ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.05.08 р.                     Справа № 38/56

Господарський суд Донецької області у складі судді Радіонової О.О.

при секретарі судового засіданні Какуша Н.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Донецьку справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат” м. Алчевськ Луганської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” м. Краматорськ Донецької області

про стягнення 10 440 грн.00коп.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з”явився

від відповідача: не з’явився

Суть спору:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Алчевський металургійний комбінат” м. Алчевськ Луганської області звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” м. Краматорськ Донецької області про стягнення збитків у розмірі 10 440грн.00коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір № 078/1999 від 30.08.2006 р.

На адресу господарського суду надійшов лист із Головного управління статистики у Донецькій області від 18.04.2008р. № 22-10/1144, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” м.Краматорськ Донецької області значиться у ЄДРПОУ як юридична особа (ідентифікаційний код 33270838) та знаходиться за адресою: 84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул.Орджонікідзе,10, який судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Відповідач у судові засідання не з’явився, вимоги ухвали суду не виконав, витребувані документи не представив, про причину неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджено відміткою канцелярії суду та поштовими повідомленнями № 9002657 та № 9002568, 9683 повернутими суду із позначками “за закінченням терміну зберігання” та “немає підприємства”, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно вимог ст. 75 ГПК України.

05.05.2008 р. позивач надав суду лист № 026-6 від 05.05.2008 р., в якому виконуючи ухвалу суду від 14.04.2008 р. надав витребувані документи, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

19.05.2008р. позивач надав суду пояснення № 026-6/1 від 19.05.2008 р. з додатковими документами, які судом розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи.

Зокрема, у поясненнях позивач зазначив про те, що фактично позивачу поступили вироби за кресленням 88475, раніше повернуті позивачем відповідачу для проведення термообробки. Це підтверджується актом приймання вантажу від 15.04.2008р., згідно якому комісія встановила, за яким кресленням воно поступило та наявність на ньому слідів термообробки.

29.05.2008р. позивач у судове засідання не з”явився, але надіслав суду листа від 27.05.2008р. № 026/6/2, в якому просив суд залучити до матеріалів справи додаткові докази та розглянути справу без участі його представника, який судом розглянутий. прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками відповідно із ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні позивач надав клопотання про відмову від фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом розглянуте, прийняте до уваги та залучене до матеріалів справи.

Відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі та вислухавши уповноваженого представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2006р. між Відкритим акціонерним товариством „Алчевський металургійний комбінат” (далі – позивач, за договором – покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” (далі – відповідач, за договором – постачальник) був укладений договір № 078/1999, згідно до п.1 якого постачальник на підставі технічної документації, наданої покупцем, зобов’язується поставити, а покупець прийняти та сплатити колеса конічні і вал - шестерні.

Загальна сума договору складає 51120,00 грн., у тому числі ПДВ 20% 8520,00 грн. (п.2 договору)

Пунктом 3 договору сторони передбачили розрахунок за продукцію, а саме: розрахунок за продукцію здійснюється у наступному порядку: 50% попередня оплата за партію продукції перераховується на розрахунковий рахунок постачальника; 50% перераховуються протягом 10 банківських днів після отримання покупцем повідомлення про готовність партії продукції до відвантаження. Повідомлення про готовність партії продукції до відвантаження повинно бути направлено постачальником не пізніше 60 днів з моменту отримання 50 % передплати.

Відповідно до пункту 4 договору поставка продукції здійснюється протягом 5 календарних днів після 100% передплати за продукцію, при цьому строк поставки продукції не повинен перевищувати 75 днів з моменту перерахування покупцем первинних 50% передплати.

Пунктом 8 договору сторони встановили, що гарантія на продукцію складає 6 місяців з моменту запуску у експлуатацію, але не більш 12 місяців з моменту відвантаження. У випадку знаходження браку постачальник зобов’язаний усунути дефекти, виявлені в продукції протягом гарантійного строку. Строки усунення дефектів чи заміни продукції встановлюються за узгодженням сторін, про що свідчать підписані у 10-денний строк після отримання повідомлення покупцем про виявлені дефекти двосторонні акти.

За порушення зобов”язань, передбачених даним договором, сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України та положення про поставки продукції ВТП від 25.07.1988р. № 888, передбачено п. 10 договору.

Суд вважає договір № 078/1999 від 30.08.2006р. укладеним згідно вимог ст.638 ЦК України.

На виконання вимог договору, позивач платіжним дорученням № 5858 від 11.09.2006 р. здійснив попередню оплату в сумі 15660,00 грн. за вал-шестерню к. 88475 ( 3 шт.) і колесо конічне к. 88475 ( 3 шт.)

Листом від 14.11.2006 р. за № 745, який міститься у матеріалах справи, відповідач сповістив про готовність виробів до відвантаження, після чого позивач платіжним дорученням № 10331 від 22.11.2006р. провів остаточний розрахунок за продукцію, перерахувавши на рахунок відповідача інші 50% її вартості – суму 15600,00 грн.

29.12.2006 р. по видатковій накладній № РН-0000085 позивач отримав устаткування 3 вал-шестерні і 2 колеса конічних, але при прийманні продукції за якістю було виявлено невідповідність вал-шестерні вимогам креслення щодо твердості, про що складено двосторонній акт приймання № 3 від 17.01.2007 р., який міститься у матеріалах справи. Згідно із цим актом, комісією було прийнято рішення повернути вал-шестерні к. 88475 у кількості 3 шт. на адресу відповідача для заміни продукції на деталі, які повністю відповідають технічній документації к. 88475. При цьому заміна продукція повинна бути здійснена на протязі 30 днів з моменту відвантаження бракованої продукції, але не пізніше 40 днів з моменту оформлення цього акту.

22.06.2007р. позивач відвантажив відповідачу 3 вал-шестерні і 2 конічних колеса для усунення недоліків, що підтверджено наказом № 2921 від 04.06.2007р. щодо відпустки товару.

Після цього позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням повідомити про дату повернення вивезеного устаткування.

Відповідач повернув позивачеві конічне колесо 1 шт. та 2 шт. вал-шестерні, що підтверджено видатковою накладною № РН-0000045 від 08.11.2007р., в той же час в цій накладній було помилково вказано креслення 85963А та 85964А, які позивач отримав у вересні 2006р. за видатковою накладною № РН-0000052 від 07.09.2006р.

Відповідач умови договору не виконав, у встановлений термін вал-шестерню і конічне колесо не поставив, на неодноразові звернення позивача з проханням повернути продукцію не відповідав, що підтверджується листами, які містяться у матеріалах справи.

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 047/026-39 від 21.12.2007 р., в якій він просив терміново зробити заміну вал-шестерні та конічного колеса та повернути комбінату вказане устаткування належної якості або у добровільному порядку перерахувати на рахунок позивача вартість вищевказаної продукції в сумі 10440 грн., на яку відповідачем була надана відповідь № 83 від 26.02.2007 р., в якій відповідач посилається на те, що ВАТ „Алчевський металургійний комбінат” має заборгованість перед ТОВ „Ковальське та ливарне виробництво” за поставлену продукцію в сумі 12600,00 грн. та просить сплатити цю заборгованість.

Позивач вважає, що свої зобов’язання за договором відповідач не виконав, а саме не повернув відповідачу вал-шестерню 1 шт. та колесо конічне 1 шт. на загальну суму 10440 грн., у зв’язку з чим позивач зазнав збитки, заподіяні невиконанням відповідачем своїх зобов’язань в розмірі вартості не отриманої продукції в сумі 10 440грн.00коп.

Відповідно вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на: договір № 078/1999 від 30.08.2006 р., додаткову угоду № 1, банківські виписки від 11.09.2006 р. та від 23.11.2006 р., листи відповідача № 745 від 14.11.2006 р. та № 213 від 22.05.2007 р., видаткову накладну від 29.12.2006 р. № РН-0000085, акт приймання № 3 від 17.01.2007 р., листи № 078-2341 від 01.03.2007 р., № 078-4347 від 01.06.2007 р. та № 078-3007 від 06.03.2008 р., видаткові накладні від 08.11.2007 р. № РН-0000045 та від 08.10.2007 р. № РН-0000039, претензію № 047/026-39 від 21.12.2007 р., відповідь на претензію № 83 від 06.03.2008 р., лист № 026-6 від 05.05.2008 р., пояснення № 026-6/1 від 19.05.2008 р., лист від 27.05.2008р. № 026-6/2, правовстановлюючі документи тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює право відношення у господарській сфері.

Господарські зобов”язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов”язання одна особа (боржник) зобов”язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов”язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК передбачений строк (термін) виконання зобов'язання, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтєю 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків ( п. 3 ст. 612 ЦК України). Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.( п. 2 ст. 224 ГК України).

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 ЦК). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Згідно з частиною другою статті 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Матеріалами справи доведена бездіяльність відповідача стосовно повернення сплаченої продукції взамін той, в якій було виявлено невідповідність технічній документації креслення 88475, шкідливий результат такої поведінки ( збитки), причинний зв’язок між протиправною поведінкою та збитками та вина правопорушника, а відтак вимоги позивача щодо стягнення збитків в сумі 10 440грн. є доказаними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача.

Враховуючи викладене та, керуючись 174, 193, 224 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 526, 530, 611, 612, 623 ЦК України, ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 81, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат” м. Алчевськ Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” м. Краматорськ Донецької області про стягнення збитків у розмірі 10 440грн.00коп., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Ковальське та ливарне виробництво” (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 10, п/р 8040 у Краматорській філії КБ „Приватбанк”, МФО 335548, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Алчевський металургійний комбінат” (94202, Луганська область, м. Алчевськ, вул. Шмідта, 4, р/р у ЛОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 304007, ) збитки в сумі 10 440грн.00коп., держмито у сумі 104грн.40коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Рішення оголошено у судовому засіданні 29.05.2008року.

Видати наказ після набрання рішення законної сили, по закінченні десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

Надруковано 3 примірника:

1 – до справи

2 – сторонам у справі