ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 р.

№
40/68-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого
судді

Кривди
Д.С. -(доповідача у справі),

суддів
:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційні скарги

Мереф'янської  міської ради Харківської області та Відділу
державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції
Харківської області

на  постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 13.03.2008 року

у
справі

№40/68-07
господарського суду Харківської області

за
позовом

Харківського
міжрайонного прокурора Харківської області в інтересах держави в особі
Мереф'янської  міської ради

доСуб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1

третя
особаУправління з
контролю за використанням та охороною земель у Харківській області

за
участюВідділу
державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції
Харківської області

про

звільнення
земельної ділянки,

за участю
представників сторін від:

позивача: Дерев'янко Д.В. -за довіреністю від
10.06.2008р., Дорошенко С.І. -за довіреністю від 10.06.2008р.

відповідача: не з'явились

третьої особи: не з'явились

прокуратури: не з'явились

ВДВС: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням
господарського суду Харківської області від 04.04.2007р. (суддя Хотенець П.В.),
залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від
25.06.2007р. (судді Карбань І.С. -головуючий, Бабакова Л.М., Шутенко І.А.),
позовні вимоги задоволено; зобов'язано Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичну особу ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, яка
розташована на території Мереф'янської міської ради; стягнуто з відповідача
судові витрати.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 28.12.2007р. (суддя Хотенець П.В.)
роз'яснено рішення господарського суду Харківської області від
04.04.2007р.  та дано роз'яснення
наступного змісту: Звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, яка
розташована на території Мереф'янської міської ради за адресою: м.Мерефа, площа
Перемоги, шляхом демонтажу фотопавільйону.

Постановою
Харківського апеляційного господарського суду від 13.03.2008р. (судді Слюсарева
Л.В. -головуючий, Білоконь Н.Д., Бондаренко В.П.) ухвалу господарського суду
Харківської області від 28.12.2007р. скасовано; у задоволенні заяви (подання)
Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції
Харківської області відмовлено.

В
касаційній скарзі Мереф'янська  міська
рада просить скасувати постанову апеляційної інстанції від 13.03.2008р.,
посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а
ухвалу  місцевого господарського суду від
28.12.2007р. -залишити в силі.

Відділ
державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції
Харківської області в касаційній скарзі також просить постанову апеляційної
інстанції від 13.03.2008р. скасувати, залишивши в силі ухвалу місцевого
господарського суду від 28.12.2007р. Скаржник посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального права.

Відповідач
у відзиві на касаційні скарги просить постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 13.03.2008р. залишити без змін, а скарги -без
задоволення.

Заявлений
відповідачем 24.05.2008р. відвід колегії суддів у даній справі відхилений
ухвалою Заступника Голови Вищого господарського суду України від 02.06.2008р.

Відводів
колегії суддів в судовому засіданні 11.06.2008р. у встановленому порядку не
заявлено.

02.06.2008р.
до Вищого господарського суду України надійшло клопотання відповідача про
винесення окремої ухвали на адресу Генеральної прокуратури України.

Колегія
суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет
правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача,
дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно
до вимог ст. 89 Господарського процесуального кодексу України суддя за заявою
сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при
цьому їх змісту.

Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

Права
сторін на оскарження ухвали про роз'яснення рішення дана норма не передбачає.

Відповідно
ст. 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали місцевого
господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках,
передбачених вказаним Кодексом та Законом України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Вказана
норма обмежує перелік ухвал, які можуть бути предметом апеляційного оскарження,
ухвалами, оскарження яких прямо передбачено ГПК України та Законом України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Як
було зазначено вище, чинне законодавство не передбачає право самостійного
оскарження ухвали про роз'яснення рішення суду та виправлення описки (ст.89 ГПК
України).

Прийнявши
апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, яка не може бути оскаржена, та,
переглянувши її за правилами перегляду судових рішень в апеляційному порядку,
суд другої інстанції вищевикладене не врахував і припустився порушень
процесуального права, які тягнуть за собою скасування постанови апеляційного
господарського суду.

Відповідно
до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для
скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;
недоведеність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Проте,
в оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду фактично не наведено
обґрунтування порушення або неправильного застосування норм матеріального чи
процесуального права судом першої інстанції, ухвала якого оскаржувалось в
апеляційному порядку.

Посилання
апеляційного суду на те, що, на його думку, заява Відділу державної виконавчої
служби стосується порядку виконання наказу господарського суду, а Господарським
процесуальним кодексом України та Законом України “Про виконавче провадження”
не передбачено право або обов'язок  суду
роз'яснювати порядок виконання наказу, необґрунтовані.

Так,
за змістом ст.89 Господарського процесуального кодексу України роз'яснення
судового рішення необхідно тоді, коли його зміст викладено нечітко, його
положення незрозумілі, внаслідок чого реалізація такого рішення викликає
труднощі чи стає неможливою.

Відповідно
до ст. 28 Закону України “Про виконавче провадження” у разі якщо резолютивна
частина рішення, викладена у виконавчому документі, є незрозумілою, державний
виконавець, а також сторони виконавчого провадження мають право звернутися до
суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного
рішення чи змісту документа.

Вищевикладене
не було враховано апеляційним господарським судом, що призвело про
безпідставного скасування ухвали місцевого господарського суду.

За
таких обставин постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню з
залишенням в силі ухвали місцевого господарського суду.

Клопотання
відповідача про винесення Вищим господарським судом України окремої ухвали на
адресу Генерального прокурора України не підлягає задоволенню, оскільки
відповідно статті 90 Господарського процесуального кодексу України повідомлення
органам внутрішніх справ чи прокуратури господарський суд, надсилає, якщо при
вирішенні господарського спору виявить у діяльності працівників підприємств та
організацій порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у
кримінальному порядку.

З
прийнятих у даній справі судових рішень попередніх інстанцій не вбачається
виявлення господарськими судами зазначених порушень законності, а Вищий
господарський суд України, відповідно статті 111-7 Господарського
процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права та не має права встановлювати обставини
справи.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.6 ч.1
ст.1119, 11110, ст.11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні
скарги задовольнити.

Постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 13.03.2008 року у справі
№40/68-07 скасувати, а ухвалу господарського суду Харківської області від
28.12.2007 року у цій же справі залишити без змін.

Головуючий  суддя                                                                 Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький