ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2008 р.

№ 1/60-26/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді

Кравчука Г.А.,

суддів:

Мачульського Г.М.,

Шаргала В.І.

За участю представників сторін

позивача

не з’явився

відповідача

Романюка В.Ф. дов. б/н від 24.06.2008 р.

скаржника

Гасюка Т.Б. дов. №1.7 вих. 13 від 05.01.2007 р.

Третіх осіб

не з’явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Львівської міської ради

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2007 року

у справі

№ 1/60-26/15 господарського суду Львівської області

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю ”Наш ринок”

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Краківський ринок”

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору

1.          Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області

2.          Шевченківський райвідділ міліції

про

усунення перешкод в користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) ”Наш ринок" звернулося до господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) “Краківський ринок", треті особи: Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Шевченківський райвідділ міліції, та просило:

- заборонити відповідачу замикати ворота, що розмежовують території ринків;

- встановити для ТОВ ”Наш ринок" та ТОВ “Краківський ринок" зовнішні межі по вул. Рапопорта, 8 у м. Львові в межах погоджених з землевпорядною організацією та управлінням архітектури;

- для забезпечення громадян та працівників ринків та на виконання припису Управління з питань надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення визнати прохід в місці, позначеному на "Плані земельної ділянки ТОВ "Наш ринок" ум. Львові" по вул. Рапопорта, 8 з обома воротами, що там розташовані, проходом для спільного користування обох ринків - ТОВ ”Наш Доповідач: Шаргало В.І.

ринок" та ТОВ “Краківський ринок", як шлях евакуації для відвідувачів та продавців, під’їзд бригад аварійно-рятувальної служби та швидкої медичної допомоги, тощо.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі Ухвали Львівської міської ради №202 від 21.09.2006 року "Про погодження ТОВ ”Наш ринок" місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки по вул. Рапопорта, 8 у м. Львові" і на підставі погоджень з відповідними установами, позивач є користувачем земельною ділянкою за вказаною адресою. Працівниками Краківського ринку 26.12.2006 року були закриті ворота, що розмежовують територію ринків, що позбавило позивача використовувати цей прохід як аварійний.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.05.2007 року (суддя Деркач Ю.Б.) позов в частині в частині вимог щодо встановлення меж та спільного проходу задоволений, в решті - провадження у справі припинено.

За апеляційною скаргою ТОВ “Краківський ринок" судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2007 року (судді: Бойко С.М., Бонк Т.Б., Марко Р.І.) скасоване в частині задоволення позовних вимог - в цій частині в позові відмовлено, в решті рішення залишене без змін. Постанова мотивована тим, що позивач в установленому законом порядку не набув права користування зазначеною земельною ділянкою.

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою, Львівська міськрада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на норми п.3 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України, просить її скасувати, а рішення господарського суду Львівської області від 11.05.2007 року залишити в силі. При цьому скаржник зазначає, що прийнята апеляційним господарським судом постанова стосується прав та обов'язків міськради, однак остання не була залучена до участі у справі.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ “Краківський ринок" зазначає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і ніяким чином не стосується прав та не зачіпає обов'язків скаржника, тому касаційна скарга є безпідставною.

Заслухавши в судовому пояснення представників відповідача та скаржника, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позовні вимоги ТОВ "Наш ринок" в основному обґрунтовані тим, що він є користувачем вищезазначеною земельною ділянкою, а відповідач перешкоджає йому реалізовувати своє право користування цим майном.

Статтями 116, 125 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідним чином зареєстрований договір оренди землі за правилами статті 126 Земельного кодексу України є правовстановлюючим документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що власником земельної ділянки та позивачем - ТОВ ”Наш ринок” проведено ряд заходів, які свідчать про намір укладення між Львівською міськрадою і позивачем договору оренди та передують його укладенню, в тому числі: відповідним рішенням міськради погоджено місцезнаходження земельної ділянки для позивача та надано дозвіл на розробку проекту землевідведення, отримано ряд інших необхідних в такому випадку погоджень, проведена державна експертиза землевпорядної документації, тощо. Однак, докази отримання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою, на момент розгляду спору позивачем не подані. Як встановлено судом апеляційної інстанції, договір оренди земельної ділянки за адресою вул. Рапопорта, 8 у м. Львові укладений між Львівською міськрадою та ТОВ ”Наш ринок" лише 22.05.2007 року, тобто після прийняття рішення місцевим господарським судом.

Таким чином апеляційним господарським судом встановлено, що на час розгляду даного спору в суді першої інстанції права позивача як користувача земельної ділянки не були порушені. Отже, постанова апеляційної інстанції не зачіпає інтересів скаржника, оскільки позивач станом на вказаний час не був законним користувачем земельної ділянки, що належить територіальній громаді м. Львова, представником якої відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є Львівська міськрада. А відтак доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскарженої постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2007 року у справі № 1/60-26/15 залишити без зміни.

Головуючий суддя

Кравчук Г.А.

Суддя

Мачульський Г.М.

Суддя

Шаргало В.І.