у складі головуючого судді Тихого П.В. суддів Швед Е.Ю. та Светлічний Ю.В.

Розглянувши заяву відповідача, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія визнала заяву про перегляд рішення необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 112 ГПК України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи і не могли бути відомі заявникові.

За змістом зазначеної норми нововиявлені обставини характеризуються тим, що вони існували під час розгляду справи, але не були відомі заявнику; є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обов'язків у сторін, а також інших осіб, що брали участь у справі, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта;           виявлені після набрання чинності судовим актом.

Згідно пунктів 1, 1.2. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" № 04-5/563 від 21.05.2002 р. зі змінами до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

В обґрунтування своєї заяви про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2005 року по справі № 37/103-05 за нововиявленими обставинами відповідач посилається на те, що «за умовами, визначеними в п. 2.4. договору № 256 право власності на товар переходить до покупця в момент отримання, але не раніше зарахування оплати за нього на р/р Постачальника згідно розділу 6. В п. б. 1. розділу б Договору визначено, що право власності на товар переходить до Покупця зразу після надходження оплати у повному обсязі Постачальнику. До моменту повної оплати право власності належить Постачальнику, а Покупець володіє товаром як зберігач із зобов’язаннями відповідно до гл. 36 ЦК України (редакція 1963 р.) а період до оплати або повернення. З огляду на що товар перебуває у відповідача на відповідальному збереженню, а позивач має право вимагати його повернення».

Суд зазначає, що такі ж самі доводи наводились відповідачем у листі вих. № 87/6-П р. від 18.04.2005 р. (а. с. 21) в обґрунтування своїх заперечень проти позову та були досліджені та оцінені судом при винесенні рішення по даній справі.

При цьому, обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, не можуть бути визнані нововиявленими, відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили" № 1 від 27.02.1981 р. з подальшими змінами.

Крім того, згідно з п. 6.4. договору № 256 від 07.12.2003 р. (а. с. 8) постачальник в разі порушення покупцем строків оплати товару має право або вимагати повернення товару за рахунок покупця і сплати при цьому санкцій за прострочення оплати та відшкодування збитків чи утримання, їх з сум попередньої оплати чи іншим способом, або вимагати сплати вартості поставленого товару, санкцій та збитків, спричинених

простроченням розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 Цивільного кодексу України особа здійснює цивільні права у межах, наданих їх договором або актами цивільного законодавства, вільно, на власний розсуд. З огляду на що, позивач звернувшись до суду з позовом про стягнення 231239,26 грн. скористався правом вимагати сплати вартості поставленого товару, санкцій та збитків, спричинених простроченням розрахунку, що передбачене п. 6.4. договору № 256 від 07.12.03 р., ст. 612, 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, в якості нововиявлених відповідач послався на обставини викладені у висновку спеціаліста-економіста № 3 від 18.04.2008 р., в якому аналізується правильність відображення у бухгалтерському обліку відповідача операцій за договором № 256 від 07.12.2003 р., обґрунтовуючи це тим, «що дані бухгалтерського обліку підприємства є носієм первинної інформації, щодо наявності або відсутності боргу».

Однак дане твердження суперечить ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999 р. зі змінами, згідно з якою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. При цьому, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

До первинних документів в яких міститься інформація про операції за договором № 256 від 07.12.2003 р. відносяться: сам договір № 256 від 07.12.2003 р. (а. с. 8), видаткові накладні № РН-1673 від 22.07.2004 р., № РН-1672 від 23.07.2004 р., № РН-1751 від 27.07.2004 р., № РН-1752 від 28.07.2004 р. (а. с. 10-13), платіжні доручення № 1585 від 1907.2004 р., № 1584 від 16.07.2004 р. (а. с. 14-15)) дані документи й аналізуються у висновку спеціаліста-економіста № З від 18.04.2008 р. Однак, вказані документи і обставини на яких ґрунтуються доводи викладені у зазначеному висновку, були предметом дослідження при розгляді даної справи та ним була дана юридична оцінка, а сам висновок спеціаліста-економіста № 3 від 18.04.2008 р. не спростовує встановленого рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2005 року по справі № 37/103-05 факту невиконання відповідачем умов договору № 256 від 07.12.2003 р. в частині оплати поставленого товару.

З огляду на вищевикладене, наведені заявником факти не є нововиявленими обставинами в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вже існували під час розгляду справи, та були відомі заявнику, не є істотними, тобто такими, що можуть вплинути на висновок суду щодо наявності певних прав та обов'язків у сторін, а отже і вплинути на законність та обґрунтованість постановленого судового акта.

За таких обставин, судова колегія, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 86, 112-114 ГПК України,

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви Державного підприємства "Харківський електромеханічний завод" відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.06.05 по справі №37/109-05 залишити без змін.

Головуючий суддя

суддя

суддя