ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.08 р.                     Справа № 7/72

Господарський суд Донецької області у складі судді Е.В. Сгари

При секретарі судового засідання Х.Р. Косьміній

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер” смт. Новодонецьке

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтостроймонтаж” м. Донецьк

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк

Предмет спору: стягнення заборгованості у сумі 345 600, 00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Жолоб Я.С. – дов.№1/25 від 24.01.2008 р.;

від відповідача: не з’явився;

від третьої особи: не з’явився.

У судовому засіданні 03.07.2008 р. розгляд справи оголошено закінченим відповідно до ст.85 ГПК України та оголошена перерва для підготовки повного тексту рішення до 11.07.2008 р. на підставі ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство „Добропіллявугілля” м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер” смт. Новодонецьке звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтобудмонтаж” м. Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 345 600 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на рахунок №3798 від 31.03.2005 р. на суму 244 992 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру №3798 від 31.03.2005 р.; акт прийому-передачі вугільної продукції у кількості 638 тн; рахунок №3718 від 29.03.2005 р. на суму 75 648 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру №3718 від 29.03.2005 р.; акт прийому-передачі вугільної продукції у кількості 197 тн; рахунок №3897 від 31.03.2005 р. на суму 24 960 грн. 00 коп.; рахунок-фактуру №3897 від 31.03.2005 р.; акт прийому-передачі вугільної продукції у кількості 65 тн; договір постачання вугільної продукції №57/ГП-38/01.05 від 31.01.2005 р.; претензію №01/213 від 03.03.2008 р.; лист №01/180 від 26.02.2007 р.; лист №7-266 від 28.03.2008 р.; лист №01/269 від 18.03.2008 р.; лист №7-333 від 12.04.2007 р.; акт звірки за розрахунками за відвантажену вугільну продукцію станом на 31.05.2005 р.; акт прийому-передачі від 01.06.2005 р.; передатний баланс до ВП „Шахта „Піонер” на 01.06.2005 р.; передатний баланс на 31.05.2005 р.

Заявою від 01.07.2008 р. №11/707 позивач уточнив найменування відповідача, зазначивши його як – Товариство з обмеженою відповідальністю „Шахтостроймонтаж”. У судовому засіданні 03.07.2008р. позивач зазначив, що заборгованість виникла за неоплачену поставку вугільної продукції, яка здійснена у березні 20005р., що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання. Разом з цим вважає, що період виникнення заборгованості починається з моменту підписання передатного балансу на 31.05.2005р., тобто з травня 2005 р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 345 600 грн. 00 коп., яка виникла внаслідок несплати за відвантажену вугільну продукцію у березні 2005р.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт наявності заборгованості за відвантажене вугілля у березні 2005 р. перед позивачем у сумі 345 600 грн. 00 коп., проте, у відзиві №15 від 01.07.2008 р. позовні вимоги не визнав у зв’язку із спливом строку позовної давності.

Ухвалою суду від 27.05.2008 р. до участі у справі залучено як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство „Донецька вугільна енергетична компанія” м. Донецьк.

Третя особа у жодне судове засідання не прибула, вимоги ухвал господарського суду Донецької області не виконала, письмових пояснень стосовно обставин справи не надала, хоча про дату та час судових засідань була належним чином повідомлена, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст.67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів; підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Між ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” (Постачальник) та відповідачем (Покупець) укладено договір на постачання вугільної продукції №57/ГП-38/01.05 від 31.01.2005 р. (далі по тексту Договір) з додатками, без протоколу розбіжностей та додаткових угод. Договір підписаний обома сторонами та укладено на термін до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за цим договором.

Згідно п.1.1 Договору, постачальник на умовах передбачених цим договором, поставляє вугільну продукцію у відповідності до специфікацій, які є невід’ємною частиною цього договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що споживач (відповідач) здійснює передплату вугілля шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок та зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Постачальник виставив відповідачу на оплату рахунок № 3718 від 29.03.2005р. та рахунок-фактуру № 3718 від 29.03.2005р., рахунок № 3798 від 31.03.2005р. та рахунок-фактуру № 3798 від 31.03.2005р., рахунок № 3897 від 31.03.2005р. та рахунок-фактуру № 3897 від 31.03.2005р.

Факт отримання вищезазначених рахунків та рахунків-фактур у дати, зазначені на відповідних рахунках, та їх несплати визнаний представником відповідача у судовому засіданні 17.06.2008р., що зафіксовано відповідним протоколом судового засідання.

На виконання умов договору, Постачальник поставив відповідачу вугілля марки Гкт0-100 на загальну суму 345 600 грн. 00 коп. без отримання попередньої оплати від останнього, зокрема:

Ш          29.03.2005р. 197 тн вугілля марки Гкт0-100 на суму 75 648 грн. 00 коп., що підтверджено актом прийому-передачі вугільної продукції до рахунку №3718 від 29.03.2005 р., підписаним представниками обох сторін без зауважень;

Ш          31.03.2005р. 638 тн вугілля марки Гкт0-100 на суму 244 992 грн. 00 коп., що підтверджено актом прийому-передачі вугільної продукції до рахунку №3798 від 31.03.2005 р., підписаним представниками обох сторін без зауважень;

Ш          31.03.2005р. 65 тн вугілля марки Гкт0-100 на суму 34 690 грн. 00 коп., що підтверджено актом прийому-передачі вугільної продукції до рахунку №3897 від 31.03.2005 р., підписаним представниками обох сторін без зауважень.

Факт отримання від позивача вугілля марки Гкт0-100 на загальну суму 345 600 грн. 00 коп. також підтверджений відповідачем у судовому засіданні.

У вказаних вище актах прийому-передачі та рахунках-фактурах зазначено, що вантажовідправником є ДП „Добропіллявугілля” шахта Піонер.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №492 від 18.08.2004 р. створене ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”. Відповідно до п.13 цього наказу, ДП „Добропіллявугілля” реорганізовано шляхом виділення з його складу відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер” та приєднання його до складу ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України №237 від 26.04.2005 р. ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” реорганізована шляхом виділення з його складу відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер” та приєднання його до складу ДП „Добропіллявугілля”.

Таким чином, в період виникнення заборгованості за відвантажене вугілля (березень 2005 р.), відокремлений підрозділ „Шахта „Піонер”, який є фактичним вантажовідправником вугільної продукції, знаходився у складі ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”.

Згідно передатного балансу від 31.05.2005 р., з розшифровкою статей, ВП „Шахта „Піонер” ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” здав, а ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” прийняв заборгованість ТОВ „Шахтостроймонтаж” у сумі 345600грн. за березень 2005р.

Згідно передатного балансу по ВП „Шахта Піонер” на 1 червня 2005р., затвердженого Міністерством палива та енергетики України, ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” передав, а ДП „Добропіллявугілля” прийняв дебіторську заборгованість ТОВ „Шахтостроймонтаж” у сумі 345 600 грн.

За таких обставин, відповідач має заборгованість за березень 2005 р. у сумі 345 600 грн. перед ДП „Добропіллявугілля” в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер”, тобто перед позивачем.

Разом з цим, оскільки відповідач наполягає на тому, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права, суд відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України при розгляді справи застосовує позовну давність.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 цього ж кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” в особі ВП „Шахта Піонер” довідалась про порушення свого права у березні 2005р., коли відповідач не оплатив виставлені рахунки за поставлену вугільну продукцію. Посилання на виставлені рахунки є й у відповідних актах прийому-передачі, підписаних як представником постачальника так і представником відповідача.

Відповідно до пункту 3.3 Статуту Державного підприємства „Добропіллявугілля”, затвердженого Міністром вугільної промисловості України наказом № 497 від 16 жовтня 2006р., Державне підприємство „Добропіллявугілля” є правонаступником всіх прав та обов’язків ДП „Донецька вугільна енергетична компанія”, пов’язаних з діяльністю відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер”.

Згідно ст.262 Цивільного кодексу України, заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

З позовом про стягнення заборгованості у сумі 345 600 грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем відвантаженої у березні 2005 р. вугільної продукції, позивач звернувся лише 22.05.2008 р., про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті.

Враховуючи викладене, строк позовної давності для звернення з вимогою стягнути з відповідача борг за березень 2005 р. позивачем пропущений.

Згідно п.4 ст.267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Причини пропуску строку позовної давності позивач у судовому засіданні не пояснив.

Виходячи з обставин справи та пояснень позивача суд не визнає поважними причини пропущення строку позовної давності.

З огляду на вищевикладене, посилання позивача на той факт, що спірна заборгованість виникла з травня 2005р., в обґрунтування чого він посилається на передатний баланс від 31.05.2005р. з розшифровкою статей, згідно якого ВП „Шахта „Піонер” ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” здав, а ДП „Донецька вугільна енергетична компанія” прийняв заборгованість ТОВ „Шахтостроймонтаж” у сумі 345600грн. за березень 2005р., судом до уваги не приймається та визнається необґрунтованою і безпідставною.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення з ТОВ „Шахтостроймонтаж” суми заборгованості за несплачену вугільну продукцію, відвантажену у березні 2005 р. в розмірі 345 600 грн., у зв’язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст.256, 257, 262, 267, 526, 527, 530, 538 Цивільного кодексу України, ст.ст.67, 193 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 32, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, господарський суд –

ВИРIШИВ :

У задоволенні позовних вимог Державного підприємства „Добропіллявугілля” м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу „Шахта „Піонер” смт. Новодонецьке про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Шахтостроймонтаж” м. Донецьк заборгованості у сумі 345 600, 00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дати його прийняття.

Суддя