ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

12.06.2008

Справа №2-6/5720-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Південне сяйво”, м.Керч,

до відповідача Кримського республіканського підприємства „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації, м.Керч,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відкрите акціонерне товариство „Керчрибпром”, м.Керч,

про спонукання зареєструвати право власності.

Суддя Шкуро В.М.

представники:

Від позивача – Непорожній В.Т., директор.

Від відповідача та третьої особи - не з’явилися, повідомлені належним чином.

Обставини справи: ТОВ „Південне сяйво” звернулося у господарський суд АР Крим з позовною завою про зобов’язання КРП „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації” зареєструвати за ним право власності на об’єкт нерухомості – склад „Модуль №3”, загальною площею забудови 1519, кв.м. та корисною площею 1490,4 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Керч, вул.Цементна слободка, 15.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно відмовляється провести державну реєстрацію його речового права.

Відповідач позов не визнав. У відзиві на позовну заяву зазначив, що ТОВ „Південне сяйво” для реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі рішення третейського суду не надано виконавчий документ компетентного суду, оскільки виконання рішення третейського суду потребує вчинення дій КРП „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації”.

Третя особа письмові пояснення стосовно заявленого позову не представила, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористалася.

Розглянувши матеріали справи, заслухав представників позивача, суд –

встановив:

В провадженні господарського суду АР Крим перебуває справа №2-6/2745-2006 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства „Керчрибпром”.

Постановою господарського суду АР Крим від 09.11.2004р. боржника визнано банкрутом. відкрита ліквідаційна процедура строком на дванадцять місяців, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Щербину О.В., який має ліцензію арбітражного керуючого серії АА №719799 від 12.02.2004р.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 24.05.2005р. повноваження арбітражного керуючого Щербини О.В. припинені, ліквідатором ВАТ „Керчрибпром” призначено арбітражного керуючого Вудуда Г.І., який має відповідну ліцензію серії АБ №216916 від 07.04.2005р.

17.05.2006р. між ВАТ „Керчрибпром” (продавець) в особі ліквідатора Вудуда Г.І. та ТОВ „Південне сяйво” (покупець) укладеного договір купівлі-продажу (далі-договір, а.с.7-9), згідно умов якого продавець продає, а покупець купує сукупний валовий актив, а саме: будівлю складу №3 загальною площею забудови 1519, кв.м. та корисною площею 1490,4 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Керч, вул.Цементна слободка, 15.

Актом прийому-передачі до договору купівлі-продажу від 08.06.2006р. (а.с.10) сторони здійснили передачу вищезазначеного нерухомого майна.

Рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації „Розбудовники Криму” від 19.06.2006р. у справі №2/2-2006 (а.с. 11-13) договір купівлі-продажу від 17.05.2006р. визнаний дійсним. За ТОВ „Південне сяйво” визнано право власності на сукупний валовий актив, а саме: будівлю складу №3, літер. „И”, загальною площею забудови 1519, кв.м. та корисною площею 1490,4 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Керч, вул.Цементна слободка, 15.

27.03.2008р. (лист вих.№1/152, а.с. 5) позивач звернувся до КРП „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації” із заявою про реєстрацію права власності на склад „Модуль №3”, загальною площею забудови 1519, кв.м. та корисною площею 1490,4 кв.м., який знаходиться за адресою: м.Керч, вул.Цементна слободка, 15.

Листом вих.№1274 від 08.04.2008р. (а.с. 6) КРП „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації” відмовило позивачу в реєстрації його права власності на вказаний об’єкт нерухомості з посиланням на те що, при укладені угод між юридичними особами, які нотаріально не посвідчені, не надано правовстановлювальний документ попереднього власника (абз.11 п.3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5).

Дослідивши доводи сторін і надані ними докази, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності юридичних осіб на нерухоме майно, що знаходиться на території України підлягає обов’язковій державній реєстрації.

Під поняттям державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Визначений статтею 19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” вичерпний перелік документів для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, містить лише рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

Рішення суду, на підставі якого здійснюється державна реєстрація речових прав, не можна ототожнювати з рішенням третейського суду, яке за своєю природою є актом недержавної юрисдикційної діяльності

Відповідно до Закону України „Про третейські суди” третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов’язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (стаття 57 Закону „Про третейські суди”, пункт 1 частини другої статті 3 Закону України „Про виконавче провадження”). Отже, третейський розгляд не є правосуддям, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції. Рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин.

Така позиція викладена у рішенні Конституційного суду України від 10.01.2008 у справі №1-3/2008 за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII „Третейське самоврядування” Закону України „Про третейські суди” (справа про завдання третейського суду).

Разом з тим позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву щодо посилання на Перелік правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (додаток №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 №7/5), зокрема рішення третейських судів також є неспроможною, оскільки відповідно до частини 7 Прикінцевих положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” норми Тимчасового положення мають застосовуватися виключно в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, відсутність у рішення третейського суду статусу документу на підставі якого відбувається реєстрація прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, відповідно до ст.19 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, виключає можливість зобов’язання КРП „Керченське міське бюро реєстрації та технічної інвентаризації” здійснити відповідну реєстрацію.

Вступна і резолютивна частини рішення оголошені в судовому засіданні 12 червня 2008 року.

Рішення оформлене згідно зі ст.84 ГПК України і підписане 17 червня 2008 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 82-84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Шкуро В.М.