ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2008 р.

Справа № 3/71

за позовом: Закритого акціонерного товариства "Лукор", вул. Промислова, 4, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Комунального підприємства "Водотеплосервіс", вул. Окружна, 8, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

Cуддя Фрич Марія Миколаївна

При секретарі Михалевич Андрій Дмитрович

Представники:

Від позивача: Марчак Мирослав Петрович - представник, (довіреність №26-юр-294 від 03.10.05)

Від відповідача: Загребельний Юрій Анатолійович - представник, довіреність від 22.01.08 №72:

СУТЬ СПОРУ: про розірвання договору № 5 від 01.01.07р.

Судове засідання проведено з застосуванням перерви.

При розгляді матеріалів справи встановлено, що позивач просить суд розірвати договір № 5 від 1.01.2007р. на прийняття та очищення стічних вод, посилаючись при цьому на:

- п.3.4 договору, відповідно до якого відповідач зобов"язувався до 1 числа кожного місяця проводити 100% попередню оплату вартості очікуваного об"ему поступлення стоків шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача. Кінцевий розрахунок підлягав проведенню до 15 числа місяця наступного за звітним.

-ст.526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

- ст.629 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є обов"язковим до виконання сторонами,

- факт невиконання договірних зобов"язань відповідачем , що підтверджується рішеннями судів,

- направлення відповідачу листа з пропозицією про розірвання договору та відсутність відповіді від відповідача.

Представник відповідача вимоги позивача не визнає, вказуючи, що відповідно до ст.14 Закону України "Про питну воду і питне водопостачання" мережі водопостачання і водовідведення є особливо важливими об"ектами життезабезпечення. Забороняється відключення об"ектів питного водопостачання та водовідведення від систем енерго, газо, теплопостачання. Згідно ст.8 Цивільного кодексу України ці умови поширюються і на заборону відключення від мереж і систем, що забезпечують очистку господарсько-побутових стічних вод.

Крім того, відповідач посилається на Закон України "Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя" та ст.36 Водного кодексу, які стоять на захисті санітарно-епідеміологічного стану середовища.

Відповідач заперечує проти позову і із посиланням на ЗУ "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001р., вказуючи при цьому, що позивач займає монопольне становище на ринку послуг з очитки стічних вод в м.Калуші. Відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції" забороняється зловживання монопольним становищем на ринку.                     Таким зловживанням визнається частково або повна відмова від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації, створення перешкоду доступу на ринок чи усунення з ринку покупців, інших суб"ектів господарювання, встановлення таких цін чи інших умов реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування звичайної конкуренції /ч.2 ст.13 Закону/.

Відповідач вказує ще і на таку обставину, як відсутність завданої шкоди другій стороні невиконанням умов договору, що є підставою для дострокового розірвання договору, оскільки заборгованість по розрахунках стягнена з відповідача рішеннями судів.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та приймаючи до уваги вимоги діючого законодавства - дійшов в спірному випадку наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст.188 Господарського кодексу - зміна чи розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Пунктом 6.2 договору між сторонами передбачено, що при невиконанні зобов"язання або порушення умов договору однією із сторін, інша сторона має право розірвати договір з висуненням вимог про відшкодування збитків. Проте, в спірному випадку вимоги позивача про розірвання договору не підлягають до задоволення, виходячи із такого:

- послуги, які надає позивач не стосуються одного лише відповідача,

- своєю вимогою про дострокове розірвання договору - позивач фактично здійснює порушення іншого законодавства, а саме:

Згідно ч.3 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" від 11.01.2001р. зловживання на ринку монопольним становищем забороняється. Таким зловживанням визнається відмова від реалізації товару /послуг/ за відсутності альтернативних джерел реалізації. В спірному випадку дострокове розірвання договору на очистку стічних вод в м.Калуші є фактично виразом відмови від надання послуг за умови відсутності інших підприємств у м.Калуш, які би проводили очистку стоків. З урахуванням вимог законодавства - така діяльність забороняеться. Таким чином дострокове розірвання договору на очистку стічних вод в спірному випадку не може мати місце.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 13, 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 02.06.08

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Бабінець Уляна Василівна