ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

07.10.2008

Справа №2-10/3908-2007

За позовом – Українського фінансово-промислового концерну «УФПК», м. Київ (Україна, 02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 4а, оф. 114)

До відповідачів: 1. ТОВ «Дакос-Т», м. Сімферополь (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, вул. Федотова, 25)

2. Приватного підприємства «Дакос», м. Сімферополь (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, вул. Федотова, 25)

Треті особи: 1. Державна виконавча служба в Київському районі м. Сімферополя, м. Сімферополь (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, б. Франка, 25)

2. Гр. Мусійченко Руслан Володимирович, м. Сімферополь (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, вул. Ковильна, 54, кв. 55)

Про визнання недійсним правочину

Суддя С. Я. Тітков

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача – Белкін Л.М. – представник, довіреність № 02/81 від 04.04.2008 р. у справі

Від відповідачів: 1) не з’явився;

2) не з’явився

Від 3-ої особи – 1) не з’явився

2) не з’явився; Євдокімов А.В. – довіреність у справі

Суть спору: Розглядається позов про визнання недійсним правочину щодо передачі спірного майна від ПП «Фірма «Дакос» до ТОВ «Дакос-Т».

В ході розгляду справи позивач уточнив предмет позову і просить визнати недійсним укладений між ПП «Фірма «Дакос» та ТОВ «Дакос-Т» у вигляді обміну листами від 09.08.2006 р. та акту прийому-передачі майна від 09.09.2006 р. правочин щодо відчуження ПП «Фірма «Дакос» майна, включеного ДВС у Київському районі м. Сімферополя до акту опису та арешту майна від 17.10.2006 р.

Представником позивача заявлено клопотання про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги і просить вважати акт прийому-передачі майна, який підтверджує здійснення незаконного правочину, не від 09.08.2006 р., а від 04.09.2006 р.

Представники позивача і Мусійченко Р.В. підтримали позов в повному обсязі.

Відповідачі і ДВС у Київському районі м. Сімферополя відзив на позов не представили, явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, причини цього суду не відомі.

Позов розглядається за наявними в справі матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Заслухавши представника позивача та гр. Мусійченко Р.В., який бере участь в справі у якості 3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову, з боку позивача, суд –

В С Т А Н О В И В :

09.08.2006 р. МПП «Дакос» та ТОВ «Дакос-Т» обмінялись листами, у яких домовились про те, що в рахунок погашення боргу в сумі 615000,00 грн. МПП «Дакос» передасть ТОВ «Дакос-Т», як майновому поручителю за МПП «Дакос», який погасив кредит за боржника у вказаній сумі, промислове обладнання вартістю 395104,00 грн., яке знаходиться у заставі.

04.09.2006 р. згідно з договором № 3/05 від 04.05.2003 р. МПП «Дакос» передано ТОВ «Дакос-Т» майно основних фондів, яке знаходилось у заставі, на суму 641619,00 грн. (а.с. 71, т.с. 2).

Позивач просить визнати цій правочин недійсним посилаючись на те, що МПП «Дакос» не мало права відчужувати майно, яке знаходиться під арештом.

Крім того, за думкою позивача, правочин щодо передачі майна має ознаки фіктивності.

ТОВ «Дакос-Т» не виконувало обов’язки поручителя за кредитними обов’язками МПП «Дакос», які забезпечені заставою. Тому й права на звернення стягнення на майно, яке є предметом застави, у нього не було.

Заперечуючи проти позову представник ТОВ «Дакос-Т» Ляхов А.С. у попередних судових засіданнях посилався на те, що утвердження позивача про фіктивність правочину по передачі майна не відповідає дійсності, оскільки на підставі договору від 15.05.2003 р. про співпрацю та взаємодопомогу ТОВ «Дакос-Т» з узгодження кредитора від 18.05.2006 р. погасило кредит за МПП «Дакос» і до нього перешли права кредитора і, отже, право звернення стягнення на закладене майно; спірне майно і методика його використання винайдене директором ТОВ «Дакос-Т» і продаж спірного майна третім особам є порушенням законодавства про інтелектуальну власність; арешт ВДВС Соломенського району м. Київа накладено лише на грошові кошти боржника. При цьому 17.01.2006 р. виконавче провадження закінчено у зв’язку з направленням виконавчого документу до ВДВС Київського району м. Сімферополя (т. 2 а. с. 60-61).

У додатковому відзиві на позов представник ТОВ «Дакос-Т» Ляхов А.С. утверджував, що про арешт всього майна ні його власники, ні заставодержатель не знали; арешти незаконні, оскільки вартість майна у багато разів перевищує суму застави; договір від 15.05.2003 р. на момент здійснення оспорюваного позивачем правочину діяв; фірма «Дакос» знаходилась за адресою: м. Сімферополь, вул. Федотова, 25, де орендувала приміщення; правочин, який оспорювався позивачем, складався у відповідності з діючим законодавством (т. 2 а. с. 93-94).

Позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

1. 15.05.2003 р. ТОВ «Дакос-Т» та Фірма «Дакос» уклали договір про співпрацю та взаємодопомогу.

ПП «Фірма «Дакос» у 2003-2005 р. р. уклало ряд кредитних договорів з АППБ «Аваль», у тому числі договори: № 010/02-1/121 від 23.05.2003 р., № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р., № 010/02-1/232-04 від 03.12.2004 р., № 015/02/30-04 від 02.07.2005 р. і ряд других.

У забезпечення обов’язків по кредитному договору № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. АППБ «Аваль» і ПП «Фірма «Дакос» уклали договір застави майна боржника, а саме: виробниче обладнання 18 найменувань на загальну суму 395104,00 грн.

Це «1. автомат фасовочный с электронным весовым дозатором 31000,00 грн.;

2. бункер-дозатор – 3910,00 грн.;

3. гранулятор-аспиратор – 11320,00 грн.;

4. дозатор ДВП-2 – 6664,00 грн.;

5. емкость 1200 л. – 4826,00 грн.;

6. каркас металлический – 110360,00 грн.;

7. контейнеры 20 шт. – 21726,00 грн.;

8. металлоконструкции монорельсового пути – 23640,00 грн.;

9. протектор импульсный наклонный – 15300,00 грн.;

10. смеситель-гранулятор СГ-0.2 – 21352,00 грн.;

11. смеситель-гранулятор СГ-3-7 – 40250,00 грн.;

12. смеситель-реактор СП-1.0 – 12000,00 грн.;

13. станок термоусадочный – 5436,00 грн.;

14. сушилка конвейерная ленточная 1-4 КСК-90 – 68600,00 грн.;

15. таль электрическая г/н г., 3 шт. – 6834,00 грн.;

16. шнековый транспортер. 2 шт. – 2856,00 грн.;

17. фасовочный дозатор УМК-2 – 7000,00 грн.;

18. штабелер гидравлический – 2030,00 грн.

ИТОГО: 395104,00 грн.»

23.05.2003 р. АППБ «Аваль» і ТОВ «Дакос-Т» уклали договір поруки, у відповідності з яким Поручитель (ТОВ «Дакос-Т») взяв на себе обов’язок відповідати перед банком за виконання обов’язків боржника (Фірмою «Дакос») по кредитним договорам № 012/02-1/119 від 23.05.2003 р. і № 012/02-1/121 від 23.05.2003 р. на загальну суму 420000,00 грн. (200000 грн. і 220000 грн. відповідно).

В той же день АППБ «Аваль» та ТОВ «Дакос-Т» як майновий поручитель по вказаним кредитним договорам уклав договір застави нежитлових приміщень загальною площею 988.9 кв. м вартістю 840747 грн., за адресою: м. Сімферополь, вул. Федотова, 25, які належать поручителю.

У виконання обов’язків ПП «Фірма «Дакос» по кредитному договору № 010/02-1/113-04 ТОВ «Дакос-Т» перерахувало АППБ «Аваль» платіжними дорученнями № 87 від 29.06.2006 р. – 50000,00 грн., № 57 від 23.05.2006 р . – 20000,00 грн., № 93 від 05.07.2006 р. – 15000,00 грн., № 85 від 29.06.2006 р. – 50000,00 грн., № 86 від 29.06.2006 р. – 50000,00 грн., № 95 від 05.07.2006 р. – 50000,00 грн., № 48 від 17.05.2006 р. – 14500,00 грн.

У виконання обов’язків ПП «Фірма «Дакос» по кредитному договору № 012/02-1/119 від 23.05.2003 р. ТОВ «Дакос-Т» перерахувало АППБ «Аваль» платіжними дорученнями № 65 від 29.05.2006 р. – 2891,98 грн., № 58 від 26.05.2006 р. – 49944,00 грн., № 37 від 10.05.2006 р. – 100000,00 грн., № 55 від 23.05.2006 р. – 50000,00 грн.

Відомостей про перерахування ТОВ «Дакос-Т» заборгованості ПП «Фірма «Дакос» за кредитним договором № 010/02-1/121 від 23.05.2003 р. в матеріалах справи немає.

Таким чином ТОВ «Дакос-Т» свої обов’язки як поручитель за ПП «Фірма «Дакос» за кредитним договором № 010/02-1/121 від 23.05.2003 р. не виконав. За кредитним договором № 012/02-1/119 від 23.05.2003 р. за ПП «Фірма «Дакос» перерахувало 202835,98 грн.

Однак, договір застави промислового обладнання 18 найменувань укладений ПП «Фірма «Дакос» з АППБ «Аваль» 13.05.2004 р. у забезпечення виконання обов’язків не по кредитному договору № 012/02-1/119 від 23.05.2003 р., а у виконання обов’язків за кредитним договором № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р.

Тому виконання поручителем обов’язків боржника за кредитним договором № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. не спричинило заміни сторони як у цьому договорі, так і в договорі застави від 13.05.2004 р.

Не спричинено заміни сторони в договорі застави від 13.05.2004 р. і часткове виконання ТОВ «Дакос-Т» і обов’язків боржника за кредитним договором № 010-02-1/113-04 від 13.05.2004 р. у зв’язку з наступним.

«а». Договір поручення між АППБ «Аваль» і ТОВ «Дакос-Т» про забезпечення виконання обов’язків за кредитним договором № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. не укладався. Тому добровільне виконання обов’язків боржника перед кредитором третьою особою не вабить наслідків, передбачених п. 2 ст. 556 ЦК України (до поручителя який виконав обов’язок, забезпечений поручительством, переходять всі права кредитора в цьому обв’язці, зокрема й ті, які забезпечували його виконання).

«б». Договір про співпрацю і взаємодопомогу від 15.05.2003 р., який укладено між ТОВ «Дакос-Т» і Фірмою «Дакос» не є договором поручительства, оскільки у ньому відсутні які-небудь обов’язки перед кредитором підприємства ТОВ «Фірма «Дакос-Т». Тому виконання обов’язків ТОВ «Дакос-Т» за договором про співпрацю і взаємодопомогу від 15.05.2003 р. також не вабить наслідків, передбачених п. 2 ст. 556 ЦК України.

«в». Виконання обов’язків МПП «Фірма «Дакос» по кредитному договору № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. ТОВ «Дакос-Т» слід кваліфікувати як виконання обов’язку боржника другою особою (ст. 528 ЦК України).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України виконання обов’язку боржника третьою особою вабить заміну сторони в обов’язку. Однак, у тому випадку правові дії відносно заміни кредитора в обов’язку здійснюються у той же формі, що і правові дії, на підставі яких виник обов’язок, право вимоги по якому передається (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Кредитний договір № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. укладений у письмовій формі, а договір застави від 13.05.2004 р. до того ж нотаріально засвідчений.

ТОВ «Дакос-Т» і АППБ «Аваль» письмових узгоджень про заміну кредитора у кредитному договорі № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р. і у договорі застави від 13.05.2004 р. не укладали, узгодження у відношенні останнього нотаріально не засвідчували.

При недотриманні сторонами вимог закону про нотаріальне засвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки ТОВ «Дакос-Т» не було поручителем за кредитним договором № 010/02-1/113-04 від 13.05.2004 р., а у порядку ст. ст. 512-519, 528 ЦК України договір про заміну кредитора за цим договором та заставоутримувача за договором застави від 13.05.2004 р. не укладався, слід визнати, що заміна кредитора у вказаних обставинах не виникла. Отже, й права вимагати передачі майна, яке знаходиться у заставі, в рахунок погашення коштів, перерахованих за боржника, ТОВ «Дакос-Т» не має, а узгодження про це є незаконним.

2. Згідно акту прийому-передачі об’єктів основних фондів від 04.09.2006 р. від МПП «Фірма «Дакос» до ТОВ «Дакос-Т» майно передано у відповідності з договором № 3/05 від 04.05.2003 р.

Однак, такого договору у справі немає.

Таким чином передача майна проведена на підставі неіснуючого договору.

3. Власник має право здійснювати відносно свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Он може бути позбавлений права власності або обмежений в його здійсненні у випадках і у порядку, встановлених законом.

Одним з випадків обмеження особи в здійсненні права власності у відношенні належного йому майна є арешт цього майна.

Підчас проведення опису й арешту майна боржника державний виконавець вправі оголосити заборону розпоряджатися ним, а у разі потреби – обмежити права користування майном або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам (ч. 4 ст. 55 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Оскільки власник при арешті його майна обмежений у праві розпоряджатися ним, відчуження такого майна є незаконним.

МПП «Фірма «Дакос» є боржником позивача, гр. Мусійченко Р.В., а також інших осіб.

03.02.2006 р. у забезпечення позову гр. Мусійченко Р.В. до МПП «Фірма «Дакос» ухвалою Київського районного суду м. Сімферополя по справі № 2-234/06 накладений арешт на рухоме й нерухоме майно (основні та оборотні фонди фірми) та заборонено МПП «Фірма «Дакос» в особі його директора та єдиного засновника Качура Д.О. здійснювати будь-які дії, пов’язані, зокрема, з відчуженням рухомого та нерухомого майна, основних та оборотних фондів, заставою.

19.01.2006 р. ДВС Київського району м. Сімферополя відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з ПП «Фірма «Дакос» на користь позивача 293909,81 грн. на підставі наказу Господарського суду АР Крим від 26.10.2005 р. по справі № 2-14/11416-2005 і у той же день за адресою: м. Сімферополь, вул. Федотова, 25, - укладений акт опису й арешту майна боржника: 84 найменування інвентарних об’єктів на загальну суму 293640,85 грн.

На описане майно накладений арешт і встановлено обмеження права користування ним, зокрема, відчужувати його.

При опису був присутній директор ПП «Фірма «Дакос» Качур Д.А., який розписався у тому, що він про кримінальну або матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховання чи підміну описаного майна попереджений.

У числі описаного майна значиться і частина майна, переданого 04.09.2006 р. за актом прийому-передачі ТОВ «Дакос-Т», наприклад транспортер лінточний, ємкості об’ємом 1500 л., 1200 л., опрокидувач.

Копію акту опису й арешту майна АВ 520789 директором ПП «Фірма «Дакос» Качур Д.А. отримав.

06.02.2006 р. ВДВС Київського району м. Сімферополя складено акт опису й арешту всього майна ПП «Фірма «Дакос» та оголошена заборона на його відчуження, про що повідомлені 3-я міська нотаріальна контора та ПП «Фірма «Дакос» (лист ДВС у Київському районі м. Сімферополь № 01-19/1034 від 07.02.2006 р.).

Постановою ст. держвиконавця від 28.08.2006 р. у зведене виконавче провадження № 2601 об’єднано 3 виконавчих провадження, зокрема і про стягнення з ПП «Фірма «Дакос» на користь позивача 293909,81 грн. на підставі наказу Господарського суду АР Крим від 26.10.2005 р. по справі № 2-14/11416-2005. При цьому накладений арешт на майно боржника в межах загальної суми стягувача, виконавчого збору й можливих затрат на виконавче провадження, яке складає 648770,60 грн.

Таким чином на 04.09.2006 р. як всі основні і оборотні фонди ПП «Фірма «Дакос», його рухоме й нерухоме майно, так і індивідуально визначене майно знаходилось під арештом і відчуження його було заборонено.

Тому відчуження ПП «Фірма «Дакос» майна, яке знаходиться під арештом, й передача його в рахунок сплати боргу ТОВ «Дакос-Т» незаконна.

Доводи представника відповідача про те, що ПП «Фірма «Дакос» не було звісно про арешт майна, яке належить йому; про те, що арешт незаконний; про дійсність договору від 15.05.2003 р.; про право ТОВ «Дакос-Т» на спірне майно та інші не можуть бути прийняті до уваги як такі, що не мають відношення до справи. Предметом позову є не питання про законність накладення арешту на майно боржника, не спір про право власності, а правомірність дій боржника по відчуженню арештованого майна, яке знаходиться у заставі.

Судові розходи суд відносить на ПП «Фірма «Дакос», оскільки спір виник в результаті його неправильних дій.

Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось у зв’язку з виходом з ладу системи звукозапису програми «Діловодства».

За узгодженням представника позивача і представника гр. Мусійченко Р.В. у судовому засіданні оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

В повному обсязі, у відповідності із ст. 84 ГПК України, рішення підготовлено й підписано 13.10.2008 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати незаконним (недійсним) відчуження (передачу) ПП «Фірма «Дакос» на користь ТОВ «Дакос-Т» об’єктів основних фондів підприємства, які знаходяться під арештом, вказаних в акті прийому-передачі від 04.09.2006 р., а саме:

1. автомат фасовочный с электронным весовым дозатором 30455.00;

2. бункер-дозатор – 5750.00;

3. гранулятор-аспиратор – 16650.00;

4. дозатор ДВП-2 – 8790.00;

5. емкость 1200 л. – 9750.00;

6. каркас металлический – 158200.00;

7. контейнеры 10 шт. – 40650.00;

8. металлоконструкции монорельсового пути – 23175.00;

9. протектор импульсный наклонный – 22500.00;

10. смеситель-гранулятор СГ-0.2 – 38726.00;

11. смеситель-гранулятор СГ-3-7 – 50991.00;

12. смеситель-реактор СП-1.0 – 10175.00;

13. станок термоусадочный – 5500.00;

14. сушилка конвейерная ленточная 1-4 КСК-90 – 138950.00;

15. таль электрическая г/н г., 3 шт. – 10050.00;

16. шнековый транспортер. 4 м. – 1167.00;

17. фасовочный дозатор УМК-2 – 9000.00;

18. штабелер гидравлический – 2917.00;

19. емкость 1500 л. 2 шт. – 13666.00;20;

20. емкость 1500 л. 2 шт. – 16334.00;

21. опрокидыватель Биг-гегов – 20718.00;

22. транспортер ленточный подающий – 7505.00.

ИТОГО: 641619,00 грн.

Стягнути з ПП «Фірма «Дакос» (АР Крим, 95000, м. Сімферополь, вул. Федотова, 25) на користь Українського фінансово-промислового концерну «УФПК», м. Київ (Україна, 02002, м. Київ, вул. М.Раскової, 4а, оф. 114), держмито в сумі 85,00 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                         Тітков С.Я.