ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.08

Справа № 15/249-08.

За позовом: Акціонерного товариства закритого типу «Ритм», м. Чернігів

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства «Полісся», м. Шостка, Сумська область

Про стягнення: 69831 грн. 13 коп.

СУДДЯ          Резниченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з‘явився

Від відповідача: не з‘явився

Суть спору: позивач просить стягнути з відповідача 69831 грн. 13 коп. заборгованості за надані послуги відповідно договору №318 від 07.04.2006р., а саме: 60288 грн. 09 коп. основного боргу, 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат, 547 грн. 15 коп. – 3% річних, 3647 грн. 64 коп. пені.

В дане судове засідання позивач подав клопотання №727 від 23.06.2007р. про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідач частково погасив заборгованість в сумі 5000 грн. 00 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача 64831 грн. 13 коп. заборгованості за надані послуги відповідно договору №318 від 07.04.2006р., а саме: 55288 грн. 09 коп. основного боргу, 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат, 547 грн. 15 коп. – 3% річних, 3647 грн. 64 коп. пені. Клопотання позивача відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та приймається судом до розгляду.

09.06.2008р. відповідач подав відзив на позов №458 від 06.06.2008р., в якому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнав в повному обсязі, пояснив, що прострочення платежів позивачу за поставлену продукцію обумовлене тяжким фінансово-економічним положенням відповідача, а штрафні санкції позивачем пред‘явлені без врахування вказаного становища відповідача, тому проти задоволення них відповідач заперечує.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

07.04.2006р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки №318, за умовами п. 1.1. якого продавець (позивач) зобов‘язався передати у власність покупця (відповідача) м‘ясо-яловичину та м‘ясопродукти українського виробництва в кількості, асортименті та за ціною погодженою сторонами, котрі вказуються в рахунках-фактурах та товарно-транспортних накладних, які є невід‘ємною частиною даного договору, а відповідач повинен прийняти та оплатити поставлену продукцію.

Відповідно до п. 4.1 договору (з урахуванням протоколу розбіжностей від 07.04.2006р.) покупець (відповідач) проводить розрахунок за отриманий товар в строк до 14 календарних днів з моменту поставки товару.

По накладним №РИ-0003015 від 26.12.2007р. та №РИ-0000011 від 05.01.2008р. позивач поставив відповідачу за договором продукцію на загальну суму 92254 грн. 91 коп.

Факт отримання відповідачем продукції за договором підтверджується матеріалами справи, а саме товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товару (копії вказаних документів долучені до матеріалів справи). Крім цього, факт поставки товару відповідачем не заперечується.

Відповідачем частково була здійснена оплата отриманого товару, але відповідно до п. 4.2 договору вищезазначені кошти були перераховані позивачем на погашення попередньої заборгованості відповідача.

Оскільки, відповідачем оплата за поставлену продукцію повністю проведена не була, позивач направив відповідачу претензію №176 від 08.02.2008р., відповідно до ст. 530 ЦК України, із вимогою погасити заборгованість в розмірі 62288 грн. 09 коп. в 7 денний строк з моменту отримання листа-вимоги (як додаток до вказаної претензії відповідачу був направлений акт зведення взаєморозрахунків).

Відповідач після отримання претензії перерахував позивачу за поставлений товар частину боргу в розмірі 2000 грн. 00 коп., тому залишок заборгованості відповідача перед позивачем по вказаним накладним склав 60 288 грн. 09 коп.

Таким чином, на день звернення позивача до суду з позовною заявою, заборгованість відповідача за поставлену продукцію склала 60 288 грн. 09 коп.

В дане судове засідання позивач подав клопотання №727 від 23.06.2007р. про зменшення розміру позовних вимог, оскільки відповідач частково погасив заборгованість в сумі 5000 грн. 00 коп. (як доказ погашення заборгованості позивачем подано платіжне доручення №120 від 07.05.2008р.), тому позивач просить стягнути з відповідача 64831 грн. 13 коп. заборгованості за надані послуги відповідно договору №318 від 07.04.2006р., а саме: 55288 грн. 09 коп. основного боргу, 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат, 547 грн. 15 коп. – 3% річних, 3647 грн. 64 коп. пені. Клопотання позивача відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнято судом до розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов’язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов’язання.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, вимоги позивача щодо стягнення основного боргу визнані повністю, тому зменшені позовні вимоги щодо стягнення 55288 грн. 09 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги по стягненню пені у розмірі 3647 грн. 64 коп. Відповідальність відповідача за несвоєчасне виконання зобов‘язання у вигляді стягнення пені передбачена п. 6.2 договору №318 від 07.04.2006р., за яким за прострочення оплати товару відповідач має сплатити на користь позивача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми неоплаченого товару за кожний день прострочення.

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 3647 грн. 64 коп., передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, тому заперечення відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, а позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного Кодексу України.

Також, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань по договору позивач просить стягнути з відповідача 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат за період з 27.12.2007р. по 31.03.2008р. та 547 грн. 15 коп. – 3% річних за період з 10.01.2008р. по 29.04.2008р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимоги кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача не можуть бути взяті судом до уваги, а позовні вимоги стосовно стягнення 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат та 547 грн. 15 коп. – 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу понесені позивачем покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Полісся» (Сумська область, м. Шостка, вул. Онупрієнка, 1, код 00444085) на користь Акціонерного товариства закритого типу «Ритм» (м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 71, код 05507152) 55288 грн. 09 коп. основного боргу, 5348 грн. 25 коп. інфляційних витрат, 547 грн. 15 коп. – 3% річних, 3647 грн. 64 коп. пені, 648 грн. 31 коп. витрат по держмиту, 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                              О.Ю.Резниченко

Повний текст рішення підписано 26.06.08 р.