ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 4/168-3202

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Харченка В.М., Борденюк Є.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги

ТОВ "Олімп"

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 року

у справі

№ 4/168-3202

за позовом

ТОВ "Олімп"

до

Заліщицького державного аграрного коледжу Національного аграрного університету ім. Є.Храпливого

про

стягнення 164 435,85 грн.

В С Т А Н О В И В:

у червні 2007 року, ТОВ "Олімп" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Заліщицького державного аграрного коледжу Національного аграрного університету ім. Є.Храпливого про стягнення 125 203,81 грн. боргу за надані йому на умовах договору від 01.01.2005 року послуги з водопостачання і водовідведення, 21 145,56 грн. пені, 13 388,37 грн. на відшкодування втрат від знецінення коштів внаслідок інфляції, 4 698,11 грн. відсотків за користування чужими коштами, а всього –164 435,85 грн.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.09.2007 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 року, апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Постановлені у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 07.05.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення процесуальних норм, безпідставність відмови у задоволенні позову і просить рішення господарського суду Тернопільської області від 21.09.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 року скасувати, прийнявши нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що постановлені у справі рішення господарського суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду не можуть залишатися без змін і підлягають скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Постановляючи про відмову у задоволенні позову, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суду виходили з права відповідача здійснювати розрахунки за водопостачання за даними обліку води на кожному об’єкті водопостачання без урахування даних показника водо лічильника, встановленому на водопровідному вводі відповідача.

Проте, повністю погодитись з наведеними мотивами відмови у позові не можна.

Взаємовідносини сторін врегульовані договором №1 від 01.01.2005 року та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затв6ерженими наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року №65.

Відповідно до п.1.2 цих Правил, вони є обов’язковими для всіх осіб, підприємств, установ, організацій, що користуються комунальними водопроводами і каналізаціями, незалежно від їх відомчої належності і форми власності та водоканалу.

Розділом 2 Правил визначено порядок приєднання абонентів до комунальних водопроводів, а п.4.1 цих Правил передбачено обов’язок абонента мати необхідні прилади обліку відпущеної їм води.

На водопровідному вводі встановлюється один водо лічильник (п.4.7 Правил) з дотриманням проекту на обладнання вводу (п.4.3 Правил) та складанням акту про його технічну готовність (п.2.8 Правил).

За наявним у справі матеріалами, а це визнано і судами, встановлений на вводі до мережі відповідача лічильник відповідає вимогам наведених вище Правил, а решта лічильників, не внутрішніх вводах до окремих об’єктів водопостачання, встановлена відповідачем самостійно, без дотримання вимог щодо умов та порядку встановлення водолічильників, без погодження з постачальником та без відмови здійснювати облік води на загальному вводі до внутрішніх мереж відповідача, що виключає право останнього не враховувати показники лічильника на вводі до його мережі, а тому, висновок господарського суду першої інстанції та апеляційного господарського суду щодо права відповідача здійснювати оплату поставленої води у визначеному ним обсязі поза межами даних приладів обліку, не можна визнати обґрунтованим, а судові рішення –законними.

При новому розгляді справи суду необхідно повно та всебічно з’ясувати дійсні обставини справи, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, постановити законне та обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Тернопільської області від 21.09.2007 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.12.2007 року скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд у іншому складі суддів.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        В.М. Харченко