ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2008 р.

№ 2-1/10444-2006

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Гончарука П.А., Харченка В.М.

розглянувши касаційну скаргу

Санаторію "Гірське сонце" Міністерства охорони здоров'я України

на рішення

господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2006

у справі

№ 2-1/10444-2006

за позовом

ТОВ "Промхолдинг"

до

ТОВ "Дельтахолдинг"

про

визнання права власності на нерухоме майно

у червні 2006 року, ТОВ "Промхолдинг" звернулося до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до ТОВ "Дельтахолдинг" про визнання права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначав, що відповідач, відмовляється від нотаріального посвідчення укладеного між сторонами агентського договору від 26.10.2005 року, а згідно повідомлення від 12.01.2006 року, відмовляється і повернути належне йому нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м. Алупка, вул. Леніна, 9 та було передане ТОВ "Дельтахолдинг" за актом приймання-передачі № 5 від 01.11.2005 року в оперативне управління для здійснення господарської діяльності. На думку позивача, це порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому посилаючись на частину п’яту ст. 203, ст.ст. 215, 1031 ЦК України, він просить задовольнити його позов, визнавши за ним право власності на нерухоме майно, розташоване у м. Алупка по вул. Леніна, 9.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2007 року позов задоволено. Визнано за ТОВ "Промхолдинг" право власності на майно за наведеним в резолютивній частині рішення переліком та зобов'язано ТОВ "Дельтахолдинг" повернути це майно позивачу.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою санаторію "Гірське сонце", у якій він, посилаючись на те, що спірне майно є державною власністю та знаходиться на балансі Санаторію, а спірне рішення, яке стосується його прав та обов'язків, прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуальних норм, просить його скасувати, а справу передати на новий судовий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в касаційній скарзі доводи, судова колегія вважає, що постановлене у справі рішення не може залишатися без змін і підлягає скасуванню, з направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, виходячи з наступного.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 1 Постанови від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте, визнати постановлене у справі судове рішення таким, що відповідає зазначеним вище вимогам не можна.

В обґрунтування своїх вимог, які суд визнав достатніми для задоволення позову, позивач послався на те, що відповідно до установчого договору від 18.11.2002р., спірне майно, до статутного капіталу позивача, передано ТОВ "Теркхолдинг" і підтвердженням цього є накладна № 32-ТХ від 02.12.2002р.

Але установчий договір про створення ТОВ "Промхолдінг" у матеріалах справи відсутній, а накладна № 32-ТХ від 02.12.2002р. не містить посилань на те, що спірне майно за цим позовом передавалось до статутного фонду позивача у формі внеску засновника.

Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 р. за N 157/6445, право власності на нерухоме майно фізичних та юридичних осіб підлягає обов'язковій державній реєстрації.

При цьому п. 6.1 Тимчасового положення передбачено, що у разі внесення до статутного фонду об'єктів нерухомого майна їх засновниками, оформлення права власності юридичних осіб на об'єкти нерухомого майна проводиться з видачею свідоцтва про право власності.

Даних про оформлення права власності ТОВ "Теркхолдинг" на час начебто його внеску до статутного фонду позивача у матеріалах справи немає, як і даних про реєстрацію права власності позивача на спірне майно.

Із доданого до касаційної скарги свідоцтва № 1087 від 28.02.2002р. вбачається, що спірні об'єкти нерухомості зареєстровані за санаторієм "Гірське сонце", про що було відомо місцевому суду з огляду на його посилання у рішенні на листи Міністерства охорони здоров'я України № 9-03-15/5887 від 06.11.2000р., № 9-03-15/594 від 14.11.2000р., № 9-03-15/591 від 16.11.2000р., наказ № 24-АХВ від 05.12.2000р. та розгляду цим же судом справи № 2-1/12964-2005 за участю тих же сторін, і свідомо не прийнято до уваги, а тому судове рішення, яке постановлено на доказах позивача, достовірність яких не перевірялась, не може бути залишене без змін і підлягає скасуванню, як незаконне.

При новому розгляді справи, суду необхідно врахувати наведене, повно та всебічно з'ясувати дійсні обставини справи, дати їм правову оцінку та, в залежності від встановленого, прийняти відповідне рішення, виклавши його згідно до вимог чинного процесуального законодавства.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16.06.2006 року скасувати, а справу передати до господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                               П.А. Гончарук

В.М. Харченко