ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2008 р.

№ 2-7/11499-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Михайлюка М.В.,

Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги

Сімферопольської міської громадської організації “Сімферопольський авіаспортклуб” Товариства сприяння обороні України

на постанову

Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року

у справі господарського суду

АР Крим

за позовом

Товариства сприяння обороні України

до

Сімферопольської міської громадської організації “Сімферопольський авіаспортклуб” Товариства сприяння обороні України

про

витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у користування майном

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:

Патній О.А., Ватаманюк Ю.П.,

- відповідача:

- Генеральної прокуратури України:

Аблітаров Е.С.,

Івченко О.А.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2007 року Товариство сприяння обороні України звернулось до господарського суду з позовом до Сімферопольської міської громадської організації “Сімферопольський авіаспортклуб” Товариства сприяння обороні України про витребування майна з чужого незаконного володіння авіаційною технікою та усунення перешкод у користування майном, що знаходиться за адресою: м. Сімферополь, вул. Данилова, 62.

Рішенням господарського суду АР Крим від 17.12.2007 року позов задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння Сімферопольської міської громадської організації “Сімферопольський авіаспортклуб” Товариства сприяння обороні України на користь Товариства сприяння обороні України наступну авіаційну техніку: літак АН-2 №1Г23628, літак АН-2 №1Г23934, літак ЯК-52 №888908, літак ЯК-52 №899913, літак ЯК-52 №899914, літак ЯК-52 №9010501, літак ЯК-52 №9010705, літак ЯК-52 №9010708, літак ЯК-55 №870301, літак ЯК-55 №911206. Зобов’язано Сімферопольську міську громадську організацію “Сімферопольський авіаспортклуб” усунути перешкоду у користуванні належному Товаристві сприяння обороні України майном та зобов’язано звільнити нерухоме майно та інше майно, розташоване за адресою: м. Сімферополь, вул. Данилова, 62.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року рішення місцевого господарського суду від 17.12.2007 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, Сімферопольська міська громадська організація “Сімферопольський авіаспортклуб” Товариства сприяння обороні України подала касаційну скаргу, в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року та рішення господарського суду АР Крим від 17.12.2007 року скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судова колегія вважає, що судові рішення попередніх інстанцій цим вимогам не відповідають.

Згідно з підпункту 1.1 п. 1 Статуту Товариства сприяння обороні України, товариство є всеукраїнським громадським добровільним оборонно-патріотичним і спортивно-технічним об'єднанням громадян.

Відповідно до підпункту 4.1 п. 4 Статуту, Товариство будується за виробничо-територіальним принципом. Організаційну основу Товариства складають первинні організації.

Рішенням виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №1731 від 25 жовтня 1996 року був зареєстрований Сімферопольський міський авіаційно-спортивний клуб Товариства сприяння обороні України.

Відповідно до Статуту Сімферопольського міського авіаційно-спортивного клуба Товариства сприяння обороні України, клуб є самостійною громадською організацією, структурним підрозділом Кримського республіканського товариства сприяння обороні України.

Сімферопольський міський авіаційно-спортивний клуб був створений в якості первинної організації Товариства сприяння обороні України в Автономній Республіці Крим, якій було передано в користування та поставлено на баланс авіаційну техніку та нерухоме майно по вул. Данилова, 62 в м. Сімферополі.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, передача авіаційної техніки та домоволодіння на баланс Сімферопольського міського авіаційного-спортивного клубу відбулася на підставі Наказу Центрального комітету ТСО України №104 від 8 липня 1992, рішенням Виконавчого комітету Сімферопольської міської ради №658 від 28 квітня 2000 року та листом Сімферопольського МБРТІ від 21 грудня 1999 року.

Згідно Протоколу загальних зборів членів Сімферопольського міського авіаційного-спортивного клубу товариства сприяння обороні України від 10 листопада 2006 року, назву організації було змінено на Сімферопольську міську громадську організацію „Сімферопольський авіаспортклуб" Товариства сприяння обороні України та вирішено затвердити новий статут організації.

Згідно з підпунктом 1.2 п. 1 нової редакції Статуту Сімферопольської міської громадської організації „Сімферопольський авіаспортклуб" Товариства сприяння обороні України, АСК є правонаступником Сімферопольського авіаспортклубу.

Згідно з підпунктом 7.2.1 п. 7 Статуту, майно Авіаспортклубу складається, у тому числі, з майна, отриманого Авіаспортклубом в якості правонаступника Сімферопольського міського авіаційно-спортивного клубу товариства сприяння обороні України після перетворення.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 15 травня - 5 червня 2007 року у справі №2-21/1497-2007А задоволений позов Сімферопольського міського авіаційного-спортивного клубу товариства сприяння обороні України та визнано дії Виконавчого комітету Сімферопольської міської Ради АР Крим, з відмови в реєстрації статуту Сімферопольського міського авіаційного-спортивного клубу суспільства сприяння обороні України, у новій редакції неправомірними. Суд зобов'язав Виконавчий комітет Сімферопольської міської Ради Автономної Республіки Крим, зареєструвати статут Сімферопольського міського авіаційного-спортивного клубу товариства сприяння обороні України, затверджений загальними зборами членів 10 листопада 2006 року у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 ГК України.

Згідно з ч.1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню, ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України.

Відповідно до ст.. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном ст. 391 ЦК України.

Власник вправі вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння, а також належного йому майна, придбаного володільцем від особи, яка не мала права його відчужувати. Позивачем за таким позовом може бути власник майна, який на момент подання позову не володіє цим майном, і юридична особа, за якою майно закріплене на праві повного господарського відання або оперативного управління. Відповідачем у справі виступає особа, що на момент подання позову фактично володіє майном без підстав, передбачених законом або адміністративним актом чи договором, які відповідають вимогам закону. Власник вправі витребувати своє майно від особи, у якої воно фактично знаходиться у незаконному володінні. Об'єктом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке існує в натурі на момент подання позову. У процесі вирішення відповідних спорів власник повинен довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій майно було передане власником, через зазначені обставини. Набувач має довести, що він набув майно оплатно і що він не знав і не міг знати про те, що воно придбане у особи, яка не мала права його відчужувати.

Власник може звернутися з позовом про усунення будь-яких порушень свого права, не пов'язаних з неправомірним позбавленням володіння (негаторний позов). Для подання такого позову не вимагається, щоб перешкоди до здійснення права користування й розпорядження були результатом винних дій відповідача чи спричиняли збитки. Достатньо, щоб такі дії (бездіяльність) об'єктивно порушували права власника і були протиправними.

Підтвердженням права власності можуть бути насамперед правовстановлюючі документи.

Як вбачається з вище наведеного, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що відповідач став правонаступником Сімферопольського міського авіаційно-спортивного клубу але не став власником майна, яке перебувало в його володінні.

Проте судова колегія вважає такий висновок передчасним, оскільки судами не перевірено суттєві обставини справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Як зазначено в рішенні господарського суду Автономної республіки Крим від 05.06.2007 у справі №2-21/1497-2004А, протоколом №5 від 10.11.2006 Сімферопольського міського авіаційно-спортивного клубу ТСО України було прийнято рішення про перейменування клубу та про затвердження Статуту Сімферопольської міської громадської організації "Сімферопольський авіаспортклуб товариства сприяння обороні України". В п.1.2 Статуту відповідача зазначено, що він є правонаступником Сімферопольського міського авіаційно-спортивного клубу.

В той же час суди не перевірили, чи на день прийняття рішення про зміну назви, попередник відповідача перебував у статусі структурного підрозділу Кримської Республіканської організації Товариства сприяння оборони України та яке майно перебувало у його власності, оскільки до Статуту Товариства сприяння обороні України неодноразово вносилися зміни та існували Статут і положення, які регулювали діяльність попередника відповідача.

Судова колегія вважає необхідним зауважити, що правонаступництво передбачає перехід всіх зобов'язань юридичної особи, що ліквідується до іншої особи (правонаступника) за передавальним актом або розподільчим балансом, а зміна найменування юридичної особи не тягне за собою юридичних наслідків правонаступництва.

В даному випадку, судам необхідно було перевірити наявність правовстановлюючих документів, реєстр на спірне майно, його статус після зміни назви відповідача з урахуванням того, що зміна найменування юридичної особи не тягне за собою юридичних наслідків правонаступництва.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що судові рішення попередніх інстанцій прийняті з порушенням вимог ст.43 ГПК України, тобто без повного, всебічного і об'єктивного дослідження всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору.

Згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива першої та апеляційної інстанції.

Враховуючи вище наведене, судова колегія вважає, що судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді суду необхідно врахувати вищевикладене, витребувати докази у відповідності з вимогами ст.36 ГПК України, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 04.02.2008 року та рішення господарського суду АР Крим від 17.12.2007 року у справі № 2-7/11499-2007 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий, суддя

Н. Кочерова

Судді

М. Михайлюк

М. Черкащенко