ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2008 р.

№ 17/314

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,

Грека Б.М.,

Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача

Прусової Я.С.,

відповідача

Цвітуна М.М., Сергієнко М.І., Шляєва І.В.,

Ільченко Н.І.

третьої особи

Шаповаленко А.В.

прокурора

Івченко О.А.

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу та касаційне подання

на рішення

Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів",

Заступника прокурора в Донецькій області

від 6 березня 2008 року господарського суду Донецької області

та постанову

від 4 квітня 2008 року

Донецького апеляційного господарського суду

у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до

Державного підприємства "Донецька залізниця";

Державного підприємства "Придніпровська залізниця"; Державного підприємства "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів",

треті особи без самостійних вимог на предмет спору:

ТОВ "Укрметалургтранс"; Державна адміністрація залізничного транспорту України "Укрзалізниця"

про

стягнення 28284788,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2005 року ТОВ "Лемтранс" звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до державного підприємства "Донецька залізниця" (далі ДП "Донецька залізниця"), державного підприємства "Придніпровська залізниця" (далі ДП "Придніпровська залізниця"), ДП "Укрспецвагон" про стягнення 28284788 грн. 04 коп. у відшкодування доходів, одержаних відповідачами від безпідставно набутого майна, у тому числі з ДП "Донецька залізниця" 8187095 грн. 76 коп., з ДП "Придніпровська залізниця" 11615131 грн. 20 коп., з ДП "Укрспецвагон" 8482561 грн. 08 коп.

Позовні вимоги обгрунтовувались тим, що у період з 1 по 31 серпня 2005 року відповідачі без відповідних правових підстав заволоділи та використовували 3781 шт. вагонів-обкотишовозів, які є власністю позивача, одержавши від цього доходи.

В обґрунтування позову ТОВ "Лемтранс" посилалося на ст.41 Конституції України, статтю 47 Господарського кодексу України, статті 317, 318, 319, 321, 386, 390, 400, 1214 ЦК України.

Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги і просив відповідальність за позовом у повному обсязі заявлених вимог покласти на ДП "Укрспецвагон".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.11.2005 до участі у справі залучено ТОВ "Укрметалургтранс" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13 грудня 2005 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 30 січня 2006 року та постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2006 року позов задоволено за рахунок ДП "Укрспецвагон", з якого стягнуто 28284788 грн. 04 коп. коштів, одержаних без достатніх правових підстав; у позові до решти відповідачів відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 11 липня 2006 року судові рішення вищевказаних судових інстанцій скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Після продовження розгляду справи, ухвалою господарського суду Донецької області від 04.08.2006 року на виконання постанови Верховного Суду України від 11.07.2006 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Державну адміністрацію залізничного транспорту України "Укрзалізниця".

Справа розглядалася судами неодноразово і постановою Вищого господарського суду України від 1 листопада 2007 року вдруге судові рішення першої та другої інстанцій скасовано з направленням справи на новий судовий розгляд, у зв’язку з невиконанням судами попередніх інстанцій вказівок, викладених у постановах Верховного Суду та Вищого господарського суду України.

При новому розгляді справи рішенням господарського суду Донецької області від 6 березня 2008 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 4 квітня 2008 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі ДП "Укрспецвагон" просить постанову апеляційної інстанції скасувати як прийняту з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У касаційному поданні заступник прокурора у Донецькій області також просить рішення господарських судів попередніх інстанцій скасувати як незаконні і необгрунтовані, оскільки при їх прийнятті порушено норми матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу та касаційне подання ТОВ "Лемтранс" просить у їх задоволенні відмовити, оскільки вважає, що рішення господарського суду та постанова апеляційної інстанції прийняті відповідно до вимог закону.

Решта учасників судового процесу своїх відзивів на касаційну скаргу до суду не надали.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга та касаційне подання підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, ТОВ "Лемтранс" отримало від Фонду державного майна України як внесок до статутного фонду товариства 3789 вагонів-обкотишовозів загальною вартістю 313099 грн.

Вагони-обкотишовози перебували у власності позивача з 16.07.2004 року до 05.09.2005 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2005 року у справі № 44/273, порушеній за позовом заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Міністерства транспорту та зв'язку України та ДП "Український державний центр по експлуатації спеціалізованих вагонів" до Фонду державного майна України, Державної адміністрації залізничного транспорту України, виконкому Донецької міськради, ТОВ "Лемтранс", ВАТ "Транспорт і сервіс", ЗАТ "Систем Кепітал Менеджмент", ПП "Сервіс-охорона-транспорт", ТОВ "Донбаське промислово-транспортне підприємство", ТОВ "Керченський стрілочний завод", ТОВ "Супутник-2002" та ТОВ "Укрстроймеханізація" про визнання недійсним установчого договору, актів та припинення юридичної особи суд з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті заборонив ТОВ "Лемтранс" та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо відчуження та розпорядження 3789 вагонами-обкотишовозами, отриманими від Фонду державного майна України як внесок до статутного фонду (т.3 а.с.4 -23).

Поряд з цим, 01.06.2005 року старший слідчий Генеральної прокуратури України прийняв санкціоновану заступником Генерального прокурора України постанову "Про накладання арешту на майно підприємства", пунктом 1 якої наклав арешт на 3789 вагонів-обкотишовозів, а пунктом 2 постановив передати ці вагони, у тому числі і спірні 3781, на відповідальне зберігання Державній адміністрації залізничного транспорту України "Укрзалізниці" з правом переміщення їх по залізницях України ( п.3 а.с.3).

21.07.2005 року Державна адміністрація залізничного транспорту України "Укрзалізниця" видала наказ № 000364/ЦМ Ц-2/443 (т.3 а.с.1, 2), яким з посиланням на постанову від 01.06.2005 року старшого слідчого Генеральної прокуратури України "про накладення арешту на майно підприємства" передала 3789 вагонів-обкотишовозів ДП "Укрспецвагон" для комерційного використання, яке 22.07.2005 року уклало з ТОВ "Укрметалургтранс" доручення № 29 до існуючого між ними договору комісії № 125П/248 від 8.06.2001, яким доручив останньому здійснювати організацію перевезень з використанням 3789 вагонів-обкотишовозів позивача, отримувати відповідні платежі від вантажовідправників за перевезення вантажів у цих вагонах з подальшим розподіленням відповідно до умов договору комісії № 125П/248 від 8.06.01 та наказу Укрзалізниці № 000364) Ц.МЦ-2/443 від 21.07.2005 року.

На виконання цього договору ТОВ "Укрметалургтранс" в період з 01.08.2005 року по 31.08.2003 року здійснено перевезення вантажів у спірних 3781 вагонах-обкотишовозах, при цьому загальна вартість послуг з перевезення вантажів склала 28284788,04 грн.

Розглядаючи даний спір та приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, виходив з того, що матеріалами справи встановлені обставини, з якими закон пов’язує цивільно - правову відповідальність особи, яка набула або зберегла майно іншої особи без достатньої правової підстави.

При цьому, суди попередніх інстанцій вважали доведеним факт обізнаності ДП "Укрспецвагон" про відсутність у нього достатніх правових підстав для володіння, зберігання, а тим паче користування спірними вагонами-обкотишовозами, тому з останнього підлягають відшкодуванню на користь ТОВ "Лемпранс" доходи, які одержані особою, що володіла майном без достатньої правової підстави.

Обгрунтовуючи свої висновки у справі господарські суди посилались на вимоги статей 390, 1214 ЦК України.

Проте, з вказаними висновками господарських судів попередніх інстанцій погодитись не можна, враховуючи наступне.

Зобов'язання з безпідставного набуття або збереження майна є одним з видів позадоговірних зобов'язань, які регулюються положеннями глави 83 ЦК.

Змістом даних зобов'язань є обов'язок особи, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути це майно потерпілому.

Таке ж зобов'язання виникає і в тому разі, коли підстава, на якій майно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК). Крім того, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов'язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння майном без достатньої правової підстави (частина перша статті 1214 ЦК).

Таким чином, обов'язковою умовою, з якою законодавець пов'язує виникнення даного виду зобов'язань, є відсутність правової підстави для набуття, збереження майна однією особою за рахунок іншої особи. Відсутність правової підстави означає, що майно набуте або збережене особою поза підставою (юридичним фактом), передбаченою законом, іншим правовим актом чи правочином.

Проте, як зазначалось раніше підставою набуття ДП "Укрспецвагон" 3789 шт. вагонів-обкотишовозів була постанова старшого слідчого Генеральної прокуратури України від 01.06.2005 року про накладення арешту на 3781 шт. вагонів-обкотишовозів та передачу цих вагонів Укрзалізниці на відповідальне зберігання з правом переміщення їх по залізницях України та виданий на підставі цієї постанови наказ від 21.07.2005 року №000364/ЦМ Ц-2/433, яким Укрзалізниця передала вагони-обкотишовози ДП "Укрспецвагон" для комерційного використання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки господарських судів попередніх інстанцій щодо безпідставного набуття ДП "Укрспецвагон" майна за рахунок позивача визнати законними і обгрунтованими не можна, а відтак не можна визнати правильним застосування судами до правовідносин сторін положень цивільного законодавства, якими визначаються правові наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави.

При цьому, господарські суди, також, не врахували, що положення про поширення чинності інституту безпідставного набуття або збереження майна на вимоги про витребування майна власником із чужого незаконного володіння (п.2, 3 ст.1212 ЦК) не може застосовуватись як таке, що суперечить спеціальним правилам (ст.388-390 ЦК).

Ст.390 ЦК досить детально регулює відносини щодо розрахунків при повернення майна із чужого незаконного володіння до моменту фактичного повернення майна, у зв’язку з чим відпадає необхідність в застосуванні до цих відносин у будь-якій частині ст.1214 ЦК України.

Оскільки господарськими судами правильно встановлені фактичні обставини справи, але неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема ст.1214 ЦК України та порушено вимоги ст.43 ГПК України, суд вважає необхідним рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційної інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким в позові ТОВ "Лемтранс" відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне подання заступника прокурора Донецької області та касаційну скаргу ДП "Укрспецвагон" задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 6 березня 2008 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 4 квітня 2008 року скасувати.

В позові ТОВ "Лемтранс" відмовити.

Справу повернути до господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя                                                                       В.Дерепа

Судді                     Б.Грек

Л.Стратієнко