ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2008 р.

№ 29/194

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Вовк І.В.

Барицька Т.Л.

розглянувши касаційну скаргу

НАК "Нафтогаз України"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року

у справі за позовом

НАК "Нафтогаз України"

до

третя особа

ВАТ "Укрнафта"

ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"

про

зобов’язання укласти договір

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2008 року, НАК "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду м. Києва з позовом про зобов’язання ВАТ "Укрнафта" укласти з нею договір поставки природного газу, видобутого у 2006 році, а також зобов’язати відповідача передати НАК "Нафтогаз України" 1 544 070 386,00 куб.м природного газу видобутку 2006 року за ціною в 318,78 грн. за 1 000 куб.м газу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначав, що листом №6/1-455-1198 від 20.03.2008 року надіслав відповідачу проект договору поставки природного газу в обсязі 1 566 790 908,00 куб.м, видобутого у 2006 році, проте, відповіді на зазначений лист відповідач не надав, примірник підписаного договору або проект протоколу розбіжностей до нього не надіслав, а тому, посилаючись на ст.3 Закону України "Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1729 "Про забезпечення споживачів природним газом", позивач просив зобов’язати відповідача укласти договір на запропонованих йому умовах, передавши газ у зазначених обсягах.

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.06.2008 року у задоволенні позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції – без змін.

Постановлені у справі судові рішення оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 03.09.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою позивача, у якій він посилається на безпідставність відмови у позові, неправильне застосування попередніми удовими інстанціями норм матеріального права, порушення процесуальних норм і просить рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду скасувати, постановивши нове рішення про задоволення заявлених у позові вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Законом України "Про державний бюджет України на 2006 рік" від 20.12.2005 року №3235-ІV (ст.4) визначалось, що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, а також господарські товариства, більш ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, здійснюють: продаж нафти сирої і газового конденсату власного видобутку, крім обсягів, які використовуються на власні технологічні потреби, а також газу скрапленого (понад обсяги, що підлягають продажу для потреб населення) - виключно на біржових аукціонах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; продаж газу скрапленого для забезпечення потреб населення - виключно на спеціалізованих біржових аукціонах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; продаж природного газу власного видобутку для потреб населення (за винятком обсягів природного газу, що використовується газовидобувними підприємствами для забезпечення власних технологічних потреб, та обсягів природного газу, видобутих із родовищ Чорного та Азовського морів понад базовий рівень 2005 року) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення споживачів природним газом" від 27.12.2001 року №1729 (у редакції до 16.01.2007 року), потреба населення в природному газі задовольнялась з ресурсів газу видобутого, зокрема, і відкритим акціонерним товариством "Укрнафта".

Проте, встановлений порядок не передбачав реалізації природного газу виключно НАК "Нафтогаз України" і не визначав останню як уповноваженого суб’єкта з формування ресурсів природного газу, що використовується для задоволення потреб населення.

Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VІ (ст.3 встановлено), що підприємства, частка держави у статутному фонді яких перевищує 50 відсотків, господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток, паїв) яких знаходиться у статутних фондах інших господарських товариств, акціонером яких є держава і володіє в них контрольним пакетом акцій, а також дочірні підприємства, представництва та філії таких підприємств і товариств, учасники договорів про спільну діяльність, та/або уповноважені особи договорами про спільну діяльність, укладеними за участю зазначених підприємств, щомісячно здійснюють продаж: всього природного газу (у тому числі нафтового (попутного) газу) власного видобутку (видобутого на підставі спеціальних дозволів на користування надрами) для формування ресурсу природного газу, що використовується для потреб населення, безпосередньо суб'єкту, уповноваженому Кабінетом Міністрів України на формування такого ресурсу, за ціною, затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики України для кожного суб'єкта господарювання, визначеного в абзаці першому цієї статті.

Зазначена норма не передбачає поширення її дії на природний газ, що видобувався суб’єктами господарювання, зазначеними у абзаці першому ст.3 цього Закону у минулі роки, а тому, враховуючи зазначене, визначення бюджетного періоду, надане у частині першій ст.3 Бюджетного кодексу України, норми, які регулювали порядок використання природного газу у 2006 році, суди прийшли до правильного висновку, що посилання позивача на обов’язок відповідача продати природний газ власного видобутку у 2006 році, виходячи з положень Закону України від 28.12.2007 року №107-VІ, постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1729, –безпідставні.

Що ж до розпоряджень Кабінету Міністрів України "Про затвердження прогнозного балансу надходження та розподілу природного газу на 2008 рік" від 09.01.2008 року №57-р, "Про закупівлю природного газу, видобутого ВАТ "Укрнафта" у 2006-2007 роках" від 09.01.2008 року №58-р, то перше передбачає часткове врахування спірного обсягу природного газу у загальному прогнозному балансі, а друге –надає лише право позивачу за визначеною ціною придбати газ у ВАТ "Укрнафта" без покладання яких-небудь обов’язків на останнього.

Правильно визначили суди обґрунтованими і заперечення відповідача щодо запропонованої ціни на газ, оскільки, Закон України "Про ціни і ціноутворення" не уповноважує Кабінет Міністрів України та НАК "Нафтогаз України" на встановлення ціни природного газу, за Законом України "Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 28.12.2007 року №107-VІ ціна природного газу власного видобутку у 2008 році визначається за ціною, затвердженою Національною комісією регулювання електроенергетики України для кожного суб’єкта господарювання, визначеному в абзаці першому статті 3 цього Закону, а визначення ціни газу видобутку 2006 року,чи у такому порядку, чи за погодженням сторін, відсутнє.

При такому положенні, коли висновки господарського суду першої інстанції та апеляційного господарського суду щодо спірних правовідносин відповідають матеріалам справи і доводами касаційної скарги не спростовуються, підстав для скасування судових рішень, за наведених у касаційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        І.В. Вовк

Т.Л. Барицька