ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2008 Справа № 11/152-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Ясир Л.О. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Голяшкіна О.В.,

секретар судового засідання: Лозовський К.І.,

за участю представників сторін:

представник позивача –не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином;

представник відповідача –Юрченко Вікторія Борисівна, довіреність б/н від 22.04.08р., представник;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м.Васильків, Київська область

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.08р. у справі № 11/152-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м.Васильків, Київська область

до корпорації “ВЕЕСВІ”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 145 000 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м.Васильків, Київська область звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до корпорації “ВЕЕСВІ”, м.Дніпропетровськ про стягнення 145 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором №24-К від 05.04.04р. щодо виготовлення та передачі товару.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.08р. по справі №11/152-08 (суддя Мельниченко І.Ф.) у позові відмовлено з посиланням на відсутність підстав у задоволенні позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м.Васильків звернувся з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати. Заявник апеляційної скарги вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з’ясуванні обставин справи та недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи. Зазначає, що довіреність на отримання матеріальних цінностей від відповідача ним не виписувалася. Факт відсутності такої довіреності підтверджується витягом з журналу реєстрації довіреностей та оригіналом цього журналу, який надавав суду для огляду у судовому засіданні. Суд же надав перевагу лише доказам, наданим відповідачем, які позивач вважає неналежними доказами в розумінні статті 32 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. У письмових поясненнях №100/3 від 04.08.08р. просить провести судове засідання без участі його уповноваженого представника(а.с.141-142).

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та представник в судовому засіданні вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими, просить рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи 05.04.04р. сторони уклали договір №24-К, згідно з умовами якого виконавець - відповідач прийняв на себе зобов’язання по виготовленню лінії по виробництву плит укрвермикулітових, а замовник –позивач зобов’язався прийняти та оплатити продукцію та послуги в строки та на умовах, вказаних в договорі.

Відповідно до пункту 2.1 договору оплата продукції та послуг замовником здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця по вказаним в договорі реквізитам виконавця на підставі виставленого рахунку наступним чином:

- 50% суми, вказаної у Специфікації, у вигляді передоплати;

- 50% суми, вказаної у Специфікації, по факту виготовлення продукції.

Пунктом 2.2. договору передбачено, що передача продукції повинна відбутися після кінцевих розрахунків. Вивезення товару здійснюється транспортом замовника.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт” свої зобов’язання за договором №24-К від 05.04.04р. виконало, здійснивши на підставі виставлених відповідачем рахунків №78 від 26.05.05р. на 60 000 грн. та №154 від 21.10.05р. на 85 000 грн. перерахування коштів в сумі 145 000 грн., що підтверджується банківськими виписками від 01.06.05р. та від 21.10.05р.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договором №24-К встановлено, що строки виготовлення і поставки узгоджуються сторонами в додатках до договору.

З наданих позивачем специфікацій №1, №2 до договору №24-К вбачається, що сторони узгодили лише строк виготовлення змішувача ЛПВ 1-01.00.000 вартістю 10 000 грн. та укладальника суміші ЛПВ1- 03.00.000СБ вартістю 45 000 грн. (а.с.79, 80), поставку яких позивач не заперечує. Строк же поставки лінії сторонами не встановлено. За таких обставин та в силу статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач не надав судовим інстанціям доказів звернення до відповідача з вимогою про поставку продукції в порядку статті 530 Цивільного кодексу України. За таких обставин судова колегія вважає, що строк поставки продукції не настав, тому відсутнє прострочення виконання зобов’язання корпорацією “ВЕЕСВІ”, а у товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт” відсутні правові підстави вимагати повернення грошових коштів в сумі 145 000 грн. згідно зі статтею 612 Цивільного кодексу України, приписи якої застосовуються лише у випадку прострочення боржником виконання обов’язків за договором. До того ж з наданих відповідачем документів –накладних №РН-01/8 від 01.08.05р., №РН-14/12 від 14.12.05р. вбачається, що лінія по виготовленню плит вермикулітів АПВ-1-00,000 та пресова установка на загальну суму 145 000 грн. отримані громадянином Нефедовим С.М., який на вказані дати займав посаду генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”. Накладні підписані генеральним директором та завірені печаткою підприємства. Підпис Нефедова С.М. позивачем не оспорюється. Факт виконання та передачі продукції підтверджується і актом приймання-передачі обладнання від 01.08.05р. та 14.12.05р., складання якого хоча і не передбачено умовами договору, але й не заборонено (а.с.96-99).

З врахуванням викладеного судова колегія дійшла висновку про безпідставність позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”.

Рішення господарського суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству, а доводи, з яких воно оскаржується, не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Дійсно, згідно з Інструкцією про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безплатно тільки за довіреністю одержувачів. Така довіреність на отримання спірної продукції в матеріалах справи відсутня. Але у відповідності зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Оцінивши фактичні обставини справи, надані сторонами документи та їх доводи на підтримку своєї позиції, судова колегія вважає, що відсутність довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей та прибуткових накладних в товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт” не спростовує факту поставки обладнання відповідачем.

Думка позивача, що видаткова накладна від 01.08.05р., від 14.12.05р. та акти приймання-передачі обладнання свідчать лише про отримання продукції громадянином Нефедовим С.М., є помилковою, тому що на цей час Нефедов С.М. займав посаду генерального директора товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, яке в силу статті 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов’язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та Закону.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.08р. у справі № 11/152-08 –залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Укрвермікуліт”, м.Васильків, Київська область – залишити без задоволення.

Головуючий Л.О. Ясир

Судді Л.М.Білецька

О.В.Голяшкін