КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2008                                                                                           № 36/30

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Отрюха Б.В.

суддів:           Верховця А.А.

Бондар С.В.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - представник не з’явився

від відповідача - Триньова Я.О. – юр.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватне підприємство "Либідь-А"

на рішення Господарського суду м.Києва від 31.03.2008

у справі № 36/30 (Трофименко Т.Ю.)

за позовом                               Приватне підприємство "Либідь-А"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Діловий Центр"

про                                                  визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 31.03.2008р. у справі №36/30 в задоволені позовних вимог ПП „Либідь-А” про визнання недійсним договору оренди приміщення було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно було прийнято з порушенням вимог чинного законодавства.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, колегією встановлено наступне:

01.05.2005р. між ТОВ „Компанія Діловий центр” та ПП „Либідь-А” був укладений договір № 96-05 оренди приміщення. Даний договір був укладений на підставі договору №207 від 07.04.2003р., укладеного між ЗАТ „АТЕК” та ТОВ „Компанія Діловий центр”.

Відповідно до п.1.1. договору оренди приміщення № 96-05 від 01.05.2005р. ТОВ „Компанія Діловий центр” передало, а ПП „Либідь-А” прийняло в тимчасове користування приміщення загальною площею 500 кв.м., яке знаходиться в будинку №2А по вул.. Чистяківській у м. Києві.

Позивач – ПП „Либідь-А” звернувся з позовом до ТОВ „Компанія Діловий центр” про визнання недійсним договору оренди № 96-05 від 01.05.2005р., оскільки вважає, що при укладенні вказаного договору позивач був введений в оману з боку орендодавця, а саме щодо надання власником приміщення – ЗАТ „АТЕК” – згоди ТОВ „Компанія Діловий центр” на укладення з ПП „Либідь-А” спірного договору оренди.

Так, позивач стверджує, що ЗАТ „АТЕК” не надавало згоди ТОВ „Компанія Діловий центр” на укладення з ПП „Либідь-А” договору оренди приміщення загальною площею 500 кв.м., яке знаходиться в будинку №2А по вул.. Чистяківській у м. Києві.

Таким чином позивач вважає, що на підставі ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України договір оренди № 96-05 від 01.05.2005р. має бути визнаний судом недійсним.

Дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про те, що підстав для задоволення позовних вимог немає, а рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, виходячи із наступного:

Відповідно до ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч.1 ст. 229 цього кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману представника підприємства, установи, організації, що уклала угоду, шляхом повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності, або замовчування обставин, що мають істотне значення для угоди (п.13 роз’яснення ВАСУ від 12.03.99 р. №02-5/111).

Позивач стверджує, що він був введений в оману шляхом повідомлення відомостей про те, що ЗАТ „АТЕК” надало відповідачу згоду на укладання з позивачем спірного договору. Позивач стверджує, що в дійсності такої згоди не було.

Як свідчать матеріали справи, 07.04.2003р. між ЗАТ „АТЕК” та ТОВ „Компанія Діловий центр” був укладений договір №207 на виконання робіт по обслуговуванню об’єктів АТЕК.

Згідно умов вказаного договору ЗАТ „АТЕК” доручив, а ТОВ „Компанія Діловий центр” прийняло на себе зобов’язання по обслуговуванню та утриманню будівель, які знаходяться на балансі ЗАТ „АТЕК” за адресою: вул.. Чистяківська, 2, 2а, 4 тощо.

У відповідності до п.2.1.4. вказаного договору ЗАТ „АТЕК” дозволило ТОВ „Компанія Діловий центр” за погодженням з власником здавати в оренду приміщення підприємствам та організаціям, а також фізичним особам з метою отримання прибутку для утримання та обслуговування будівель.

Так, при укладенні спірного договору, сторони визначили, що договір оренди від 01.05.2005р. між ТОВ „Компанія Діловий центр” та ПП „Либідь-А” укладений згідно договору №207 від 07.04.2003р. між ЗАТ „АТЕК” (власник) та ТОВ „Компанія Діловий центр” (орендодавець).

Отже, при укладанні оспорюваного договору позивач був повідомлений про існування договору №207 від 07.04.2003р. між ЗАТ „АТЕК” та ТОВ „Компанія Діловий центр”, на підставі якого ТОВ „Компанія Діловий центр” отримала повноваження на укладання договорів оренди нерухомого майна ЗАТ „АТЕК” з іншими особами.

На час розгляду даної справи договір №207 від 07.04.2003р. є чинним, не визнаний в установленому порядку недійсним та не розірваний.

З урахуванням викладеного колегія вважає безпідставними посилання позивача на те, що при укладенні договору оренди від 01.05.2005р. позивач був введений в оману щодо договору №207 від 07.04.2003р.

Таким чином позовні вимоги позивача про визнання недійсним договору оренди №96-05 від 01.05.2005р. на підставі ч.1 ст.230 Цивільного кодексу України є необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

У своїй апеляційній скарзі позивач також зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що на підставі п.2.1.4. договору №207 від 07.04.2003р. ЗАТ „АТЕК” дозволило ТОВ „Компанія Діловий центр” за погодженням з власником здавати в оренду приміщення підприємствам та організаціям, а також фізичним особам з метою отримання прибутку для утримання та обслуговування будівель.

Проте, позивач зазначає, що відповідач доказів такого погодження з власником суду не надав, а також посилається на Примірну інструкцію з діловодства , затверджену Постановою КМУ від 17.10.1997р. №1153, відповідно до якої „Зовнішнє погодження проектів документів оформляється відповідним грифом. Гриф погодження ставиться нижче підпису на лицьовому боці останнього аркуша проекту документа і включає в себе слово „ПОГОДЖЕНО”, найменування посади особи, з якою погоджується проект документу (включаючи найменування установи), особистий підпис, ініціали та дату погодження”.

За таких обставин позивач вважає, що спірний договір оренди був укладений без погодження з власником.

Такі твердження позивача колегія не може прийняти до уваги, оскільки Примірна інструкція з діловодства, на яку посилається позивач, має повну назву „Примірна інструкція з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органам виконавчої влади” та згідно примітки до неї положення Примірної інструкції поширюються на державні корпорації та концерни, створені на базі ліквідованих міністерств. Таким чином, положення цієї інструкції не регулюють відносини в сфері діловодства серед недержавних суб’єктів господарювання, якими є сторони у справі.

Крім того, до матеріалів справи було залучено копію звернення Генерального директора ТОВ „Компанія Діловий центр” Петриненко І.В. до директора ЗАТ „АТЕК” з проханням погодити договори оренди приміщень по вул.. Чистяківська, 2, 2А, 4, які укладені у травні 2005р. між ТОВ „Компанія Діловий Центр” та організаціями з 01.05.2005р. по 31.03.2006р., зокрема договір оренди №96-05, укладений з ПП „Либідь-А”, на підставі якого Директором ЗАТ „АТЕК” А.Щ. Гриневич було погоджено укладення спірного договору оренди.

Оригінал вказаного вище погодження щодо укладення оспорюваного договору, затвердженого директором ЗАТ „АТЕК”, було надано представником відповідача на огляд суду.

За таких обставин посилання позивача на те, що укладання спірного договору відбулося без погодження з власником (ЗАТ „АТЕК”), є безпідставним і не приймається до уваги.

Враховуючи викладене, колегія приходить до висновку про те, що рішення господарського суду м. Києва від 31.03.2008р. є обґрунтованим та відповідає дійсним обставинам справи, а отже підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 31.03.2008р. у справі №36/30 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства „Либідь” – без задоволення.

2. Матеріали справи №36/30 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Бондар С.В.