ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

05.06.2008

Справа №2-2/5231-2000

За скаргою Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м.Київ, вул..Комінтерну, 27)

До: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01031, м.Київ, вул..Коцюбинського, 12)

Боржник: ВАТ Крименерго» (95034, м.Сімферополь, вул..Київська, 74/6)

скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

Суддя В. І. Толпиго

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від заявника: Лаухіна – ю/к,довіреністьусправі.

Від Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ Касаткіна – кер.фахів., довір у справі.

Від боржника: Сіроткіна – нач.юр.відд, довіреність у справі

Суть спору: Позивач –Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернувся у Господарський суд АРК до відповідача - ВАТ Крименерго» з позовом про стягнення заборгованості за електроенергію у сумі 396 805 297грн18коп.

Рішенням ГС АРК від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000 позов задоволено частково, замінено Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» на Державне підприємство «Енергоринок» та стягнено з відповідача на користь ДП «Енергоринок» 329 090 056грн97коп боргу, 1496грн02коп. держмита, в іншій частині провадження по справі було припинено.

08 січня 2008р до Господарського суду АРК надійшла скарга Державного підприємства «Енергоринок» №04/42-8679 від 27.12.2007р на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, у якої заявник просить суд скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ від 11.12.2007р про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Арбітражного суду АРК від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000, зобов’язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ прийняти до виконання наказ арбітражного суду АРК від 20.7-05.10.2000 №2-2/5231-2000 та відкрити виконавче провадження.

Скарга мотивована тим, що Господарським судом АРК було винесено рішення від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000 про стягнення з боржника на користь заявника 329 090 056грн97коп боргу, 1496грн02коп. держмита. 11.12.2007р старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу арбітражного суду АРК від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000, яку заявник вважає неправомірною, та такою, що не ґрунтується на законі, що стало підставою для звернення заявника зі скаргою до суду.

04.02.2008р від Департаменту державної виконавчої служби надійшов відзив №25-50-138 від 28.01.2008р., відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні скарги ДП «Енергоринок», оскільки ДП «Енергоринок» не довело факту перерахування боржником коштів на його користь після 25.3.2003р, що в свою чергу виключає можливість задоволення скарги та зазначає, що держаним виконавцем цілком обґрунтовано та правомірно винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у зв’язку зі спливом строку пред’явлення виконавчого документу до виконання.

20 березня 2008 року у судовому засіданні ВАТ “Крименерго” надав суду пояснення від 19.3.2008р. №10/726 , згідно яких боржник вважає дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України такими, що відповідають вимогам чинного законодавства України, а винесену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження по виконанню наказу суду від 20.7.-05.10.2000р. № 2-2/5231-2000 обґрунтованою, з огляду на те, що стягувачем пропущено строк для пред'явлення наказу на виконання.

У судовому засіданні оголошувались перерви на 08.5.2008р.

Після перерви 08.5.2008р судове засідання продовжене за участю тих же представників Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ та боржника, інтереси заявника представляв Андишула А.М. - провідний ю/к, довіреність у справі.

Представник заявника у судовому засіданні 08.5.2008р надав суду копії підписаних ДП «Енергоринок» та ВАТ «Крименерго» актів звірки розрахунків за продану з ОРЕ електроенергію. У відповідності до цих актів сторони підтверджують здійснення ВАТ «Крименерго» платежів та зарахування їх на виконання рішення Арбітражного суду АР Крим від 05.10.2000 р. № 2-2/5231-2000, зокрема, у листопаді 2003 року, у грудні 2003 року та у листопаді 2005 року.

Також, представник заявника у судовому засіданні, що відбулося 08.5.2008р, надав суду для огляду наступні документи: засвідчені копії Спільних протокольних рішень № 415 від 11.11.2003 року, № 414 від 11.11.2003 року та № 536 від 19.12.2003 року; засвідчені копії листів ВАТ «Крименерго» від 19.12.2003 року № 18-1а/607 та від 6.11.2003 року № 18-1а/560; засвідчені копії платіжних доручень ДП «Енергоринок» № 163/536 від 25.12.2003 року, № 163/415 від 28.11.2003 року, № 163/414 від 04.12.2003 року; засвідчену копію Акту звірки розрахунків між ДП «Енергоринок» та ВАТ «Крименерго» станом на 01.02.2006 рік.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення сторін суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги Державного підприємства «Енергоринок» на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з наступних підстав:

Відповідно до ст. 121-1 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося у Господарський суд АРК з позовом до відповідача - ВАТ “Крименерго» про стягнення заборгованості за електроенергію у сумі 396 805 297грн18коп

Рішенням ГС АРК від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000 позов задоволено частково, замінено Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» на Державне підприємство «Енергоринок» та стягнено з відповідача на користь ДП «Енергоринок» 329 090 056грн97коп боргу, 1496грн02коп. держмита.

Господарським судом АР Крим був виданий наказ на примусове виконання рішення суду від 20.7-05.10.2000р. №2-2/5231-2000, в якому було зазначено, що він дійсний для пред'явлення до 01.06.2001р.

Господарським судом АР Крим було розглянуто заяву ВАТ “Крименерго” про надання відстрочки виконання рішення суду від 20.7-05.10.2000р. по справі №2-2/5231-2000 до 01.01.2002р. та Ухвалою суду від 31.5.2001р. судом було вирішено відстрочити виконання рішення суду від 20.7-05.10.2000р. по справі №2-2/5231-2000 до 01.01.2002р.

Строк для пред'явлення наказу на примусове виконання, враховуючи надання судом відстрочки, почався з 01.01.2002р. та діяв 3 місяці.

11.12.2007р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання наказу Арбітражного суду АР Крим від 20.7-05.10.2000р. по справі №2-2/5231-2000. Оскаржувана постанова мотивована тим, що відповідно до ст. 21 Закону України “Про виконавче провадження” строк пред'явлення до виконання наказів господарського суду становить 3 роки.

Відповідно до ст. 22 Закону України “Про виконавче провадження”, передбачено що строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається: а) пред'явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення.

Виходячи з документів доданих до виконавчого документа стягувачем, останній платіж боржником на виконання наказу Арбітражного суду АР Крим від 20.7-05.10.2000р. по справі №2-2/5231-2000 був здійснений 25.3.2003р. Таким чином, стягувачем пропущено строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Судом було встановлено, що згідно довідки про надходження коштів на користь ДП “Енергоринок” від ВАТ “Крименерго” за рішенням суду за період з 05.12.2001р. по 29.01.2003р. наданою ГОУ “Промінвестбанку” загальна сума надходжень склала 21 000грн.

Дати перерахування цих платежів згідно вказаної довідки наступні: 04.02.2002 р. - 2 000грн.; 13.03.2002р. - 2 000 грн.; 29.03.2002р.-2 000 грн.; 24.04.2002р. - 2000 грн.; 22.07.2002р. - 3 000 грн.; 21.10.2002р. - 3 000 грн. ; 29.11.2002р. - 3 000 грн. ; 20.01.2003р. - 4 000 грн.

25.03.2003р. ВАТ “Крименерго” було здійснено на виконання рішення суду також платіж на суму 3 000 грн., про що є підтвердження – банківська виписка за 25.03.2003р. по рахунку ДП “Енергоринок”.

Стаття 19 Закону «Про виконавче провадження» від 30.6.1999р. № 783-ХІУ, у редакції що діяла 01.02.02р., містила обов'язкову вимогу до виконавчого документа - у виконавчому документі повинен був бути зазначений строк його пред'явлення до виконання 3 місяці.

Статтею 21 цього ж Закону зазначено, що строк пред'явлення наказів Арбітражного суду становить 3 місяці й обчислюється з наступного дня після набрання рішенням чинності.

У відповідності зі статтею 22 Закону України “Про виконавче провадження” строк пред'явлення виконавчого документа до виконання переривається частковим його виконанням і час, що пройшов до переривання строку на новий термін не зараховується.

Норми статті 19 та 22 Закону «Про виконавче провадження» від 30.06.1999р. № 783-ХІУ, у редакції що діяла станом на 25.03.2003р., містили аналогічні вимоги до строків і порядку пред'явлення наказів господарського суду до виконання, що й в 2002р., а саме: могли бути пред'явлені в строк зазначений у наказі або на протязі 3-х місяців.

Останній платіж зроблено ВАТ «Крименерго» із вказівкою платежу «на виконання наказу арбітражного суду № 2-2/5231-2000» від 20.7-05.10.2000р. погашення заборгованості за покупну електроенергію» 25.3.2003р. Таким чином, строк пред'явлення наказу до виконання з обліком наведених вище обставин минув 25.6.2003р. На дату внесення змін у Закон України «Про виконавче провадження» 10.7.2003р., а саме до п.1 ст. 21 де було встановлено, що виконавчий документ суду може бути пред'явлений до виконання на протязі 3-х років, термін дії наказу вже сплив.

Згідно статті 19 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що обов'язковим реквізитом судового наказу є його строк. Строк пред'явлення наказу арбітражного суду № 2-2/5231-2000» від 20.7.-05.10.2000р. залишився незмінним і становив 3 місяці.

Тому не можуть бути прийняті до уваги доводи скаржника про те, що внесені 10.7.2003р. зміни до законів України “Про державну виконавчу службу” та “Про виконавче провадження”, згідно яких строк пред'явлення наказів господарських судів до виконання встановлено три роки автоматично встановлено і скаржнику.

Так само не може бути прийнято до уваги судом твердження скаржника, що строк на пред'явлення наказу до виконання було пропущено не з його вини. Той факт, що виконавчий документ 21.5.2003р. та 25.6.2003р. направлявся ДП “Енергоринок” у відділ державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції в м. Сімферополі на виконання, але не був їм отриманий не може бути доказом того, що виконавчий документ пред'явлено до виконання належним чином.

Крім того, скаржник після неодноразового повернення поштою поштового відправлення 21.5.2003р. і 25.6.2003р. з позначкою “від одержання відмовилися” усвідомлюючи, що його право на стягнення заборгованості буде порушено, не оскаржив дії Відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції в м. Сімферополі у встановлено на це порядку.

У відповідності зі ст. 23 Закону України “Про виконавче провадження”, пропущений строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання може бути відновлений винятково в судовому порядку.

Ст. 22 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає випадки переривання строку давності пред'явлення виконавчого документа до виконання, однак ця норма застосовується в межах строку пред'явлення наказу до виконання й не поширюється на прострочені до пред'явлення накази.

Не може бути прийнято також до уваги судом те, що платежі, які здійснювало ВАТ «Крименерго” у листопаді - грудні 2003р. і в 2005р. переривали строк дії наказу, тому, що з наданих до виконавчої служби та суду первинних документів без вказівки в платіжних документах, не вбачається, що кошти перераховуються на виконання саме наказу Арбітражного суду по справі №2-2/5231-2000.

Згідно з Роз'ясненнями Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №04-5/365 від 28.3.2002 р.» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин, судом встановлена відповідність дій Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України положенням чинного законодавства України, через що у суду відсутні правові підстави для задоволення скарги Державного підприємства «Енергоринок».

На підставі викладеного, керуючись ст. 86,121-2 Господарського процесуального Кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні скарги відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.