ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 р.

№ 23/513-б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Короткевич О. Є. (доповідач)

суддів:

Мамонтової О.М.,

Хандуріна М.І.

розглянувши

касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Голосіївському р-ні м. Києва

на постанову

господарського суду м. Києва від 08.11.2006

у справі

№ 23/513-б господарського міста Києва

за заявою

до

ЗАТ "Торговий дім "Укртатнафта"

ТОВ "Паленерго"

про

банкрутство

в судовому засіданні взяли участь представники :

Від скаржника:

Петровська-Іваніченко О. С. (дов. від 28.12.2007 року за 36247/9/10-012)

Від ініціюючого кредитора:

Омельченко О. О. (дов. від 24.12.2007 р. №57)

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.10.2006 у справі №23/513-б (суддя Демидова А.М.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Паленерго" за заявою Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта" , на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду міста Києва від 08.11.2006 у справі №23/513-б (суддя Демидова А.М.) визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Паленерго", відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лученка Дмитра Валентиновича.

Не погоджуючись з даною постановою ДПІ в Голосіївському районі м. Києва, подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду міста Києва від 08.11.2006 року по даній справі, як прийняту з порушенням норм матеріального та процесуального права, зазначаючи про порушення ст.ст. 1, 7, 14, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ”.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 21.04.2008 року відновлено ДПІ у Голосіївському районі м. Києва пропущений строк для подання касаційної скарги на постанову господарського суду м. Києва від 08.11.2006 року у справі №23/513-б та прийнято касаційну скаргу до провадження.

До початку судового засідання представником Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта" було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з отриманням ухвали Вищого господарського суду України від 21.04.2008 року про призначення касаційної скарги до розгляду лише 12.05.2008 року.

Розглянувши клопотання Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта" колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку відмовити заявнику в задоволені клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки останнім не було подано доказів, що підтверджують отримання ним ухвали Вищого господарського суду України саме 12.05.2008 року та суд вважає, що відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Окрім того, представник Закритого акціонерного товариства "Торговий дім "Укртатнафта" був присутній в судовому засіданні при розгляді касаційної скарги тому його права та обов'язки не були порушені, передбачені ст. 22 ГПК України.

Судова колегія суддів Вищого господарського суду України, вислухавши представника скаржника та кредитора, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права дійшла висновку, про наявність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з наступного.

У даній справі судом першої інстанції порушено провадження та застосовано до боржника судову процедуру ліквідації на підставі ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою передбачено особливості банкрутства відсутнього боржника.

Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо громадянин-підприємець - боржник або керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання зобов'язань. Отже, у контекст вказаної норми при розгляді справи за правилами ст. 52 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" предметом доказування є визнання місцезнаходження боржника –юридичної особи та факт відсутності керівних органів юридичної особи за її місцезнаходженням.

Постанова суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є за своєю правовою природою судовим рішенням, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 із змінами на даний час).

При винесені постанови господарський суд міста Києва постановив, що в матеріалах справи знаходься докази відсутності боржника, які надані заявником.

Проте з цим висновком погодитись не можна, оскільки він не ґрунтується на законодавстві та не підтверджується матеріали справи.

Відповідно до статті 16, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців створюється Єдиного державного реєстру, який містить повне найменування юридичної особи та скорочене у разі його наявності; ідентифікаційний код юридичної особи; організаційно-правова форма; місцезнаходження юридичної особи; дата та номер запису про проведення державної реєстрації юридичної особи, дати та номери записів про внесення змін до нього; серія та номер свідоцтва про державну реєстрацію, дата видачі або заміни свідоцтва про державну реєстрацію; дані про установчі документи, дати та номери записів про внесення змін до них.

Довідкою Головного управління статистики у місті Києві №13-6741 від 08.11.2006 підтверджується державна реєстрація боржника за адресою місцезнаходження –м. Київ, просп. Науки, 20.

Відповідно до вимог ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців ” , який набув чинності з 01.07.2004 року в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу, а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст.18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру , не були до нього внесені , вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

Вказаний Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, які здійснюються держреєстратором (п.7 ст.19 Закону).

Виходячи з вимог ч.2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що господарський суд міста Києва при прийнятті постанови про визнання відсутнього боржника банкрутом не дав оцінку та не з’ясував факт наявності чи відсутності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи боржника за її місцезнаходженням відповідно до вимог Закону України “ Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців”, а тому дійшов передчасного висновку про подальший розгляд справи за спрощеною процедурою шляхом визнання боржника банкрутом в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В контексті викладеного, Колегія суддів Вищого господарського суду України, вважає за необхідне, постанову господарського суду міста Києва від 08.11.2006 року у справі №23/513-б скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ДПІ у Голосіївському районі м. Києва задовольнити.

2.          Постанову господарського суду міста Києва від 08.11.2006 року у справі

№ 23/513-б скасувати.

3.          Справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий О. Є. Короткевич

Судді О.М. Мамонтова

М. І. Хандурін