ПОСТАНОВА

"27" серпня 2008 р.

Справа № 7а/87-2286

13 год. 00 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Стадник М.С.

при секретарі судового засідання Лисому Я. І.

Розглянув матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Ковалівський спиртовий завод", с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, 48322

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Тернопільське обласне державне об’єднання «Тернопільспирт», вул. Багата 1, м. Тернопіль, 46000.

до відповідача 1. Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції (Монастириське відділення), вул. Шевченка, 19, м. Монастириська, Тернопільська область, 48300

відповідача 2. Управління Державного казначейства України у Тернопільській області, б-р. Шевченка, 39, м. Тернопіль, 46000

за участю: Прокуратури тернопільської області, вул. Листопадова, 4, м. Тернопіль, 46000

про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.05.2008р. та зобов'язання відшкодувати ПДВ в сумі 12625,00 грн.

За участю представників сторін:

прокуратури: Савка Михайло Васильович, посвідчення №16

позивача: Тиліщак Іван Михайлович, довіреність №212 від 17.06.2008р..

відповідач 1: Гладиш Андрій Степанович, довіреність №31 від 09.01.2008р.

відповідач 2: Клим Андрій Андрійович, довіреність № 25 від 08.02.2008р.

третьої особи: Іщук Ірина Степанівна, довіреність № 03-54 від 26.09.2008р.

Суть справи:

Державне підприємство "Ковалівський спиртовий завод" звернувся із позовними вимогами до Бучацької міжрайонної державної податкової інспекції (Монастириське відділення) та Управління Державного казначейства України у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 26.05.2008р. та зобов'язання відшкодувати ПДВ в сумі 12625,00 грн.

Прокурором, відповідно до ст. 60 КАС України та ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру”, в судовому засіданні 31.07.2008р. заявлено клопотання про вступ у справу в порядку представництва інтересів держави на стороні відповідача – Бучацької МДПІ (Монастирське відділення) та Управління Державного казначейства України у Тернопільській області.

Ухвалою суду від 31.07.2008р.. до участі у справі на стороні позивача, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Тернопільське обласне державне об’єднання “Тернопільспирт”.

Представникам сторін, прокурору в судовому засіданні роз’яснено їх права і обов’язки, передбачені ст.ст. 49, 51, 60,61 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України).

Податкова інспекція проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що спірне податкове повідомлення-рішення відповідає чинному законодавству, підтвердженням чого є акт перевірки № 139-15/00375059 від 19.05.2008р., яким встановлено порушення норм Закону України "Про податок на додану вартість" в результаті чого підприємству зменшено суму бюджетного відшкодування в розмірі 12625.00 грн.

Управління Державного казначейства України у Тернопільській області просить суд врахувати, що управління не являється контролюючим органом щодо сплати податків, а тільки здійснює відшкодування податку на додану вартість на підставі висновків податкових органів або за рішенням суду.

Представник прокуратури підтримав заперечення Бучацької МДПІ (Монастириського відділення) та Управління Державного казначейства України у Тернопільській області.

Тернопільське обласне державне об’єднання “Тернопільспирт” проти доводів податкової інспекції заперечує, підтримуючи позовні вимоги позивача просить суд звернути увагу на те, що поставка здійснена згідно договору укладеного у відповідності до чинного законодавства України норми якого не зобов’язують продавців перевіряти дані щодо реєстрації покупця за зовнішньоекономічним контрактом по їх місцезнаходженню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши прокурора, пояснення представників сторін, третьої особи, судом встановлено:

- Бучацькою міжрайонною державною податковою інспекцією (Монастириське відділення) на підставі підпунктів „б”, „в” пункту 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. № 2181-III (далі Закон 2181) прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 26.05.2008р., яким державному підприємству "Ковалівський спиртовий завод" зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за березень 2008р. в сумі 12625.00 грн.

Як зазначено в податковому повідомленні-рішенні, підставою для його прийняття є акт №139-15/00375059 від 19.05.2008р., оформлений за результатами перевірки проведеної на предмет достовірності нарахування державним підприємством "Ковалівський спиртовий завод" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2008р.та, яким, як стверджує інспекція, встановлено допущені підприємством порушення пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6, пп. 7.3.1 п. 7.3, пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” (далі Закон про ПДВ) та ст. 215 Цивільного кодексу України, а саме: підприємством у лютому 2008р. неправомірно застосовано нульову ставку оподаткування податком на додану вартість по операціях з реалізації продукції по договору комісії №03-01-2/6к від 10.05.2007р., який згідно ст.215 ЦК України є нікчемним, в результаті чого занижено суму податкового зобов’язання з ПДВ за лютий 2008р. на 12625.00 грн., що призвело до завищення даної суми бюджетного відшкодування заявленого у декларації за березень 2008року. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на інформацію Торгівельно - економічної місії у складі Посольства України в Республіці Молдова від 01.06.2007р. № 01-04/182 в якій зазначається, що відповідно до даних Державного регістру підприємств та організацій, підприємство з найменуванням ЗАО "Завод Молдавизолит" з місцезнаходженням м. Тирасполь, вул. Шевченко, 90, не значиться зареєстрованим у відповідності з діючим законодавством Республіки Молдова.

Позивач проти доводів податкової інспекції заперечує, посилаючись на те, що товар вважається вивезеним (експортованим) за межі митної території України, у разі, якщо його вивезення засвідчене належно оформленою вантажно митною декларацією, яка є підставою формування податкового зобов’язання з ПДВ за нульовою ставкою у звітному періоді.

Представник третьої особи заперечив доводи податкової інспекції щодо нікчемності зовнішньоекономічного контракту та просить суд врахувати при вирішені спору норми Закону про ПДВ, оскільки спір стосується правомірності заявленого до відшкодування ПДВ.

Суд, керуючись ст. 86 КАС України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

При цьому суд виходив із наступного:

- згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

- відповідно до ст. 8 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” (далі Закон), підпунктів 2.1.4. п. 2.1., 2.3.1. п. 2.3. ст. 2 Закону 2181, п. 10.4. ст. 10 Закону про ПДВ, контролюючим органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені здійснювати контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податкових зобов’язань платниками податків та здійснювати заходи з погашення податкового боргу та відшкодування податку на додану вартість;

- податкова інспекція, протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації платника податку з розрахунком суми бюджетного відшкодування, проводить документальну невиїзну (камеральну) перевірку заявлених у ній даних та за наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми відшкодування зроблено з порушенням, згідно пп. 7.7.7 в ст. 7 Закону про ПДВ та „Порядку відшкодування податку на додану вартість” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації та Державного казначейства України в редакції наказу від 21.05.2001р. № 200/86, на підставі матеріалів перевірки, результати яких оформляються актом документальної перевірки відповідно до „Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства” затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р., приймає податкове повідомлення-рішення.

Рішення, що оспорюється, прийняте за формою „В1”, яка затверджена наказом ДПА України від 06.07.2001р. № 567/5758 „Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних санкцій”, яка передбачена згідно п. 3.2. даного Порядку при перевищенні платником суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до ч. 1. ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, обставини, які за законами повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.. В адміністративних справах про протиправність рішень обов’язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Доводи податкової інспекції щодо того, що підприємством неправомірно задекларовано в березні 2008 року до відшкодування згідно декларації по податку на додану вартість № 2777, зареєстрованої в податковій інспекції 21.04.2008р., 12625.00 грн. ПДВ, судом відхиляються, як такі що не підтверджують порушення підприємством пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 та пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону про ПДВ зазначених в рішенні.

Так, пп. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Закону про ПДВ встановлена ставка податку на додану вартість 20 відсотків до бази оподаткування, визначеної ст. 4 цього закону, яка додається до ціни товарів (робіт, послуг), а пп. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону про ПДВ встановлена дата виникнення податкових зобов’язань з поставки товарів (робіт, послуг), якою вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь - яка з подій, що сталася раніше, а саме або дата зарахування коштів від покупця як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають поставці, або дата відвантаження товарів.

Податкове зобов’язання в сумі 12625.00 грн. податку на додану вартість визначено податковою інспекцією від об’єкта оподаткування 63125 грн. - що складає вартість головної фракції етилового спирту, що відвантажена в лютому 2008р. по експортній операції (експорт - митний режим, відповідно до якого товари вивозяться за межі митної території України для вільного обігу без зобов'язання про їх повернення на цю територію та без встановлення умов їх використання за межами митної території України (пп. 3.1.3, п. 3.1, ст. 3 Закону Про ПДВ)) ЗАТ "Завод Молдавізоліт" за адресою м. Тирасполь, вул. Шевченка, 90, Молдова.

Відповідно до пп. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону Про ПДВ, товари вважаються експортованими платниками податку за межі митної території України в разі, якщо їх експорт засвідчений належно оформленою вантажною митною декларацією.

Порядок оформлення митної декларації передбачений „Положенням про вантажну митну декларацію” затвердженого постановою КМ України від 09.06.1997р. № 574 та прийнятої на її виконання „Інструкцією про порядок заповнення вантажної митної декларації” затвердженої наказом Державної митної служби України №307 від 09.07.1997 року.

Контролюючим органом стосовно порядку митного оформлення товарів, їх обліку, обкладання податками та зборами, в тому числі стосовно податку на додану вартість при вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України, відповідно до пп. 2.1.1 п. 2.1 ст. 1 Закону № 2181 та „Порядку здійснення митного контролю й митного оформлення товарів із застосуванням вантажної митної декларації” затвердженого наказом ДМС України № 314 від 20.04.2005р. є митні органи.

Відвантаження продукції ЗАТ "Завод Молдавізоліт" підтверджується вантажно - митною декларацією № /8/000138 від 06.02.2008р., згідно якої Тернопільська митниця засвідчила, що товари задекларовані в даній ВДМ вартістю 63125 грн. вивезені за межі митної території України в Молдову в повному обсязі 06.02.2008 року. Слід зазначити, що даний факт не заперечується податковою інспекцією в акті перевірки, як не заперечується і факт оплати вартості продукції проведеної покупцем 31.01.2008р. в сумі 4000 дол. США ( 20200грн. грн.) та 05.02.2008р. в сумі 8500 дол. США (42925 грн.) .

Абзацом першим п.6.2 ст. 6 Закону про ПДВ встановлено, що при експорті товарів ставка податку на додану вартість становить "0" відсотків до бази оподаткування.

Відповідно до пп. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Згідно пп. 7.7.2. п.7.7. ст. 7 Закону про ПДВ якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підставою для отримання відшкодування ПДВ, відповідно до пп. 7.7.3. п. 7.7. ст. 7 Закону про ПДВ, пп. 2.2. п. 2 Порядку відшкодування ПДВ є податкова декларація, оформлена у відповідності до „Порядку заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість” затвердженої наказом ДПА України від 30.05.1997р. № 166.

Матеріалами справи доведено, що державне підприємство "Ковалівський спиртовий завод" здійснило в лютому 2008р. експортну операцію, а тому правомірно, відповідно до Закону про ПДВ, застосувало нульову ставку податку. Оскільки, з даної операції у підприємства в лютому 2008р. не виникло зобов’язань по податку на додану вартість, у зв’язку з чим податковою інспекцією безпідставно донараховано платнику податкове зобов’язання в сумі 12625.00 грн. та зменшено на дану суму бюджетне відшкодування заявлене до відшкодування на рахунок банку в березні 2008року.

Доводи податкової інспекції щодо того, що контракт №03-01-2/6 від 24.01.2007р. укладений між Тернопільським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілочної промисловості «Тернопільсьпирт»та ЗАТ «Завод Молдавізоліт», а також договір комісії № 03-01-2/6-1к від 10.05.2007р. укладений між Тернопільським обласним державним об’єднанням спиртової та лікеро-горілочної промисловості «Тернопільсьпирт»та Державним підприємством «Ковалевський спиртовий завод», на виконання яких здійснена експортна операція в лютому 2008р. є нікчемними, судом відхиляються, оскільки:

- продукція відвантажена в лютому 2008р. на виконання контракту № 03-01-2/7 від 24.01.2008р. та договору комісії № 03-01-2/7к від 24.01.2008р , що підтверджується вантажно - митною декларацією № /8/000138 від 06.02.2008р. в графі 44 якої зазначено перелік документів на підставі яких здійснюється поставка, в тому числі контракт та договір комісії, а тому зазначені податковою інспекцією контракт та договір комісії укладені в 2007р. не мають відношення до даної поставки;

- актом перевірки не підтверджено нікчемність зовнішньоекономічного контракту, а саме недієздатність покупця продукції ЗАТ "Завод Молдавізоліт", місцезнаходження якого в контракті та ВДМ зазначено республіка Молдова. Посилання інспекції на інформацію в листі Торговельно - економічної місії у складі Посольства України в Республіці Молдова від 01.06.2007р. №01-04/182, в якому зазначено про відсутність в Державному регістрі відомостей щодо реєстрації такого товариства, то слід зазначити, що відповідно до Цивільного кодексу та Законів республіки Молдова "Про державну реєстрацію підприємств і організацій", "Про підприємництво і підприємства" підприємство стає суб’єктом права з моменту його державної реєстрації, яка проводиться Державною реєстраційною палатою Департаментом інформаційних технологій та їх органами на місцях. Оскільки такого доказу відповідачем не надано, а тому відсутність даних про товариство в Державному регістрі, які заносяться після державної реєстрації підприємства, не є безперечним доказом створення та діяльності товариства з порушенням законодавства республіки Молдова. Не доведено відповідачем належними доказами невідповідність укладеного контракту чинному законодавству України, що регулює порядок укладення та виконання зовнішньоекономічних контрактів .

- також, не доведено відповідачем нікчемність (недійсність) договору комісії, так як такий укладений повноважними особами, що мають відповідний обсяг цивільної дієздатності ( від "Тернопільспирт" договір підписаний заступником на підставі довіреності, а від заводу директором на підставі статуту), договір укладений в письмовій формі, спрямований на реальне його виконання, тобто відповідає ст. 203 Цивільного кодексу України.

Крім того, акт документальної перевірки №139-15/00375059 від 19.05.2008р., на підставі якого прийнято спірне рішення, не може бути носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства, оскільки містить інформацію яка не була предметом перевірки, що є не допустимим відповідно до пп. 2.3.4 п. 2.3 Порядку проведення перевірки.

Так, на сторінці 7 акту зазначено про перевірку достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування за березень 2007р., тоді як перевіркою даний період не охоплювався; на сторінці 10,11 акту перевірки встановлюється порядок правильності визначення податкового зобов’язання за лютий місяць 2007р.та жовтень 2007р., хоча розділ 3.3.1 передбачає правильність визначення податкових зобов’язань за лютий 2008р.; на ст. 10, 11 даного акту у розділі 3.3.1 податкова інспекція зазначає про здійснення поставки по договору комісії №03-01-2/7к від 24.01.2008р. та контракту №03-01-2/7 від 24.01.2008р., ,а у висновках визнається нікчемним контракт №03-01-2/6 від 24.01.2007р. та договір комісії №03-01-2/6к від 10.05.2007р..

При таких обставинах, відповідач не довів належними доказами порушення позивачем норм Закону про ПДВ при декларуванні до бюджетного відшкодування в березні 2008р. 12625.00 грн. ПДВ, у зв’язку з чим оскаржуване податкове повідомлення рішення №/0 від 26.05.2008р. підлягає скасуванню.

Відповідно до п.7.7.8. п.7.7.ст.7 Закону про ПДВ заявлені до відшкодування суми ПДВ, що оскаржуються в судовому порядку, підлягають до відшкодування протягом п’яти робочих днів, наступних за днем одержання остаточного судового рішення у даній справі, а тому вимоги позивача в цій частині задовольняються з врахуванням даної норми закону, враховуючи право відповідача на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду .

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 86, 94, 160-163, п. 6 розділу Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення №/0 від 26.05.2008р., прийняте Бучацькою міжрайонною державною податковою інспекцією (Монастирським відділенням), щодо зменшення бюджетного відшкодування по податку на додану вартість в сумі 12625.00 грн. заявленого Державним підприємством „Ковалевський спиртовий завод” у березні 2008р.

3. Зобов’язати Бучацьку міжрайонну державну податкову інспекцію (Монастирське відділення) на протязі п’яти робочих днів після одержання остаточного рішення у адміністративній справі № 7а/87-2286 відшкодувати з врахуванням даного рішення на розрахунковий рахунок Державного підприємства „Ковалевський спиртовий завод” 12625 грн. податку на додану вартість.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі (25.09.2008р.) до Львівського апеляційного адміністративного суду, а протягом 20 днів після подання заяви - подати апеляційну скаргу.

Суддя                                                                                                    М.С. Стадник