ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" квітня 2008 р.

Справа № 14/8880

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Видавництво „Поділля” корпоративне підприємство ДАК „Укрвидавполіграфія” м. Хмельницький

до Приватного підприємства „Банкір” м. Хмельницький

про стягнення 6790,87 грн.

суддя Гладюк Ю. В.

представники сторін:

від позивача: Гаращук О.І. –за довіреністю №552 від 21.12.07р.

від відповідача: Хабаль М.Й.- - директор

за участю Кошелюк З.М. та Стецюк Т.Л. –працівники регіонального відділення Фонду державного майна

з перервою в судовому засіданні

Суть спору: Позивач з врахуванням останнього уточнення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача 5475,17 грн. основного боргу по орендній платі, 1315,70 грн. неустойки –подвійної орендної плати нарахованої на підставі ст. 785 ЦК України, а також усунути перешкоди в користуванні приміщенням по проспекту Миру, 59 шляхом виселення відповідача. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань щодо внесення орендної плати та пов’язаних з орендою платежів. Крім того останній з підписаних між сторонами договорів закінчився і тому у позивача відсутні правові підстави займати раніше орендоване приміщення. Однак він не повертає приміщення орендодавцю –позивачу тим самим чинить перешкоди позивачу у його використанні.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти позову заперечував, посилався на нечинність договорів 2006 та 2007 років, необгрунтованість нарахувань як орендних платежів так і комунальних платежів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом приймається до уваги наступне.

Між позивачем та відповідачем орендні відносини виникли в 2005 році, після укладення договору від 1 січня 2005 року. Предметом цього договору була оренда приміщення площею 60 кв. м. в місті Хмельницькому по Проспекту Миру, 59. Договір передбачав обов’язок орендаря крім сплати орендної плати проводити оплату комунальних послуг згідно виставлених рахунків. Перелік цих послуг, їх вартість, порядок здачі та прийняття договором не визначені. Строк дії договору встановлений до 1 грудня 2005 року. Згідно ж п. 9.2 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

На виконання цього договору 1 січня 2005 року сторонами проведено приймання-передача об’єкту оренди про що складено акт.

Оскільки після закінчення строку договору заяв про його припинення від сторін не надходило суд виходить з того, що він був продовжений в силу вищезазначеного пункту.

В той же час між сторонами 1 березня 2006 року укладено новий договір № 30 умови якого тотожні попередньому договору за виключенням розміру орендної плати та строку дії договору. Зокрема строк дії цього договору встановлений до 1 лютого 2007року. Після закінчення строку цього договору він також був продовжений в порядку п. 9.2 договору. При підписанні договору сторонами підписано Акт-приймання-передачі приміщення (від 1 березня 2006 року).

1 квітня 2007 року сторони уклали новий договір оренди на строк до 1 березня 2008 року. За цим договором орендна площа становить 67 кв.м. На відміну від попередніх договорів в даному договорі сторони встановили інший порядок продовження орендних відносин. Так згідно п. 11.1 строк оренди може бути продовжений виключно шляхом укладення нового договору.

1 червня 2007 року сторони підписали зміни до останнього договору, зокрема зменшено орендну площу до 27 кв.м. та відповідно змінений розмір орендної плати.

Оскільки після 1 березня 2008 року сторони не уклали нового договору оренди то слід виходити з того, що після 1 березня 2008 року у відповідача відсутні правові підстави для зайняття раніше орендованого приміщення. Тому в силу п. 5.1.6 договору він зобов’язаний був повернути орендодавцю орендоване майно протягом трьох днів.

Враховуючи заперечення відповідача щодо обставин підписання договорів, за клопотанням представника позивача було викликано до суду в порядку ст. 30 Господарського процесуального кодексу України начальника планово-економічного відділу Відкритого акціонерного товариства „Видавництво „Поділля” корпоративне підприємство ДАК „Укрвидавполіграфія” Шевченко Аллу Миколаївну, яка пояснила, що договір від 1 квітня 2007 року підписувався відповідачем в кабінеті голови правління в її присутності. Заперечень щодо умов договору відповідач не висував. Крім того при здійсненні наступних платежів відповідач посилався на договір 2007 року.

На підтвердження заборгованості по орендній платі позивачем подано розрахунок з якого вбачається, що в період оренди позивач вносив орендну плату не дотримуючись умов договору стосовно періодичності її внесення та розміру. При цьому відповідач не надав заперечень щодо правильності відображення в поданому позивачем розрахунку проведеної ПП „Банкір” оплати.

Однак, як видно з вищевказаного розрахунку, до загальної суми заборгованості позивач включив комунальні платежі. При цьому надати суду обгрунтовання вказаних помісячних сум цих нарахувань представник позивача не зміг. Не надано ним також доказів вручення відповідачу рахунків на суми нарахувань комунальних платежів. А виходячи з того, що в підписаних сторонами договорах оренди не визначено чітко складові цих нарахувань, судом враховується недосягнення сторонами при підписанні договорів згоди по істотних умовах договору в цій частині, а отже неукладеність договорів в частині відшкодування комунальних витрат. Таким чином не можна вважати обґрунтованими (доведеними) включені в розрахунок заборгованості нарахування комунальних платежів.

В силу ст. ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на вимогу своїх вимог чи заперечень.

Сторони вимоги суду щодо проведення звірки розрахунків не виконали.

Перевірка правильності проведених позивачем нарахувань орендної плати підтвердила їх правильність. Правильність відображення орендодавцем проведеної оплати відповідач не оспорив, а тому показана позивачем оплата приймається як така, що відповідає дійсним обставин справи. В той же час при відніманні від нарахованої суми (без комунальних платежів) проведеної оплати розмір заборгованості визначається в сумі 3173,55 грн. Тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

Пунком 4.6 договору від 1 квітня 2007 року передбачено, що після закінчення строку дії договору, орендна плата та інші платежі, передбачені договором сплачуються по день фактичної здачі приміщення згідно з актом приймання-передачі.

Згідно пункту 4.7 вказаного договору у всіх випадках, коли орендар після закінчення строку оренди не повертає приміщення за актом та/або продовжує користуватися зазначеним приміщенням після підписання акту, він сплачує орендодавцю штраф в розмірі подвійної базової орендної плати.

В силу ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Отже позивач вправі вимагати за користування приміщенням в березні 2008 року подвійної плати в сумі 1315,70 грн. а тому вимоги в цій частині обґрунтовані.

Доводи відповідача про те, що орендоване приміщення не передавалось по акту прийому передачі, як того вимагають умови договорів не приймаються судом оскільки спростовуються матеріалами справи та обставинами справи. Так орендоване приміщення вперше було передано відповідачу після підписання договору оренди від 1 січня 2005 року про що складено відповідний акт. В подальшому при підписанні договору від 1 березня 2006 року також складено акт прийому-передачі При підписанні договору від 1 квітня 2007 року сторони теж склали „Акт здачі-приймання не житлового приміщення”. При цьому в матеріалах справи відсутні докази повернення об’єкту оренди орендодавцю після закінчення кожного з договорів. Отже фактично об’єкт оренди після його першої передачі в січні 2005 року так і не вибував з володіння орендаря.

13.03.2008 року позивач направив відповідачу лист з вимогою повернути орендоване приміщення через закінчення строку договору. Однак даний лист залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищезазначені положення договору та Закону позивач обґрунтовано ставить вимоги про виселення відповідача внаслідок закінчення договору. Отже позов в цій частині підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49 ,82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Банкір” м. Хмельницький (вул. Зарічанська, 6/6, кв.4, ІПН 23841019) на користь Відкритого акціонерного товариства „Видавництво „Поділля” корпоративне підприємство ДАК „Укрвидавполіграфія” м. Хмельницький (Проспект Миру, 59, р/р 8 в ВАТ „Кредобанк” м. Хмельницький, МФО 315654, ЗКПО 05905740, ІПН 54) 3 173,55 грн. заборгованості, 1 315,70 грн. неустойки, а також 67,32 грн. витрат по оплаті державного мита та 77,88 грн. витрат по оплаті послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Виселити Приватне підприємство „Банкір” м. Хмельницький (вул. Зарічанська, 6/6, кв.4, ІПН 23841019) з приміщення площею 27 кв.м., що розміщене за адресою м. Хмельницький, Проспект Миру, 59 у будинку ВАТ „Видавництво Поділля” та передати його Відкритому акціонерному товариству „Видавництво „Поділля” корпоративне підприємство ДАК „Укрвидавполіграфія” м. Хмельницький.

Видати накази.

В решті позову відмовити.

Суддя