ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.06.08                                                                                           Справа № 8/20

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційне подання Львівського міжрайонного транспортного прокурора № 310 вих.08 від 31.03.2008 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2008 року

у справі № 8/20

за позовом Львівського міжрайонного транспортного прокурора в інтересах держави в особі:

-          Національної комісії регулювання електроенергетики України, яку представляє Львівське територіальне представництво

-          Державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця», яке представляє відокремлений структурний підрозділ «Енергозбут», м. Львів

до відповідача: ВАТ «Львівобленерго», м. Львів

про стягнення 2 870 602,94 грн.

За участю представників:

прокурор: Барабаш Д.В. –прокурор відділу (посвідчення № 37);

від позивача-1: не з’явився;

від позивача-2: Ковба В.А. –начальник відділу судових спорів (довіреність № НЮ-4 від 01.01.2008 року,

Мітнічук І.В. –заступник начальника (довіреність № НЮ-437 від 12.02.2008 р.);

від відповідача: Борис В.Ю. – юрисконсульт (довіреність № 112-5209 від 25.12.2007 року),

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.03.2008 року (суддя Гутьєва В.В.) у справі № 8/20 позов залишено без розгляду.

Прокурор з ухвалою не погодився, вніс апеляційне подання, в якому просить її скасувати, справу передати на розгляд місцевого господарського суду, оскільки вважає, що ухвала прийнята передчасно, з порушенням норм процесуального права, не базується на повному з’ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи в частині інтересів держави. Покликається на те, що прокурор самостійно визначив підстави представництва та порушення інтересів держави та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах –Національну комісію регулювання електроенергетики України (НКРЕ України), тому не погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість визначення НКРЕ України органом, уповноваженим державою здійснювати такі функції.

Представник позивача-1 в судове засідання не з’явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив взяти до уваги пояснення № 999/13/17-08 від 18.02.2008 року та зазначив про відсутність в діях ВАТ «Львівобленерго»порушень прав, свобод та інтересів НКРЕ України. Колегія вважає за доцільне та можливе справу розглядати у відсутності представника позивача-1.

Представник позивача-2 доводи апеляційного подання в судовому засіданні підтримав в усному порядку, просив задоволити апеляційне подання.

У відзиві відповідач проти доводів апеляційного подання заперечив та вважає, що ухвала місцевого господарського суду є законною, відповідає всім вимогам процесуального законодавства, постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення», а прокурор без поважних причин не виконав вимоги п. 4 ухвали Господарського суду Львівської області від 31.01.2008 року та без поважних причин не з’явився в судове засідання 27.03.2008 року.

Розглянувши апеляційне подання, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача-2 та відповідача, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2008 року слід залишити без змін, апеляційне подання –без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

Львівським міжрайонним транспортним прокурором заявлено позов в інтересах держави в особі Національної комісії регулювання електроенергетики України в особі Львівського регіонального представництва та Державного територіально-галузевого об’єднання «Львівська залізниця», яке представляє відокремлений структурний підрозділ «Енергозбут»до ВАТ «Львівобленерго»про стягнення заборгованості з оплати транспортування електроенергії у сумі 2 870 602,94 грн.

Господарським судом Львівської області 31.01.2008 року позовну заяву прийнято до розгляду і порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду на 19.02.2008 року на 12 год. 00 хв. Згідно протоколу судове засідання 19.02.2008 року відбулось та було оголошено перерву до 27.03.2008 року до 11 год. 00 хв. для надання можливості виконати вимоги ухвали суду від 31.01.2008 року, про що представники сторін та прокуратури були належним чином повідомлені (а.с. 24-25 т. 2).

Однак, як вбачається з протоколу судового засідання від 27.03.2008 року прокурор в судове засідання не з’явився, вимоги ухвали суду щодо письмового обґрунтування порушення прав та інтересів Національної комісії регулювання електроенергетики України суду не представив.

При цьому слід врахувати, що в матеріалах справи наявні письмові докази, надані Національною комісією регулювання електроенергетики України, в яких комісія настоює на тій позиції, що у спірних правовідносинах не порушуються права, свободи та інтереси Національної комісії регулювання електроенергетики України (пояснення від 18.02.2008 року –а.с. 26-27 т. 2).

З матеріалів справи встановлено, що позов про стягнення заборгованості з оплати транспортування електроенергії в сумі 2 870 602,94 грн. прокурором заявлено на підставі господарського договору про оплату послуг з передачі електроенергії № 21/556 НП, який був укладений між ВАТ «Львівобленерго»та Державним територіально-галузевим об’єднанням «Львівська залізниця», Національна комісія регулювання електроенергетики України не являється стороною договору.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 даного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У відповідності до ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Частиною третьою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 № З-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

В розумінні статті 21 ГПК України позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Зважаючи на вище наведені обставини справи та законодавчо обґрунтовані вимоги щодо правильного визначення органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд правомірно зобов’язав прокурора обґрунтувати порушення прав та інтересів Національної комісії регулювання електроенергетики України у спірних правовідносинах. Однак, прокурор вимог ухвали суду не виконав, в судове засідання не з’явився. А тому місцевий господарський суд, проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що прокурор необґрунтовано визначив Національну комісію регулювання електроенергетики України органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, як і не є органом державної влади та органом місцевого самоврядування, наділеним повноваженнями виконавчої влади Державне територіально-галузеве об’єднання «Львівська залізниця», в інтересах якої також заявлено цей позов.

Невиконання вимог ухвали місцевого господарського суду щодо подання витребуваних судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, та не з’явлення прокурора на виклик у засідання господарського суду 27.03.2008 року, що перешкоджало вирішенню спору, стало підставою прийняття Господарським судом Львівської області ухвали від 27.03.2008 року.

А тому колегія вважає, що місцевим господарським судом підставно позов залишено без розгляду на підставі п.п. 1,5 ст. 81 ГПК України, доводи апеляційного подання висновку господарського суду не спростовують.

Таким чином, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Львівської області від 27.03.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, зазначені в апеляційному поданні інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини та висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105,106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2008 року у справі № 8/20 залишити без змін.

2. У задоволенні апеляційного подання Львівського міжрайонного транспортного прокурора –відмовити.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Львівської області.

Головуючий–суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.