ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.06.08 р.                     Справа № 43/63

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. Зубченко

При секретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Амвросіївської районної санітарно – епідеміологічної станції, м. Амвросіївка

до відповідача: Відділу охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка

про стягнення заборгованості у сумі 2 755, 79 грн.

Представники сторін:

від позивача: Войтенко І.Л. за посвідченням №01 від 31.06.2000р.

від відповідача: Дордочкіна К.В. за дов. б/н від 02.01.2008р.

В судовому засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Амвросіївська районна санітарно – епідеміологічної станція, м. Амвросіївка, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Відділу охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, про стягнення заборгованості у сумі 2 755, 79 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов’язань за договором №59 від 29.03.2007р., в частині сплати за надані послуги. Як на правові підстави - посилається на ст.ст.11, 525, 626 ЦК України.

У судовому засіданні були досліджені наступні докази: договір про надання послуг бактеріологічної лабораторії за №59 від 29.03.2007р., акт здачі-прийомки виконаних робіт від 27.06.2007р., претензія №668/04 від 21.03.2008р., рахунок-фактуру №238 від 02.07.2007р., односторонній акт звірки від 21.03.2008р., правоустановчі документи.

Оригінали зазначених документів оглянуті у судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву №348 від 13.06.2008р.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам сторін у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Оскільки, між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч.1 ст.174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29.03.2007р. між позивачем Амвросіївською районною санітарно– епідеміологічною станцію, м. Амвросіївка, та відповідачем Відділом охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, було укладено договір №59 про надання послуг бактеріологічної лабораторії.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобовязався виконати бактеріологічні дослідження, а відповідач – зобов’язався прийняти та сплатити вартість наданих послуг відповідно до вищевказаного договору.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що сплата за надані послуги проводиться протягом 30 днів з моменту отримання відповідачем рахунку та акту виконаних робіт.

Представлені докази свідчать про те, що позивач виконав, а відповідач прийняв обумовлені послуги.

Фактичне виконання позивачем взятих на себе зобов’язань, згідно договору №59 від 29.03.2007р., підтверджується наданим до матеріалів справи актом здачі-прийомки виконаних робіт від 27.06.2007р., на суму 2 755, 79 грн.

В сою чергу акти підписані уповноваженими особами як позивача, так і відповідача без зауважень та заперечень, і засвідчені фірмовими печатками підприємств.

Як встановлено судом, позивач 02.07.2007р. виставив відповідачу рахунок-фактуру №238 на суму 2 755, 79 грн.

Таким чином, унаслідок наданих позивачем послуг та фактично прийнятих відповідачем, відповідно до ст.ст.11, 509 ЦК України між сторонами виникли цивільні зобов’язання. При цьому позивач власні зобов’язання виконав про, що свідчать надані суду документи.

Відповідач, всупереч вимогам ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за надані послуги, не виконав.

На сплату нарахованої суми боргу позивачем була надіслана на адресу відповідача претензія №668/04 від 21.03.2008р., яка відповідачем залишена без розгляду.

За вимогами ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач у судовому засіданні факт надання послуг підтвердив, однак проти позову заперечив, в зв’язку з тим, що був порушений порядок розміщення інформації в ІС в мережі Інтернет.

Разом з тим, відповідач свої заперечення щодо сплати заборгованості, яка утворилася внаслідок невиконання взятих на себе зобов’язань за договором №59 від 29.03.2007р., документально не обґрунтував. До свого відзиву №348 від 13.06.2008р. будь-яких доказів, що підтверджують обставини, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення, не надав.

За таких обставин, виходячи з наведених норм та досліджених обставин, позовні вимоги Амвросіївської районної санітарно–епідеміологічної станції, м. Амвросіївка до Відділу охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, про стягнення заборгованості у сумі 2 755, 79 грн., підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача повністю.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.129 Конституції України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 22, 33, 34, 43, 46-49, 81-1, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Амвросіївської районної санітарно–епідеміологічної станції, м. Амвросіївка до Відділу охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації, м. Амвросіївка, про стягнення заборгованості у сумі 2 755, 79 грн. задовольнити.

Стягнути з Відділу охорони здоров’я Амвросіївської районної державної адміністрації (87302, Донецька область, м. Амвросіївка, вул. Леніна, 24; ) на користь Амвросіївської районної санітарно–епідеміологічної станції (87301, Донецька область, м. Амвросіївка, вул. Толстого, 42; ) заборгованість у сумі 2 755, 79 грн. , витрати по сплаті державного мита в сумі 102, 00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118, 00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 17.06.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя

Виконала ПСМаксимова В.В.

Надруковано 3 примірники:

1 – позивачу,

1 – відповідачу,

1 – у справу.