ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.08                                                                       Справа№ 4/223 А

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представників: позивача Бориса Т.С., відповідача Яцкуляка О.П., комунального управління „Турківське житлово-комунальне управління” Яремчука Р.Ф. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Львівській області до Боринської селищної ради Турківського району Львівської області про відшкодування 29604,00 грн. збитків, завданих довкіллю

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція у Львівській області звернулась до господарського суду Львівської області з адміністративним позовом до комунального управління „Турківське житлово-комунальне управління” про стягнення 29604,00 грн. шкоди, завданої довкіллю. За клопотанням позивача суд у попередньому засіданні відповідача комунальне управління „Турківське житлово-комунальне управління” замінив на відповідача - Боринську селищну раду Турківського району Львівської області.

З урахуванням уточнень позивач адміністративний позов обгрунтовує наступним. Перевіркою дотримання природоохоронного законодавства встановлено, що вздовж дороги, що веде до міського сміттєзвалища, яке експлуатує КП „Турківське житлово-комунальне управління” на території Боринської селищної ради в урочищі „Вільховата” незаконно засмічено земельну ділянку площею 0,6 га твердими побутовими відходами, чим заподіяно збитки на суму 29604,00 грн. Розмір збитків розраховано згідно Методики визначення шкоди, зумовленою забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27 жовтня 1997 року за № 171, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 травня 1998 року за № 285/2725. Вважає, що Боринська селищна рада неналежно виконує покладені на неї законом обов”язки щодо контролю за використанням та охороною земель; встановлення правил з питань благоустрою території населених пунктів, забезпечення чистоти і порядку; організацією збирання і видалення побутових відходів, у т.ч. відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення і тим самим завдає шкоди довкіллю, а тому повинна відшкодувати завдану довкіллю шкоду 29604,00 грн. При цьому позивач покликається на положення п.44 ст.26, ч.1 ст.76 закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, ч.1 ст.157 Земельного Кодексу України, ст.ст.68,68 закону України „Про охорону навколишнього природного середовища”, ст.21 закону України „Про відходи”.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та доданих до неї документах.

Відповідач позовні вимоги вважає неправомірними. Повідомив, що йому невідомо кому належать виявлені відходи, хто засмітив названу територію. З цього приводу відповідач неодноразово звертався до Турківської районної і Львівської обласної державної адміністрації, до санітарно-епідеміологічної служби, органів охорони навколишнього природного середовища. Також Боринська селищна рада на сесіях розглядала питання вивозу сміття з м.Турка, оскільки належним чином сміттєзвалище не облаштовано. Проте жодної допомоги у вирішенні цього надзвичайно важливого питання не отримала. Вважає, що немає жодних підстав звинувачувати селищну раду і стягувати шкоду.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з матеріалами справи державна екологічна інспекція у Львівській області на підставі листа постійної комісії Львівської обласної ради з питань екології, природних ресурсів від 29 травня 2005 року здійснила перевірку стосовно засмічення прилеглої території до існуючого Турківського міського сміттєзвалища, про що 12 червня 2007 року складено акт № 63 дотримання вимог природоохоронного законодавства. Зокрема, в акті зазначено, що на території Боринської селищної ради в урочищі „Вільховата” розташовано Турківське міське сміттєзвалище площею 2,139 га. Сміттєзвалище надано Турківській міській раді і з 1990 року таке експлуатує комунальне управління „Турківське житлово-комунальне управління”. Разом із зауваженнями щодо облаштування території самого сміттєзвалища перевіркою встановлено, що вздовж дороги, яка веде до існуючого сміттєзвалища, засмічено земельну ділянку площею 0,6 га. та об”ємом 6,0 тис. м.куб. побутовими та іншими відходами, що є порушенням ст.134 Земельного кодексу України та ст.35 закону України „Про охорону земель”. Хто засмітив земельну ділянку площею 0,6 га. не встановлено. На цій підставі позивач за Методикою визначення шкоди, зумовленою забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 27 жовтня 1997 року за № 171, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 травня 1998 року за № 285/2725, нарахував шкоду в сумі 29604,00 грн. і просить цю суму стягнути з Боринської селищної ради Турківського району, на території якої виявлено засмічену земельну ділянку.

Вимога позивача стягнути з Боринської селищної ради Турківського району 29604,00 грн. збитків не грунтується на законі і є безпідставною.

Конституцією України ( ст.19) встановлено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов”язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.11 Цивільного Кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов”язків , у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов”язання, які виникають, зокрема, внаслідок завдання шкоди. В силу ст.1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст.25,26 закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні”сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються, зокрема, питання про надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об'єктів, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормаормативами включає відповідну територію; встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність. В силу ст.ст. 74, 76, 77 названого закону органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. Підстави, види і порядок відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Конституцією України, цим та іншими законами. Органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність перед державою у разі порушення ними Конституції або законів України.

За приписами ст. 68 закону України „Про охорону навколишнього природного середовища” порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у порушенні прав громадян на екологічно безпечне навколишнє природне середовище; порушенні норм екологічної безпеки.

Згідно з ст. 157 Земельного Кодексу України збитки власникам землі та землекористувачам відшкодовують, зокрема, органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, діяльність яких обмежує права власників землі і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами. В силу п.12 перехідних положень Земельного Кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів –відповідні органи виконавчої влади.

Як зазначено вище, земельну ділянку площею 2,139 га, що розташована в урочищі „Вільховата” експлуатує КП „Турківське житлово-комунальне управління” під сміттєзвалище –для вивозу сміття з м.Турка. Оскільки ця земельна ділянка розташована за межами селища Бориня, то питання про розпорядження земельною ділянкою розташованою за межами населеного пункту належить до компетенції Турківської районної державної адміністрації. Особу, яка засмітила земельну ділянку площею 0,6 га в урочищі „Вільховата” вздовж дороги до сміттєзвалища не встановлено.

В силу ст.12 закону України „Про відходи” відходи, що не мають власника або власник яких невідомий, вважаються безхазяйними. Порядок виявлення і обліку безхазяйних відходів визначається Кабінетом Міністрів України. Визначення режиму використання безхазяйних відходів покладається на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які ведуть облік безхазяйних відходів і несуть відповідальність за комплексне використання таких відходів, додержання умов поводження з ними та запобігання негативному впливу їх на навколишнє природне середовище та здоров”я людей. Статтею 42 цього закону визначено перелік правопорушень у сфері поводження з відходами і встановлено, що особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальність, а також такі особи зобов”язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 року № 1217 „Про затвердження порядку виявлення та обліку безхазайних відходів” Львівською обласною і Турківською районною державними адміністраціями створені постійно діючі комісії з питань обліку та поводження з відходами, однак, як повідомили суд названі державні адміністрації, факти виявлення безхазяйних відходів на території Боринської селищної ради комісіями не розглядались.

Доказів вини Боринської селищної ради в порушенні законодавства України про охорону навколишнього природного середовища, про відходи, позивач не назвав і не надав. А лише той факт, що засмічена земельна ділянка знаходиться на території Боринської селищної ради не може слугувати підставою для стягнення з відповідача шкоди, відшкодування якої передбачає наявність вини. Окрім того, відповідач неодноразово повідомляв органи державної виконавчої влади, спеціально уповноважені державні органи про стихійне сміттєзвалище на території Боринської селищної ради.

За таких обставин суд вважає, що фактичних і законних підстав для стягнення з відповідача 29604,00 грн. шкоди, завданої довкіллю, немає.

Керуючись ст.ст. 2, 69,70,86,87,94,138,143,158-163, п.6 розділу VІІ Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена та набирає законної сили в порядку і у строки, встановлені ст.186,254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                       Гриців В.М.