ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2008 р.

№ 10/115

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.

розглянув касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Чернівцігаз”, м. Чернівці (далі –ВАТ “Чернівцігаз”)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 17.12.2007 та

постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2008

зі справи № 10/115

за позовом ВАТ “Чернівцігаз”

до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Чернівці (далі – територіальне відділення АМК)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – дочірня компанія “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України”, м. Київ (далі –ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”)

про захист економічної конкуренції.

Судове засідання проведено за участю представників:

ВАТ “Чернівцігаз” –не з'яв.,

територіального відділення АМК –Білоуса Р.І., Дучевої Д.Д.,

ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” –Лебедюка Ю.А.

За результатами розгляду касаційної скарги Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

ВАТ “Чернівцігаз” звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом про зобов’язання територіального відділення АМК: розпочати розгляд справи про захист економічної конкуренції стосовно ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України”; визнати вчинення ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” порушення законодавства про захист економічної конкуренції; укласти з ВАТ “Чернівцігаз” договори про транспортування природного газу для потреб населення та підприємств теплоенергетики.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 17.12.2007 (суддя Ковальчук Т.І.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 (колегія суддів у складі: суддя Кузь В.Л. –головуючий, судді Городечна М.І., Юркевич М.В.), у задоволені позову відмовлено з мотивів відсутності підстав для початку розгляду справи щодо зловживання ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” монопольним (домінуючим) становищем на відповідному ринку послуг.

ВАТ “Чернівцігаз” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів у даній справі скасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Зокрема, скаржник зазначає про те, що:

- висновок попередніх судових інстанцій про відсутність підстав для укладення сторонами договору про транспортування природного газу на території Чернівецької області є помилковим, оскільки до 01.05.2007 лише позивач мав ліцензію на транспортування природного і нафтового газу на території Чернівецької області, тому відповідач був зобов’язаний укласти з позивачем відповідний договір;

- господарські суди, посилаючись на наказ Міністерства палива та енергетики від 29.12.2006 № 542 як на підставу для відмови в задоволенні позову, не взяли до уваги той факт, що цим наказом на баланс ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” було передано майно, яке складає частину газорозподільних мереж Чернівецької області, в той час як інша частина знаходиться в користуванні позивача;

- попередні судові інстанції, встановивши, що ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” протягом січня-березня 2007 року отримувало послуги ВАТ “Чернівцігаз” із транспортування природного газу, не надали належної оцінки тому факту, що ДК “Газ України” НАК “Нафогаз” відмовляється придбати зазначені послуги.

У відзиві на касаційну скаргу територіальне відділення АМК заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх необґрунтованість, та просить оскаржувані судові акти залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. А згідно з частиною другою статті 4 названого Кодексу юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Відповідно ж до приписів статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” (далі –Закон) рішення органів Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду.

У пункті 4 Інформаційного листа Верховного Суду України від 26.12.2005 № 3.2-2005 також зазначено: “Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів в порядку іншого судочинства (наприклад, стаття 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” встановлює, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення)”.

Отже, спір у цій справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами ГПК України.

Перевіривши на підставі встановлених судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Судовими інстанціями у справі встановлено, що:

- ВАТ “Чернівцігаз” до 01.05.2007 здійснювало господарську діяльність з транспортування природного та нафтового газу;

- ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз України” до 01.05.2007 здійснювала господарську діяльність з постачання природного газу за регульованими тарифами на території Чернівецької області;

- 22.12.2006 ВАТ “Чернівцігаз” звернулося до ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” з пропозицією укласти договори про надання послуг з транспортування природного газу;

- 12.01.2007 ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” листом № 05/40 від цієї пропозиції відмовилася, посилаючись на наказ Міністерства палива та енергетики України від 29.12.2006 № 542 та наказ Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” від 29.12.2006 № 685, яким було визначено, що з 01.01.2007 функції з розподілу природного газу в Чернівецькій області здійснює Чернівецька філія ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз”;

- згідно з наказом Міністерства палива та енергетики України від 29.12.2006 № 542 державне майно, яке не підлягає приватизації та не увійшло до статутного фонду ВАТ “Чернівцігаз” і використовується для забезпечення розподілу природного газу, відповідно до складеного за результатами інвентаризації державного майна станом на 31.01.2006 переліку (затвердженого наказом згаданого міністерства від 23.06.2006 № 215) безоплатно передається з балансу ВАТ “Чернівцігаз” на баланс Чернівецької філії ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз”;

- 20.04.2007 ВАТ “Чернівцігаз” надіслало до територіального відділення АМК заяву про порушення ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” законодавства про захист економічної конкуренції; у заяві з посиланням на приписи Закону України “Про природні монополії”, зокрема, зазначалося про те, що: позивач є суб’єктом природної монополії з транспортування природного і нафтового газу та його розподілу на території Чернівецької області; ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” здійснює постачання природного газу та інших речовин, транспортування яких здійснюється трубопровідним транспортом, тобто здійснює постачання на суміжному ринку; оскільки відповідач відмовився укласти з позивачем договори про транспортування природного газу для потреб населення та підприємств теплоенергетики в Чернівецькій області, в діях ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” наявні ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначені статтею 13 Закону, у вигляді повної відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання.

У зв’язку з наведеним позивач просив територіальне відділення АМК: прийняти розпорядження про початок розгляду справи; прийняти рішення, яким зобов’язати ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” здійснити оплату за послуги з транспортування природного газу за період з січня по березень 2007 року; прийняти рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов’язати ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом укладання з ВАТ “Чернівцігаз” договорів про транспортування природного газу для потреб населення та підприємств теплоенергетики в Чернівецькій області;

- 27.04.2007 постановою Національної комісії з регулювання електроенергетики України від № 557 ВАТ “Чернівцігаз” надано дозвіл на отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за регульованими тарифами;

- 02.07.2007 територіальне відділення АМК листами № 01-24/1134, 01-21/1135 повідомило ВАТ “Чернівцігаз”, що в діях ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” не виявлено ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Причиною виникнення спору зі справи є питання про наявність у діях ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” ознак зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання природного газу в межах Чернівецької області.

Частиною першою статті 13 Закону передбачено, що зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб’єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб’єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до пункту 5 частини другої зазначеної статті зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання.

За змістом статті 48 Закону рішення у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції приймається органами Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до пункту 20 Тимчасових правил розгляду справ про порушення антимонопольного законодавства України, затверджених розпорядження Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299, у разі невиявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції державний уповноважений, голова відділення відмовляють у розгляді справи, про що письмово повідомляється заявнику.

З огляду на викладене попередні судові інстанції дійшли вірного висновку про те, що територіальним відділенням АМК під час розгляду заяви ВАТ “Чернівцігаз” про порушення ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” законодавства про економічну конкуренцію правильно встановлено, що третя особа не займала монопольне (домінуюче) становище на ринку постачання природного газу в Чернівецькій області, а отже, обґрунтовано відмовлено в порушенні справи про зловживання ДК “Газ України” НАК “Нафтогаз” монопольним становищем, зокрема на підставі припису статті 13 Закону.

За наведених обставин оскаржувані рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів є законними і обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду.

Керуючись статтями 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Чернівецької області від 17.12.2007 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2008 зі справи № 10/115 залишити без змін, а касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Чернівцігаз” –без задоволення.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов