ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.08 Справа № 4/8

Господарський суд Львівської області в складі судді Гриців В.М. при секретарі Москалі Р.М. з участю представників: позивача Швайки І.О., Волкової О.Л., відповідача Ковби В.А., Янковської І.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Дормедобладнання” до Львівської державної залізниці про: зобов’язання відповідача прийняти цифровий томограф SUPERIX 180-№-12, вартістю 2452500 грн., який знаходиться на складі у позивача, та підписати акт приймання-передачі цього обладнання; стягнення з відповідача 2452500 грн. в якості оплати за договором поставки №Л/НВС-041154/НЮ

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Дормедобладнання” звернулося з позовом до Львівської державної залізниці, просить суд зобов’язати відповідача виконати зобов’язання до договором поставки №Л/НВС-041154/НЮ від 05 жовтня 2004 року, а саме прийняти цифровий томограф SUPERIX 180-№-12, вартістю 2452500 грн., який знаходиться на складі у позивача, та підписати акт приймання-передачі цього обладнання, стягнути з відповідача 2452500 грн. в якості оплати за договором поставки №Л/НВС-041154/НЮ від 05 жовтня 2004 року. Позивач стверджує, що відповідач не перерахував позивачу авансового платежу протягом 15 днів з дня підписання Договору –5 жовтня 2004 року, як це визначено п.7.2. договору, що вплинуло на строки виконання позивачем договірних зобов’язань. Адже обладнання повинно бути поставлене протягом 60 днів з дня перерахування авансового платежу. Позивач 28 грудня 2004 року, відповідно до видаткової накладної № РН-33 поставив відповідачу рентген-діагностичний апарат INTEGRON SE (кількість 3 штуки), апарат УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V (кількість 2 штуки) на загальну суму 2733000,00 грн. та встановив, змонтував і налагодив це обладнання. Авансових платежів від відповідача не поступало, навпаки, відповідач прострочив оплату поставленого товару більш, ніж на рік. Цифровий томограф SUPERIX 180-N-12, вартістю 2452500,00 грн. знаходиться на складі у позивача і до теперішнього часу такий відповідачем не прийнято. Вважає, що зобов’язання за договором виконав достроково і належним чином, що не суперечить положенням ст.ст. 531, 538 Цивільного Кодексу України, якою передбачено право боржника виконати свій обов’язок достроково. Договором не заборонено дострокове виконання обов'язку поставки товару. Визначено було лише обов'язок оплатити авансовий платіж, а також саме до дати оплати авансу поставлено термін виконання обов'язку позивача поставити товар.

Представник позивача надав суду реєстр платіжних доручень за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004р. та копії банківських виписок згідно з якими відповідач перерахував позивачу з призначенням платежу „Кредиторська заборгованість за медобладнання за договором № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. Без ПДВ” суму 2733000,00 грн., а саме: 25 вересня 2006 року платіжним дорученням № 751 100000,00 грн., 26 вересня 2006 року платіжним дорученням № 752 50000,00 грн., 29 вересня 2006 року платіжним дорученням № 762 100000,00 грн., 2 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 777 200000,00 грн., 3 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 781 100000,00 грн., 6 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 785 50000,00 грн., 9 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 793 50000,00 грн., 17 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 845 50000,00 грн., 23 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 867 50000,00 грн., 26 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 885 50000,00 грн., 24 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1014 50000,00 грн., 27 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1033 50000,00 грн., 29 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1045 100000,00 грн., 30 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1061 300000,00 грн., 5 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1081 50000,00 грн., 6 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1096 25000,00 грн., 7 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1100 25000,00 грн., 18 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1157 50000,00 грн., 21 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1190 25000,00 грн., 22 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1198 25000,00 грн., 4 січня 2007 року платіжним дорученням № 1 100000,00 грн., 5 січня 2007 року платіжним дорученням №5 50000,00 грн., 27 лютого 2007 року платіжним дорученням № ,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Вважає, що загальний зміст договору в добровільному порядку сторонами змінено не було, сторони не зверталися до суду з позовною заявою про врегулювання спору щодо укладення додаткової угоди. Договірне зобов'язання, визначене 05 жовтня 2004 року під час підписання договору, існує. Твердження про те, що позовна заява подана поза межами строку позовної давності не відповідає дійсності і є штучною спробою уникнути примусового виконання прийнятих на себе договірних обов'язків.

Представник позивача, на відміну від позивача, стверджує, що відповідач хоча із порушенням визначеного договором терміну, але виконав свої зобов'язання з перерахування авансового платежу за договором. Зазначений обов'язок виконаний остаточно 27 лютого 2007 року. Суть позовних вимог не передбачає стягнення грошових коштів як авансу за договором, оскільки такий аванс вже отримано. Підставою для звернення до суду стала неможливість в договірному порядку врегулювати питання щодо добровільного виконання відповідачем своїх обов'язків за договором, а саме: прийняти і оплатити товар. Таким чином, посилання на те, що у позові необхідно відмовити у зв'язку з перебігом строку позовної давності не відповідає реальним обставинам справи і фактичним відносинам між сторонами. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також представник позивача в судовому засіданні 08 квітня 2008 року заявив, що стягувана сума 2452500,00 грн. не є вартістю цифрового томографа SUPERIX 180-N-12, як це зазначено у специфікації до договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., а така є заборгованістю відповідача за названим договором. На запитання суду представник позивача додатково пояснив, що сплачені відповідачем кошти в сумі 2733000,00 грн. позивач обіковує наступним чином: 2592500,00 грн. - як попередня оплата за договором № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., а 140500,00 грн. –як частина дебіторської заборгованості за відвантажений товар, подав бухгалтерську довідку щодо обліку розрахунків між ТОВ „Дормедобладнання" та ДТГО „Львівська залізниця".

На вимогу суду представник позивача не назвав і не надав суду первинних документів, що слугували підставою вказаного бухгалтерського обліку розрахунків між ТОВ „Дормедобладнання" та ДТГО „Львівська залізниця", не пояснив суду на якій підставі кошти в сумі 2733000,00 грн., сплачені відповідачем після дати поставки медобладнання на таку ж суму, як кредиторська заборгованість за договром поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., позивач обіковує у сумі 2592500,00 грн. - як попередню оплату та 140500,00 грн. - як частину дебіторської заборгованості. Не пояснив суду представник позивача й те, яким чином із загальної суми 1083000,00 грн., перерахованих відповідачем 27 лютого 2007 року платіжним дорученням № 534 із призначенния платежу „Кредиторська заборгованість за медобладнання за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. Без ПДВ”, кошти розподілені за різними призначеннями.

Відповідач позов заперечує. Стверджує, що позивач поставив три рентген-діагностичних апарати INTEGRON SE і два апарати УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V без перерахування залізницею авансового платежу та без її письмової заявки на постачання цього товару, що суперечить положенням пунктів 5.1., 7.2. договору № Л/НВС-041154/НЮ. Твердження Позивача про те, що залізницею було проведено перерахування авансового платежу платіжними дорученнями не відповідає дійсності. В графі «Призначення платежу»даних платіжних доручень зазначено, що проводиться оплата кредиторської заборгованості. Тобто, Львівська залізниця оплачувала вартість фактично поставленої продукції на загальну суму 2 733 000 грн., а не проводила попередню оплату у розмірі 50 % вартості товару , що становить 2 592 750 грн. Листами від 4 лютого 2005 року, від 10 і 21 березня 2005 року, від 26 липня 2006 року відповідач повідомляв позивача про те, що не буде приймати цифровий томограф на суму 2 454 500 грн. оскільки термін дії договору № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. закінчився. Відповідач також вважає, що позивач пропустив трирічний строк позовної давності та подав заяву , в якій відповідно до ст.267 Цивільного кодексу України просить суд застосувати позовну давність. Свою позицію пояснює наступним. Відповідно до п. 7.2 Договору № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. умовами оплати за товар є 50 відсотків попередньої оплати через 15 днів після підписання договору на рахунок Продавця ( ТзОВ „Дормедобладнання"). Львівська залізниця не здійснила попередню оплату у визначений договором строк. Отже, позивач дізнався про порушення його прав ще до закінчення дії договору, тобто 21 жовтня 2004 року. Відповідно, з цієї дати й почався перебіг позовної давності, а тому позивач пропустив визначений ст.257 Цивільного кодексу строк позовної давності, тривалістю у 3 роки, який закінчився 21 жовтня 2007 року.

Представник відповідача позов заперечив повністю, як незаконний і безпідставний, просить суд відмовити у позові та застосувати строк позовної давності, про що подав заяву.

В судовому засіданні 18 квітня 2008 року оголошувалась перерва до 23 квітня 2008 року для проголошення рішення.

Розглянув матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін, дослідив надані докази суд вважає, що в позові слід відмовити повністю з наступних підстав.

В силу статтей 11, 13, 14 Цивільного Кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інші правочини. У випадках, встановлених договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або ненастання певної події. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов’язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з матеріалами справи сторони 05 жовтня 2004 року уклали договір поставки № Л/НВС-041154/НЮ. За умовами договору і додатку № 1 до договору позивач (постачальник) зобов'язався поставити, провести монтаж та наладку і передати в зумовлені строки у власність відповідачу (покупець) рентген-діагностичну апаратуру для медичних закладів Львівської залізниці (товар) три рентген-діагностичних апарати INTEGRON SE загальною вартістю 2139000 грн. без ПДВ, два апарати УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V загальною вартістю 594000 грн., один цифровий томограф SUPERIX 180-N-12 вартістю 2452500 грн., а відповідач (покупець) зобов'язався прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату, відповідно до умов даного договору. Загальна сума договору становить 5185000,00 грн. Згідно з пунктами 5.1., 5.2., 7.2. договору товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 60 днів від дня перерахування покупцем постачальнику авансового платежу. Поставка здійснюється силами та транспортом постачальника без сплати мита. Умовами оплати за товар є п'ятдесят відсотків попередньої оплати через 15 днів після підписання договору. Залишок коштів покупець сплачує постачальнику за прийнятий товар не пізніше 20 днів з дати поставки за умови своєчасного надання акту прийому-передачі товару, пред’явлення постачальником рахунку-фактури, податкової накладної, документів якості на поставлений товар. Договором також визначена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов’язань, зокрема у разі порушення строків оплати покупець ( відповідач) сплачує постачальнику ( позивач) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки, включаючи день оплати. Сторони встановили, що сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов’язань. (п.11). Строк дії договору сторони визначили з моменту його підписання до 31 грудня 2004 року (п.15.2.) .

Отже, за умовами договору, відповідач зобов’язаний був через 15 днів після дати його підписання, тобто 21 жовтня 2004 року, перерахувати позивачу авансовий платіж у розмірі п'ятдесят відсотків від загальної суми договору, що становить 2592500,00 грн. Відповідно, позивач не пізніше 60 днів від дня перерахування йому авансового платежу зобов’язаний був поставити відповідачу товар своїми силами та транспортом без сплати мита.

Відповідно до вимог ст. ст. 526, 530, 531 Цивільного Кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов’язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Боржник має право виконати свій обов’язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов’язання.

В силу ст. 538 Цивільного Кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов’язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідач не перераховував авансового платежу позивачу ні у термін, визначений договором, ані в інший період, про що стверджують і позивач у позовній заяві, і відповідач. Більш того, після закінчення строку дії договору, відповідач листами від 4 лютого 2005 року, від 10 і 21 березня 2005 року, від 26 липня 2006 року просив позивача не поставляти обладнання за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05 жовтня 2004 року.

Позивач 28 грудня 2004 року поставив відповідачу обладнання Рентген-діагностичний апарат INTEGRON SE (кількість 3 штуки); Апарат УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V (кількість 2 штуки) на загальну суму 2733000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-33 від 28 грудня 2004 року, встановив, змонтував і налагодив це обладнання.

Майже через два роки після поставки відповідач оплатив вартість отриманого медичного обладнання на загальну суму 2733000,00 грн., а саме : 25 вересня 2006 року платіжним дорученням № 751 перераховано 100000,00 грн., 26 вересня 2006 року платіжним дорученням № 752 перераховано 50000,00 грн., 29 вересня 2006 року платіжним дорученням № 762 перераховано 100000,00 грн., 2 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 777 перераховано 200000,00 грн., 3 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 781 перераховано 100000,00 грн., 6 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 785 перераховано 50000,00 грн., 9 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 793 перераховано 50000,00 грн., 17 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 845 перераховано 50000,00 грн., 23 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 867 перераховано 50000,00 грн., 26 жовтня 2006 року платіжним дорученням № 885 перераховано 50000,00 грн., 24 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1014 перераховано 50000,00 грн., 27 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1033 перераховано 50000,00 грн., 29 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1045 100000,00 грн., 30 листопада 2006 року платіжним дорученням № 1061 перераховано 300000,00 грн., 5 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1081 перераховано 50000,00 грн., 6 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1096 перераховано 25000,00 грн., 7 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1100 перераховано 25000,00 грн., 18 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1157 перераховано 50000,00 грн., 21 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1190 перераховано 25000,00 грн., 22 грудня 2006 року платіжним дорученням № 1198 перераховано 25000,00 грн., 4 січня 2007 року платіжним дорученням № 1 перераховано 100000,00 грн., 5 січня 2007 року платіжним дорученням № 5 перераховано 50000,00 грн., 27 лютого 2007 року платіжним дорученням № 534 перераховано 1083000,00 грн. Як зазначено у платіжних документах, відповідач перерахував позивачу вказані суми з призначенням платежу: „Кредиторська заборгованість за медобладнання за договором № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. Без ПДВ”.

Таким чином, факт відсутності попередньої оплати за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. очевидний. Адже суму 2733000,00 грн., заборговану за поставлене медичне обладнання, відповідач сплачував позивачу майже через два роки після поставки цього обладнання.

Не обгрунтовані й не підтверджені первинними документами твердження представника позивача про те, що стягувана сума 2452500,00 грн. не є вартістю цифрового томографа SUPERIX 180-N-12, як це зазначено у специфікації до договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. та у видатковій накладній № РН-33 від 28 грудня 2004 року, а така є заборгованістю відповідача за названим договором, оскільки сплачені відповідачем кошти в сумі 2733000,00 грн. позивач обліковує: суму 2592500,00 грн. - як попередню оплату за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. ( 50 % від загальної суми договору 5185000,00 грн.), а суму 140500,00 грн. –як частину дебіторської заборгованості за відвантажений товар. Таких документів представник позивача на вимогу суду не назвав і не надав суду. Не пояснив суду представник позивача й те, яким чином та на якій підставі позивач розподілив за різним призначенням кошти із загальної суми 1083000,00 грн., перерахованої відповідачем 27 лютого 2007 року платіжним дорученням № 534 із призначенния платежу „Кредиторська заборгованість за медобладнання за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. Без ПДВ”.

За таких обставин бухгалтерська довідка щодо обліку розрахунків між ТОВ „Дормедобладнання” та ДТГО „Львівська залізниця” за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., підписана головним бухгалтером та бухгалтером, а не керівником чи іншою належним чином уповноваженою особою, не є належним і допустимим доказом.

Суд не приймає до уваги й акт звірки взаєморозрахунків між ТОВ „Дормедобладнання" та ДТГО „Львівська залізниця” за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. станом на 20 березня 2008 року, бо такий не підписано відповідачем.

Виходячи з викладеного твердження представника позивача про сплату відповідачем 2592500,00 грн. авансових платежів за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. не доведені та спростовуються названими доказами і фактичними обставинами справи.

Згідно з ст.ст. 627, 628, 629, 631 Цивільного Кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, визначенні на власний розсуд його умов. Договір є обов’язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов’язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Як зазначено вище, сторони 05 жовтня 2004 року уклали договір поставки № Л/НВС-041154/НЮ, за умовами якого позивач зобов’язався не пізніше 60 днів від дня перерахування авансового платежу своїми силами та транспортом поставити відповідачу три рентген-діагностичних апарати INTEGRON SE загальною вартістю 2139000 грн. без ПДВ, два апарати УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V загальною вартістю 594000 грн., один цифровий томограф SUPERIX 180-N-12 вартістю 2452500 грн. Сторони встановили, що попередня оплата у розмірі 50 відсотків від загальної суми договору 5185000,00 грн. повинна бути сплачена відповідачем через 15 днів після підписання договору. Договором також визначена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов’язань, зокрема у разі порушення строків оплати покупець (відповідач) сплачує постачальнику (позивач) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки, включаючи день оплати. Сторони визначили, що сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання взятих на себе зобов’язань. Строк дії договору сторони визначили з моменту його підписання до 31 грудня 2004 року.

Отже, відповідач зобов’язаний був 21 жовтня 2004 року перерахувати позивачу авансовий платіж у розмірі п'ятдесят відсотків від загальної суми договору, що становить 2592500,00 грн. Лише за цієї умови у позивача виникло зобов’язання за договором не пізніше 60 днів від дня перерахування йому авансового платежу поставити відповідачу товар своїми силами та транспортом. При цьому здійснити свої права і виконати свої обов’язки відповідно до договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ сторони повинні були впродовж строку названого договору.

Судом встановлено, що відповідач не перераховував позивачу 2592500,00 грн. попередньої оплати за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., проте позивач поставив відповідачу три рентген-діагностичних апарати INTEGRON SE і два апарати УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V, що стверджено видатковою накладною № РН-33 від 28 грудня 2004 року, виписаною позивачем. Цифровий томограф SUPERIX 180-N-12 у накладній не вказаний. Представник позивача не пояснив суду чому, достроково виконуючи зобов’язання за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р., позивач не поставив відповідачу разом з названим медичним обладнанням й цифровий томограф SUPERIX 180-N-12.

З наданої позивачем суду вантажної митної декларації, витягу з інвентаризаційного опису товарів на складі вбачається, що цифровий томограф SUPERIX 180-N-12 придбаний ним у серпні 2004 року, тобто до укладення договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ і такий знаходиться у позивача. Суду не надано жодного доказу того, що позивач в межах строку дії договору повідомляв відповідача про заплановану поставку цифрового томографа SUPERIX 180-N-12 чи своїми силами та транспортом, як це передбачено п.5.2. договору, поставив відповідачу цифровий томограф SUPERIX 180-N-12 вартістю 2452500,00 грн., а відповідач відмовився такий прийняти й підписати акт приймання-передачі обладнання. Довіреність ЯЗБ № 761995, видана відповідачем Танчію Юрію Петровичу 27 грудня 2004 року на отримання три рентген-діагностичних апарати INTEGRON SE, двох апаратів УЗД Caris Plus Ecograph 100-240 V та одного цифрового томографа SUPERIX 180-N-12 свідчить про уповноваження особи на отримання цінностей, проте не є доказом вказаних обставин.

Строк договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ закінчився 31 грудня 2004 року. Впродовж строку названого договору сторони не здійснили своїх прав щодо захисту свого цивільного права або інтересу й не виконати своїх обов’язків стосовно сплати авансового платежу, поставки цифрового томографа SUPERIX 180-N-12. В силу закону закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

В даному випадку позивач не звернувся з позовом про відповідальність за невиконання чи неналежне виконання договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ. Предметом позову є вимога про взаємне виконання сторонами зобов’язань за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 5 жовтня 2004 року, не виконаних сторонами під час дії договору –з дати його укладення до 31 грудня 2004 року. А отже, мова йде про зміну умов договору в частині строку договору, що в силу ст.651 Цивільного Кодексу України допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач не надав суду жодних доказів його звернення до відповідача з пропозицією про зміну умов договору.

Після закінчення строку дії договору відповідач листами від 4 лютого 2005 року, від 10 і 21 березня 2005 року, від 26 липня 2006 року просив позивача не поставляти обладнання за договором поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05 жовтня 2004 року з підстав закінчення строку дії договору та несплати ним авансового платежу, і попереджував, що в іншому випадку буде змушений відмовлятись від прийняття обладнання, що свідчить про відсутність згоди відповідача на зміну умов договору щодо строку його дії.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача не доведені належними і допустимими доказами та не грунтуються на законі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання.

За умовами договору поставки № Л/НВС-041154/НЮ від 05.10.2004 р. відповідач зобов’язаний був 21 жовтня 2004 року перерахувати позивачу авансовий платіж у розмірі п'ятдесят відсотків від загальної суми договору, що становить 2592500,00 грн. Лише за цієї умови у позивача виникло зобов’язання за договором не пізніше 60 днів від дня перерахування йому авансового платежу поставити відповідачу товар своїми силами та транспортом.

Суд на підставі наданих доказів встановив, що відповідач не перераховував позивачу жодного авансового платежу ні у термін, визначений договором, ані в інший період, про що позивачу було відомо. Отже, позивач дізнався про порушення його права ще 21 жовтня 2004 року. Відповідно, з цієї дати й почався перебіг позовної давності, який закінчився 21 жовтня 2007 року. Позивач у межах визначеного ст. 257 Цивільного кодексу України строку позовної давності, тривалістю у 3 роки не звертався до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (про спонукання відповідача виконати зобов’язання за договором –перерахувати авансовий платіж).

Відповідно до вимог ст.ст.33,34 ГПК України обов’язком сторони є належними і допустимими доказами доводити суду обставини, які є підставою вимог чи заперечень.

Виходячи з викладеного вище суд відмовляє у позові не з підстав пропуску без поважних причин строку для звернення з позовом, а з підстав недоведеності позову.

Керуючись ст.ст.4, 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 32, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд–

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                       Гриців В.М.