ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2008 р.

Справа № 15/72-08-1659

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петрова В.С.

При секретарі Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача – Каранфілов О.В.,

від відповідача – не з’явився;

від третьої особи –Перепелиця Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної податкової інспекції у м. Іллічівську до Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Приморська митниця, про визнання права власності на безхазяйне майно та зобов’язання виконати певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В засіданнях суду від 16.05.2008 р. та 30.05.2008 р. оголошувалась перерва в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Державна податкова інспекція у м. Іллічівську звернулась до господарського суду Одеської області з позовною заявою та уточненнями до неї до Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Приморська митниця, про визнання за державою в особі ДПІ у м. Іллічівську права власності на безхазяйне майно, а саме: папір, що знаходиться в контейнері СTІU 4015204 вагою 19826 кг, вартість якого за попередньою оцінкою майна становить 30000 грн., та про зобов'язання Приморської митниці зняти вказане майно з митного контролю і зобов'язання Іллічівського морського торговельного порту видати зазначене майно ДПІ у м. Іллічівську для проведення заходів відповідно до норм чинного законодавства, посилаючись на наступне.

В ході проведення оперативно - розшукових заходів на території Іллічівського морського торговельного порту працівниками ВПМ ДПІ у м. Іллічівську був обстежений склад № 15, в ході чого було встановлено, що на вищезазначеному складі зберігається вантаж - папір в контейнері СTІU 4015204. За результатами перевірки та згідно пояснень начальника складу № 15 Могильной С.К. встановлено, що вищезазначений вантаж прибув в Іллічівський морський торговельний порт з республіки Болгарія, м. Софія та знаходиться на складі з 20.03.2002 р., а отримувач вантажу - Підприємство торговий дім „Талік” (м. Іллічівськ) за отриманням вантажу не звертався та не надавав необхідні документи для отримання вантажу.

Так, як зазначає позивач, виявлене майно як майно з ознаками безхазяйного було взято на облік до прийняття рішення відповідного органу про визнання його безхазяйним, про що був складений протокол виявлення та вилучення від 01.08.2003 р. та здійснено попередню оцінку вартості майна, яка склала 30000 грн., а також вказане майно передано на відповідальне зберігання начальнику складу № 15 Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт” Могільної С.К.

Крім того, позивач зазначає, що на підставі Постанови КМУ № 1340 „Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним”, робочою групою у складі: заступника начальника відділу забезпечення податкових зобов'язань Барабаш В.В., головного державного податкового інспектора Михайлової І.В. та оперативного уповноваженого ВПМ ДПІ у м. Іллічівську Мазур С.В. в присутності представника порту (тальмана складу № 12) Букрєєва С.М. та старшого інспектора митної служби Білоус А.О. з відома начальника складу № 12 Вескребещевої Н.А було проведено інвентаризацію майна - паперу в контейнері СTІU 4015204, про що складено акт інвентаризації від 19.09.2005 р. № 1850/24-3024/10. За результатами інвентаризації встановлено, що в контейнері СTІU 4015204 знаходиться вантаж - папір вагою 19 826 кг попередньою оцінкою 30000 грн. Також відповідна інвентаризація проводилась фахівцями ДПІ у м. Іллічівську згідно актів інвентаризації № 341 від 10.02.2006р. та № 1677 від 21.06.2006р.

При цьому в обґрунтування підстав позовних вимог позивач посилається на п. 12 ст. 10 Закону України „Про державну податкову службу України”, згідно якої органи державної податкової служби здійснюють роботу, пов'язану з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку безхазяйного майна. Також позивач зазначає, що згідно пункту 2 Постанови КМУ №1340 „Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним” облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного в п. 1 цього порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до п. 9 цього порядку покладаються на органи (організації), що здійснили його вилучення або зберігають його, а згідно п. 3 порядку майно, зазначене в п. 1 цього порядку зберігається органами (організаціями) у власних (орендованих) спеціально обладнаних приміщеннях (на майданчиках) або передаються ними для зберігання іншим організаціям за договорами.

Відтак, на думку позивача, відсутність факту звернення власника майна до відповідача за отриманням вантажу та ненадання необхідних для цього документів фактично свідчать про відмову власника від права власності на це майно.

За таких обставин, позивач просить суд визнати за державою в особі ДПІ у м. Іллічівську право власності на зазначене майно.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2008 р. порушено провадження у справі № 15/72-08-1659 та справу призначено до розгляду в засіданні суду.

Відповідач проти позову заперечує, вважає позовні вимоги безпідставними, та такими, що не відповідають дійсності, про що зазначено у відзиві на позовну заяву (а.с. 42-43).

Третя особа з позовними вимогами не погоджується, про що зазначено у письмових поясненнях на позовну заяву (а.с. 26-30).

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши та дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

В ході проведення оперативно - розшукових заходів на території Іллічівського морського торговельного порту працівниками ВПМ ДПІ у м. Іллічівську був обстежений склад № 15, в ході чого було встановлено, що на вищезазначеному складі зберігається вантаж - папір в контейнері СTІU 4015204. За результатами перевірки та згідно пояснень начальника складу № 15 Могильной С.К. встановлено, що вказаний вантаж прибув в Іллічівський морський торговельний порт з республіки Болгарія, м. Софія та знаходиться на складі з 20.03.2002 р., а Підприємство торговий дім „Талік” м. Іллічівськ, яке є отримувачем вантажу, за отриманням вантажу не звертався та не надавав необхідні для цього документи. Так, за результатами вказаної перевірки оперативно уповноваженим ВПМ ДПІ у м. Іллічівську Мазур С.В. 01.08.2003 р. було складено рапорт (а.с. 6) та протокол виявлення та вилучення (а.с. 7-8), з яких вбачається, що на території Іллічівського морського торговельного порту на складі № 15 був виявлений контейнер СTІU 4015204, опломбований пломбами митниці, з вантажем папір вартістю 30000 грн., який був переданий на відповідальне зберігання начальника складу № 15 Іллічівського морського торговельного порту.

Так, керуючись законом України „Про державну податкову службу в Україні” № 83/98-ВР від 05.12.1998 р., та на виконання вимог Постанови КМУ № 1340 від 25.08.1998 р. „Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним” робочою групою у складі: заступника начальника відділу забезпечення податкових зобов'язань Барабаш В.В., головного державного податкового інспектора Михайлової І.В. та оперативного уповноваженого ВПМ ДПІ у м. Іллічівську Мазур С.В. в присутності представника порту (тальмана складу № 12) Букрєєва С.М. та старшого інспектора митної служби Білоус А.О. з відома начальника складу № 12 Вескребещевої Н.А була проведена інвентаризацію майна - паперу в контейнері СTІU 4015204, про що складено акт інвентаризації від 19.09.2005 р. № 1850/24-3024/10 (а.с.11-12), згідно якого за результатами інвентаризації встановлено, що в контейнері СTІU 4015204 знаходиться вантаж: папір вагою 19826 кг попередньою оцінкою 30000 грн.

Також відповідні інвентаризації проводились фахівцями ДПІ у м. Іллічівську, що вбачається з актів інвентаризації № 341 від 10.02.2006р. (а.с. 13-14), № 1677 від 21.06.2006 р.(а.с. 15-16) та № 2293/24-01 від 08.05.2008 р. (а.с. 39-40).

Як вбачається з вищенаведеного, позивач, пред’являючи позов до Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, просить визнати за ним право власності на спірне майно, посилаючись при цьому на те, що спірне майно є безхазяйним у зв’язку з відмовою власника від нього.

Так, відповідно до п. 1 ст. 335 Цивільного кодексу України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий, а згідно п. 3 безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю крім випадків, встановлених ст.ст. 336, 338, 341, 343 цього Кодексу.

Статтею 336 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка заволоділа рухомою річчю, від якої власник відмовився (ст. 347 цього кодексу), набуває права власності на цю річ з моменту заволодіння нею.

Відповідно до ст. 347 Цивільного кодексу України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Але, на думку суду, факт того, що довгий час власник не звертався за своїм майном та не надав необхідних для цього документи, не може бути доказом відмови від права власності або вчинення будь-яких дій, які б свідчили про це.

Разом з тим господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 1 ГПК України державні органи, до яких, зокрема, належить ДПІ у м. Іллічівську, мають право звертатися до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Як безпосередньо зазначено в преамбулі Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, цей закон визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Вичерпний перелік випадків, в яких органи державної податкової служби мають право подавати позови до суду перелічені в п. 11 ст. 10 та п. 17 ст. 11 вказаного закону.

Так, відповідно до приписів зазначених норм податкові органи мають право звертатися до суду із позовами до підприємств, установ, організацій та громадян про:

- визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав;

- стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна;

- скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності.

Вказаним законом право податкового органу на звернення до суду із позовом про визнання майна безхазяйним не передбачено. Не передбачено таке право податкового органу на звернення до суду із вказаним позовом і іншими актами законодавства України.

Між тим, п. 12 ст. 11 зазначеного Закону містить положення, за змістом якого органи державної податкової служби у відношенні безхазяйного майна проводять роботу, пов'язану з його виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку, а відповідно до п. 12 ст. 10 цього Закону податкові органи проводять роботу, пов'язану з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку безхазяйного майна, майна, що перейшло за правом успадкування до держави, скарбів і конфіскованого майна.

Повноваження органів податкової служби щодо безхазяйного майна також визначені у Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженому Постановою КМУ № 1340 від 25.09.1998р., проте відповідно до п. 5 ст. 1 вказаного Порядку, його дія поширюється лише на майно, яке вже визнано безхазяйним відповідно до чинного законодавства.

Згідно з приписами п. 2 Порядку облік, попередня оцінка, а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного в п. 1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до п. 9 цього Порядку накладаються на органи (організації), що здійснили вилучення або зберігають його.

Відповідно до ст. 6, 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, чинним законодавством не передбачено право податкового органу на звернення до суду з позовом про визнання права власності на безхазяйне майно, не визначено таке право також і сферою його компетенції, оскільки в даній галузі воно поширюється виключно на виявлення, облік, вжиття заходів по охороні, оцінці і реалізації безхазяйного майна.

Та обставина, що податковим органом був складений відповідний акт про виявлення безхазяйного майна, не свідчить про наявність законних підстав для визнання права власності на безхазяйне майно за ДПІ у м. Іллічівську.

Таким чином, суд вважає безпідставними вимоги ДПІ у м. Іллічівську про визнання за позивачем права власності на папір, що знаходиться в контейнері СTІU 4015204 вагою 19826 кг, вартістю 30000 грн., та відповідно і вимоги про зобов’язання Приморської митниці зняти вказане майно з митного контролю і зобов'язання ДП „Іллічівський морський торговельний порт” видати зазначене майно ДПІ у м. Іллічівську для проведення заходів відповідно до норм чинного законодавства,

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов’язковим.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд Одеської області вважає, що позовні вимоги Державної податкової інспекції у м. Іллічівську задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Державної податкової інспекції у м. Іллічівську до Державного підприємства „Іллічівський морський торговельний порт”, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача –Приморська митниця, про визнання права власності на безхазяйне майно та зобов’язання виконати певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття.

Суддя Петров В.С.