ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ 3/497

22.04.08

За позовом Комунального підприємства «Позняки Інвест»

До           Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Дученка

Олександра Миколайовича

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дарницька районна у місті Києві рада (третя особа 1)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бортницьке міжрайонне управління водного господарства ім.

Гаркуші М.А. (третя особа 2)

Про            звільнення земельної ділянки

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

від позивача           Волинець І.А. –по дов № 43 від 18.01.2008

Драюк І.В. –по дов. № 42 від 18.01.2008

Мазурчук В.В. –по дов. № 303 від 09.04.2008

від відповідача          Сорок О.М. –по дов. № 745 від 26.02.2008

від третьої особи 1 Євтушок П.В. –по дов. № 71 від 04.02.2008

від третьої особи 2 не з’явились

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.04.2008 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Комунального підприємства «Позняки Інвест»про зобов’язання звільнити земельну ділянку по вул. Леніна, 47-59 від споруд Суб’єкта підприємницької діяльності –фізичної особи Дученка Олександра Миколайовича шляхом їх знесення, що знаходяться в межах території забудови житлового будинку.

Позивачем в судовому засіданні подано заяву по уточнення позовних вимог в якій заявник просить зобов’язати звільнити земельну ділянку по вул. Леніна, 47-59 від всіх самовільно побудованих споруд Приватного підприємця Дученка Олександра Миколайовича шляхом їх знесення, що знаходяться в межах території забудови житлового будинку (всі споруди (гаражі), крім будівлі літнього кінотеатру площею 67,30 кв. м. за адресою м. Київ, вул.. Леніна, 55, м/р Бортничі, Дарницького району м. Києва).

Відповідач у відзиві від 17.03.2008 на позову заяву проти позову заперечує з огляду на наступне. 01.06.2000 між відповідачем та Бортницьким управлінням меліоративних систем і водного господарства укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 67,3 кв. м. по вул. Леніна, 55-А. Орендоване приміщення, нарівні з іншими у будівлях за цією адресою, побудовані у 80-ті роки минулого століття, є державною власністю і перебувають на балансі орендодавця. Згідно наказу Дерводгоспу України від 10.12.2004 № 315 орендодавець був перейменований в Бортницьке міжрайонне управління водного господарства ім. Гаркуші М.А., що ніяк не вплинуло на взаємовідносини оренди. Зазначений договір оренди укладався строком на три роки до 01.06.2003. Відповідно до підпункту 11.5. вказаного договору за згодою обох сторін він двічі продовжувався строком на три роки. Тобто, на даний час договір оренди діє до 01.06.2009. Орендна плата перераховується відповідачем своєчасно та в повному обсязі. В орендованому приміщенні відповідачем за власні кошти неодноразово здійснювалися ремонтні роботи, в тому числі шляхом значних невідокремлених поліпшень. Використовуються приміщення виключно за цільовим призначенням, визначеним у договорі оренди, а саме під магазин будівельних матеріалів. 30.10.2006 Комунальне підприємство «Позняки - Інвест» адресувало відповідачу лист № 731, яким повідомило, «...що будівельні роботи на території вашої будівлі розпочнуться з першого червня 2007 року. Вам необхідно до вищевказаної дати звільнити будівельний майданчик від існуючої споруди та будівельних матеріалів». Відповідач ознайомився з копією рішення VII сесії XXIV скликання Київської міської ради від 12.02.2004 № 59/1269. У частині другій пункту 57 цього документу вирішено «Передати Дарницькій районній у м. Києві раді, за умови виконання п, 57.1 цього рішення, в короткострокову оренду на три роки земельну ділянку...». Зокрема, підпункт 57.1.3. зобов’язав Дарницьку районну у м. Києві раду «...інші майново-правові питання вирішувати в установленому порядку». З цього відповідач зробив висновок, що усі спірні питання повинні вирішувати органи міської та районної влади, як учасники орендних відносин стосовно спірної ділянки. Але і КП «Позняки - Інвест»можливо має якісь права на землю, якщо веде з відповідачем листування. Хоча до цього часу позивач не підтвердив документально свої права. Виходячи з наведеного вище, 09.01.2007 відповідач звернувся з претензією до КП «Позняки - Інвест», в якій визначив протиправність дій останнього, але погодився звільнити майданчик за умови виплати мені відшкодувань. Подальше особисте спілкування та листування не дало будь-яких результатів. Забудовники звели паркан навкруги майданчика, що перешкоджає під'їзду транспортних засобів до магазину. Інші орендарі сусідніх нежилих приміщень вимушені були залишити об’єкти оренди. На думку відповідача, є такі реальні факти: 1. КП «Позняки - Інвест»не є учасником правовідносин, стосовно спірної земельної ділянки. 2. Рішенням Київради земельну ділянку незаконно надано в оренду, бо на цій землі знаходиться державна власність у вигляді нежитлових споруд. 3. Спірну земельну ділянку надано Дарницькій районній в м. Києві раді за умови вирішення майново-правових питань в установленому порядку. Ці питання не вирішені. 4. Договір оренди спірної земельної ділянки укладено 01.04.2004 строком на три роки. Згідно п.п.2.3. цього договору немає перешкод до ефективного використання земельної ділянки, що не відповідає дійсності. 5. Відповідач є орендарем нежитлового приміщення і йому не дано прав руйнувати орендоване майно. Власником споруд, що створюють предмет позову, є державна Україна, до уповноважених органів якої і мав би звертати свої вимоги позивач. Але і законні права та інтереси відповідача як орендаря також порушуються діями КП «Позняки - Інвест». Враховуючи викладене просить в позові відмовити повністю.

Третя особа 1 у письмовому відзиві на позов зазначає наступне. Рішенням Київської міської ради від 12.02.2004 № 59/1269 за рахунок земель міської забудови Дарницькій районній в м. Києві раді передано в оренду земельну ділянку площею 0.96 га по вул. Леніна, 47-59 (мікрорайон Бортничі) у Дарницькому районі м. Києві для будівництва житлових будинків з об'єктам соціально-побутового призначення. На підставі цього рішення між Київською міською радою та Дарницькою районною у м. Києві радою укладено договір від 01.04.2005 оренди земельної ділянки для будівництва житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення. Угодою від 29.05.2003 № 4 про спільну діяльність по будівництву комплексу житлових будинків в мікрорайоні Бортничі по вул. Леніна, 4-59 в Дарницькому районі м. Києва повноваження забудовника по виконанню умов будівництва вказаного будинку покладено на КП «Позняки-Інвест». Під час виконання КП «Позняки-Інвест»покладених на нього функцій замовника по будівництву житлового будинку було виявлено, що на виділеній під будівництво земельній ділянці знаходиться нежитлове приміщення, яке перебуває на балансі Бортницького управління меліоративних систем і водного господарства ім. Гаркуші М.А., а сама земельна ділянка безкоштовно і не за призначенням використовується ФО-СПД Дученко Олександром Миколайовичем для здійснення підприємницької діяльності в особистих цілях. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та праве постійного користування на земельну ділянку або право оренди земельної ділянки виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації: після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (н«місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Згідно до ст. 126 Земельного кодексу України, вказане право посвідчується державним актом встановленої форми або договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до п. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача земельних ділянок, що перебувають у державній та комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Дана земельна ділянка, відповідно до рішення Київської міської ради від 12.02.2004 № 59/1269 на підставі Земельного кодексу України. ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні». Постанови Верховної Ради Української РСР «Про земельну реформу». ЗУ «Про оренду землі»та враховуючи матеріали інвентаризації земель передана Дарницькій районній в м. Києві раді за рахунок земель міської, житлової та громадської забудови, тобто земель, не наданих будь-кому з юридичних чи фізичних осіб у власність чи користування. Передача земельної ділянки по вул. Леніна, 47-59 (мікрорайон Бортничі) у Дарницькому районі м. Києва (кадастровий номер :90:221:0002) підтверджується договором оренди земельної ділянки від 01.04.2005, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 63-6-00239 від 21.04.2005; актом приймання-передачі земельної ділянки від 21.04.2005, а також актом визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню. Знаходження відповідача на земельній ділянці по вул. Леніна, 47-59 (мікрорайон Бортничі) у Дарницькому районі м. Києва порушує права Дарницької районної в м. Києві ради, орендаря земельної ділянки, та КП «Позняки-Інвест», замовника будівництва житлових будинків з об'єктами соціально-побутового призначення. Враховуючи викладене, Дарницька районна в м. Києві рада підтримує позовні вимоги позивача.

Третя особа 2 в судове засідання 10.04.2008 не з’явилась, вимог суду викладених в ухвалах від 18.03.2008 та від 01.04.2008 не виконала.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

12 лютого 2004 року Київська міська рада рішенням № 59/1269 затвердила проект відведення земельної ділянки Дарницькій районній у місті Києві раді для будівництва житлових будинків з об’єктами соціально-побутового призначення на вул.. Леніна, 47-59 (мікрорайон Бортничі) у Дарницькому районі міста Києва та передала Дарницькій районній у місті Києві раді, за умови виконання пункту 57.1 цього рішення, в короткострокову оренду на три роки земельну ділянку площею 0,96 га для будівництва житлових будинків з об’єктами соціально-побутового призначення на вул.. Леніна, 47-59 (мікрорайон Бортничі) у Дарницькому районі міста Києва за рахунок земель міської забудови.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

За положеннями частини другої статті 126 Земельного кодексу України договір оренди земельної ділянки є документом, що посвідчує право оренди земельної ділянки.

01 квітня 2005 року між Київською міською радою та Дарницькою районною у місті Києві радою було укладено договір оренди земельної ділянки (далі –договір оренди земельної ділянки) площею 0,96 га, розташованою на вул.. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі м. Києва для будівництва житлових будинків з об’єктами соціально-побутового призначення, кадастровий номер :90:221:0002. Договір оренди зареєстровано у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про що зроблено запис від 21.04.2005 за № 63-6-00239 у книзі записів державної реєстрації договорів.

З урахуванням вищевикладеного законним землекористувачем (орендарем) земельної ділянки площею 0,96 га, розташованою на вул.. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі м. Києва є Дарницька районна у місті Києві рада.

Відповідно до частини п’ятої статті 373 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб.

01 червня 2000 року між Бортницьким управлінням МС і ВГ та Дученком Олександром Миколайовичем було укладено договір оренди нежитлового приміщення (далі –договір оренди), згідно умов якого, відповідач отримав в орендне користування нежитлове приміщення площею 67,3 кв. м., розташоване у м. Києві на вул. Леніна, 55-а для розміщення магазину.

З наявного у матеріалах справи акта приймання-передачі орендованого майна від 01.06.2000 вбачається, що відповідач отримав в орендне користування приміщення кінопроекційної літнього кінотеатру.

Також матеріалами справи підтверджується, що орендоване відповідачем згідно договору оренди приміщення є власністю держави, належить до сфери управління Державного комітету України по водному господарству та перебуває на балансі Бортницького міжрайонного управління водного господарства ім. Гаркуші М.А.

Пунктом 11.1 договору оренди, термін договору оренди було встановлено на три роки –до 01.06.2003. Однак, за відсутності заяв сторін договору про його припинення після закінчення строку його дії протягом одного місяця, на підставі пункту 11.5 договору оренди, його дію було продовжено до 01.06.2006, а потім до 01.06.2009. Таким чином, відповідач правомірно користується нежилим приміщенням, розташованим на вул. Леніна, 55-а у м. Києві.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначено оренду як засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до пункту 2.2. договору оренди, передача майна в оренду не спричиняє орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

Стаття 321 Цивільного кодексу України зазначає, що право власності є непорушним.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

Частиною першою статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, відповідач має право лише володіти та користуватися орендованим майном, і не має права вчиняти щодо орендованого майна дії, спрямовані на його розпорядження, пошкодження, псування чи знищення.

З огляду на те, що відповідач використовує приміщення, власником якого є держава та, яке розташоване в межах земельної ділянки, наданої в орендне користування Дарницькій районній у місті Києва раді, вчинити дії щодо знесення орендованого приміщення він не має права.

Позивач стверджує, що відповідач на спірній земельній ділянці самовільно побудував споруди і тим самими порушив його права як користувача та забудовника спірної земельної ділянки. Однак, такі твердження позивача не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Так, з наявних у матеріалах справи листа Головного управління земельних ресурсів від 28.11.2007 № 08-55/39929, акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.11.2007 № 937/02, вказівки від 26.11.2002 № 635/02, листа Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва від 03.12.2007 № 043-3898, постанов про накладення адміністративного стягнення від 15.03.2006 № 191, від 05.07.2006 № 488, від 09.08.2006 № 615, від 28.02.2007, протоколів про адміністративне порушення № 133 від 27.02.2006, № 473 від 08.06.2006, № 535 від 04.07.2006, № 80 від 01.02.2007 не вбачається здійснення відповідачем самовільного будівництва будівель чи споруд на спірній земельній ділянці чи знаходження на спірній земельній ділянці самовільно побудованих відповідачем будівель чи споруд.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що КП «Позняки - Інвест»стороною договору оренди земельної ділянки не є, доказів наявності правовстановлюючого документа, що надав би позивачу право користуватися земельною ділянкою площею 0,96 га, розташованою на вул.. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі м. Києва, суду не надано.

Відповідно до частини першої статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, та спрямованих на запобігання правопорушенням.

Посилання позивача про наявність порушення його прав як забудовника спірної земельної ділянки, спростовується тим, що відповідно до статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність», забудовником є особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об'єкта містобудування, а відповідно до статті 22 Закону України «Про основи містобудування», забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Як вже було вказано вище, позивач не надав суду доказів отримання права користування спірною земельною ділянкою у відповідності до Земельного кодексу України.

Наявний у матеріалах справи дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлових будинків з об’єктами соціально-побутового призначення за адресою: вул. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі міста Києва № 2550-Др/Р від 04.05.2007 виданий Дарницькій районній у місті Києві раді, тобто законному орендарю спірної земельної ділянки. Таким чином, саме Дарницька районна у місті Києві рада є забудовником спірної земельної ділянки. Як вбачається з вказаного дозволу на виконання будівельних робіт, КП «Позняки - Інвест»лише здійснює технічний нагляд за будівництвом на спірній земельній ділянці.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на положення Земельного кодексу України та Законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність» позивач не надав суду належних доказів наявності у нього права оренди (користування) земельною ділянкою площею 0,96 га, розташованою на вул.. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі м. Києва чи права її забудови, отже, вважатися забудовником спірної земельної ділянки він не може, а тому порушення його прав як забудовника також не може мати місця.

Посилання позивача на розпорядження Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації від 27.06.2002 № 427, як на доказ правомірності користування спірною земельною ділянкою, судом не приймається, оскільки з вказаного розпорядження не вбачається передачі функцій замовника з будівництва комплексу житлових будинків на вул. Леніна, 47-59 в мкр. Бортничі КП «Позняки - Інвест»чи надання позивачу права користування спірною земельною ділянкою. Крім того, вказане розпорядження є прийнятим не Дарницькою районною у місті Києві радою, а Дарницькою районною у місті Києві державною адміністрацією.

Угода № 4 від 29.05.2003 про спільну діяльність по будівництву комплексу житлових будинків в мікрорайоні Бортничі на вул.. Леніна, 47-59 в Дарницькому районі міста Києва також не підтверджує наявність у позивача права забудовника спірної земельної ділянки, оскільки дана угода укладена з Дарницькою районною у місті Києві державною адміністрацією, яка не є орендарем спірної земельної ділянки. Крім того, за цією угодою позивач має лише права замовника будівництва об’єкта на спірній земельній ділянці.

Сплата позивачем коштів у вигляді орендної плати по об’єкту на вул.. Леніна, 47-59 в Дарницькому районі міста Києва не свідчить про наявність у позивача права на спірну земельну ділянку.

Правилами забудови міста Києва, затвердженими рішенням Київської міської ради від 27.01.2005 № 11/2587, замовника визначено як юридичну чи фізичну особу, яка самостійно або за дорученням інвестора (власника об'єкта нерухомості) розміщує замовлення і укладає договори на виконання проектно-вишукувальних і будівельно-монтажних робіт по спорудженню будинків і споруд, прокладанню інженерних мереж, здає об'єкт (будову) в експлуатацію та виконує інші функції відповідно до законодавства.

Договором доручення від 31.05.2007, укладеним між Дарницькою районною у місті Києві радою, КП «Позняки - Інвест»та Спільним українсько-чеським підприємством з іноземними інвестиціями «Інекон-Сервіс», на позивача покладено функції замовника будівництва спірної земельної ділянки, які позивач за цим же договором передав Спільному українсько-чеському підприємству з іноземними інвестиціями «Інекон-Сервіс».

Статтею 27 Закону України «Про оренду землі»передбачено лише право орендаря на захист його права на орендовану земельну ділянку у вигляді витребування орендованої земельної ділянки з будь-якого незаконного володіння та користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Враховуючи те, що позивач не є орендарем і забудовником спірної земельної ділянки порушення його прав відповідачем не має місця. Зважаючи на положення статті 16 Цивільного кодексу України та статті 1 Господарського процесуального кодексу України, право, що не порушено, не підлягає захисту у судовому порядку.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду порушення відповідачем його права та не надав доказів на підтвердження наявності на земельній ділянці площею 0,96 га, розташованій на вул. Леніна, 47-59 у Дарницькому районі м. Києва, самовільно побудованих відповідачем будівель чи споруд.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог повністю.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Суддя

В.В. Сівакова