ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Справа

За позовом: Міського комунального підприємства „Одеська теплоелектроцентраль №2”, Одеська область, м. Теплодар.

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал ЛТД”, Одеська область, м. Теплодар.

Про стягнення 4 770, 82 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Панасюк О. Ю., на підставі довіреності.

від відповідача: не з’явився.

Суть спору: Міське комунальне підприємство „Одеська теплоелектроцентраль №2” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал ЛТД” про стягнення 3 458, 96 грн., боргу за договором оренди транспортних засобів, індексу інфляції у розмірі 977, 76 грн. та трьох відсотків річних у сумі 334, 10 грн.

Відповідач в судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав та не довів до суду зворотне позовним вимогам позивача. Дослідивши матеріали справи суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

В процесі розгляду справи представником позивача до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, вислухав представників сторін суд встановив:

Відповідно до розпоряджень виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області „Про передачу в оренду майна, яке є власністю територіальної громади м. Теплодар та знаходиться у господарському віданні КП „Одеська ТЕЦ –2” від 18.07.2002 року №150-Р та від 14.06.2005 року №144-Р між позивачем та відповідачем по справі разом з додатками були укладені договори оренди майна від 19.07.2002 року та від 20.06.2005 року №02/05 за умовами яких позивач (орендодавець за договором) передав відповідачу (орендар за договором) в оренду транспортні засоби, а саме: ГАЗ 2410 державний номер –555-79 ОЕ; М-21412 державний номер – 860-02 ОЕ; ВАЗ 2121 державний номер –453-39 ОА; трактор Т-40 з причепом та домкрат. За умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано сплачувати орендну плату встановлену у договорі.

Як встановлено судом, на виконання своїх зобов’язань за договором позивачем відповідачу були передані транспортні засоби. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду копіями актів прийому-передачі майна.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач користувався прийнятим в оренду майном у період з 01.09.2004 року до 01.10.2007 року та загальна сума, що підлягала оплаті за договорами оренди становила 6 978, 96 грн., проте відповідач свої зобов’язання по сплаті орендної плати виконував неналежним чином, в зв’язку з чим станом на 01.10.2007 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 3 458, 96 грн.

У відповідності з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем до суду не було доведено відсутність у нього боргових зобов’язань перед позивачем. Таким чином, борг відповідача перед позивачем становить 3 458, 96 грн., який підлягає стягненню на користь позивача у повному обсязі.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Щодо вимог про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: індекс інфляції –977, 76 грн., три відсотки річних –334, 10 грн.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 77, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсал ЛТД”, код 21016887, (65490, Одеська область, м. Теплодар, вул. Комунальна, 1), р/р 7701 в ОЦО ПІБ, МФО 328135 на користь Міського комунального підприємства „Одеська теплоелектроцентраль №2”, код 05519847, (65490, Одеська область, м. Теплодар, Промзона), р/р 1191 в Южному ГРУ Приватбанку, а саме:

- 3 458 (три тисячі чотириста п’ятдесят вісім) грн. 96 коп. основного боргу;

- 334 (триста тридцять чотири) грн. 10 коп. трьох відсотків річних;

- 977 (дев’ятсот сімдесят сім) грн. 76 коп. індексу інфляції;

- 102 (сто дві) грн. державного мита;

- 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 05.06.2008 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя