ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.05.2008

Справа №2-4/533.1-2006А

За позовом Державної податкової інспекції у м. Сімферополі, м. Сімферополь,

до відповідача Малого підприємства „Агротехналадка”, м. Сімферополь,

до відповідача Приватного підприємства „Кречет”, м. Сімферополь,

про визнання недійсною угоди та стягнення 32424,00 грн.

Суддя Бєлоглазова І.К.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Калінін А.П. – дов.пост.

Від відповідача – Мирось В.О.- директор

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору:

ДПІ у м. Сімферополі, м. Сімферополь, звернулась до господарського суду АР Крим з позовом до МП „Агротехналадка”, м. Сімферополь, ПП „Кречет”, м. Сімферополь, про визнання недійсною угоди та стягнення 32424,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проведення документальної перевірки було встановлено, що МП «Агротехналадка» на підставі рахунків та податкових накладних № 17 від 29.1101 р. та № 18 від 12.12.01 р придбало у Приватного підприємства «Кречет» товаро-матеріальні цінності, здійснивши платіжними дорученнями № 149 від 03.12.2001 р. та № 154 від12.12.01 р. оплату за отриманий товар у сумі 32424 грн., у тому числі ПДВ – 5404 грн. Рішенням Центрального районного суду м.Сімферполя від 08.05.2003 р. статут Приватного підприємства «Кречет» та свідоцтво платника ПДВ, видані ПП «Кречет», визнані недійсними з моменту реєстрації та видачі. Засновник підприємства був підставною особою, що, на думку позивача, свідчить про те, що підприємство реєструвалося з метою здійснювати незаконну фінансово-господарську діяльність. Приватне підприємство «Кречет», у порушення вимог ст.67 Конституції України, при укладенні угоди з Малим підприємством «Агротехналадка» не мало наміру нараховувати та сплачувати податки. МП «Агротехналадка» порушило п.7.2.4 та 7.4.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» . Відповідно до п.19 Роз’яснень Президії Вищого Господарського суду України від 12.03.99 р. № 02-5/111 у редакції від 26.04.02р. укладена сторонами угода має бути визнана недійсною в силу ст.49 ЦК України.

Відповідач - МП «Агротехналадка» , заперечуючи проти позову, посилається на те, що укладена з ПП «Кречет» угода повністю виконана. Придбане обладнання було встановлено у котельній у п.Поштове Бахчисарайського району АРК та передане у комунальну власність Поштовської селищної ради. З боку МП «Аагротехналадка» не було мети, противної інтересам держави та суспільства. Позивач також не довів, що угоди, укладені з Приватним підприємством «Кречет» ,суперечили інтересам держави та мали за мету ухилення від сплати податків. ПП«Кречет» було зареєстроване як платник ПДВ , надавало декларації у 2002 р. На момент укладення угоди ПП «Кречет» мало цивільну правоздатність та було платником ПДВ. МП «Агртехналадка» не мало змоги перевірити виконання ПП «Кречет» податкових зобов’язань перед державою. Здійснення таких перевірок та стягнення податкового боргу покладено на державні податкові органи. МП «Агротехналадка» не порушувало п.п. 7.2.4 та п.п. 7.4.1 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Воно є добросовісним платником податків. Враховуючи вищенаведене, просить у позову відмовити.

Відповідач – ПП «Кречет» відзив на позов не надав. Явку представника у судове зсідання не забезпечив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Провадження у справі зупинялося. Після поновлення провадження у справі 28.02.08 р. розгляд справи здійснюється за нормами КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у порядку, визначеному ст.139 КАС України, дослідивши докази, зібрані у справі, відповідно до ст.138 КАС України, суд

встановив:

Державною податковою інспекцією у м.Сімферополі було проведено позапланову документальну перевірку Малого підприємства «Агротехналадка» з питань дотримання податкового законодавства при обчисленні та сплаті податку на додану вартість та податок на прибуток у взаємовідносинах з Приватним підприємством «Кречет» у період з 01.11.01 р. по 31.12.01 р. за результатами якої складено акт № 346/26-2-16-16514830 від 08.08.2003 р. Перевіркою встановлено, що між МП «Агротехналадка» та ПП «Кречет» було укладено угоду , згідно з якою у листопаді та грудні 2002 р. МП «Агротехналадка» були придбані товаро-матеріальні цінності відповідно до податкової накладної № 17 від 29.11.2001 р. на суму 16180 р. та 3236 ПДВ , податкової накладної № 18 від 12.12.2001 р. на суму 10840 грн. 2168 грн. ПДВ.

Оплата за товар здійснена з поточного рахунку МП «Агртехналадка» у сумі 32424 грн., у тому числі ПДВ 5404 грн.( платіжні доручення № 149 від 03.12.01 р., № 154 від 12.12.03 р. ( т.1 ср.спр.11,16).

Рішенням Центрального районного суду м.Сімферополя від 08.05.2003 р. визнані недійсними з моменту реєстрації статут ПП «Кречет», зареєстрований Виконкомом Центральної районної Ради м.Сімферополя 15.10.2001. р., а також свідоцтво платника ПДВ з моменту видачі 02.11.2001 р.

На підставі цього рішення 23.07.2003 р. було анульовано свідоцтво платника ПДВ № 00952813. З цього ж дня ПП «Кречет» було виключено з реєстру платників ПДВ .

Постановою Київського районного місцевого суду м.Сімферополя від 05.05.06 р. громадянина Якименка Є.А., який є засновником ПП «Кречет» , звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 205 Кримінального Кодексу України у зв’язку зі зміненням обставин.

Посилаючись на ці судові рішення, ДПІ у м.Сімферополі просить визнати здійснені ПП «Кречет» та МП «Агротехналадка» угоди від 29.11.2001 р. та від 12.12.2001 р. недійсними відповідно до ст. 49 ЦК УРСР.

Згідно з цією нормою закону, якщо угода укладена з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання угоди обома сторонами - в доход держави стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання угоди однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею і все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності ж умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за угодою повинно бути повернуто другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується в доход держави.

Отже, для визнання угоди недійсною за ст. 49 ЦК УРСР необхідно довести наявність мети, яка завідомо суперечить інтересам держави та суспільства та умислу з боку хоча б однієї з сторін.

Метою ПП «Кречет», яка суперечить інтересам держави та суспільства, ДПІ вважає ухилення від оподаткування. На думку позивача, ПП «Кречет» при здійснення угод не мало наміру виконати свій конституційний обов’язок зі сплати податків та зборів.

Згідно з ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Але ніяких доказів, крім зазначених вище судових актів, позивачем не наведено. Аналізуючи надані судові рішення, слід зробити висновок, що ними встановлено відсутність у засновника ПП «Кречет» гр.Якименко Є.А. мети зайняття підприємницькою діяльностю. Але факт наявності умислу на приховування доходів від оподаткування судами не було встановлено.

Крім того, згідно з ч.4. ст.72 КАС України обов’язковими для адміністративного суду є вирок суду в кримінальній справі або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили. Позивачем же надана постанова про припинення провадження у справі та про звільнення гр.Якименка С.А. від кримінальної відповідальності, яка відповідно до 4 ст.72 КАС України не звільняє позивача від доказування обставин, на які він посилається.

У той же час, з матеріалів справи вбачається, що ПП «Кречет» у 2001-2002 р.р. подавало до ДПІ податкові декларації з ПДВ, нарахувало податкові зобов’язання, а також частково їх сплатило (т.1 арк.спр. 50-56). Якщо ПП Кречет» мало податковий борг ДПІ не була позбавлена можливості стягнути його у встановленому порядку. Але неналежне виконання податкових зобов’язань однією з сторін цивільної угоди не може бути законною підставою для визнання угоди такою, що суперечить інтересам держави та суспільства.

Інших обставин, які б свідчили про наявність у ПП Кречет» умислу на укладення з МП Агротехналадка» угоди, яка суперечить інтересам держави та суспільства, ДПІ у м.Сімферополі не наведено.

Судова палата з господарських справ ВСУ у постанові від 10.06.2003 по справі № 21-321 вказує, що визнання у судовому порядку недійсними з моменту реєстрації установчих документів та свідоцтва платника ПДВ, не є підставою для визнання вчинених ним з іншими суб’єктами господарювання юридично значимих дій недійсними, оскільки його контрагенти за угодою можуть нести відповідальність лише за наявності вини.

Позивачем не надані докази наявності вини МП Агротехналадка» у порушенні законодавства під час укладення угоди з ПП «Кречет».

Матеріали справи підтверджують, що на дату укладення угоди та дату видачі податкових накладних ПП «Кречет» перебувало у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України та знаходилося на податковому обліку як платник ПДВ .

Відповідно до п.п.7.2.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» зареєстровані платники податку мають право нараховувати покупцю ПДВ, складати та видавати йому податкову накладну.

Свідоцтво платника ПДВ було анульовано лише 23.07.2003 р. , з цього ж дня ПП «Кречет» виключено з реєстру платників податків ПДВ ( про що вказано в відповідному акті № 2215/15-2 від 23.07.2003 р. (арк.спр.35, т.1)).

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На підтвердження законності своїх дій відповідачем МП «Агротехналадка» надані податкові накладні ПП «Кречет» № 17 від 29.11.01 р, № 18 від 12.12.01 р., рахунки бн від 29.11.01 р. на суму 19416 грн., у тому числі 3236 грн. ПДВ , № 278 від 12.12.01 р. на суму 13008 грн., у тому числі 3236 грн. ПДВ, а також товарні накладні № 17 від 29.11.11.01 р. на суму 19416 грн., у тому числі 3236 грн. ПДВ , та № 18 від 12.12.01 р. на суму 13008 грн., у тому числі 2168 грн. ПДВ, а також платіжні доручення № 149 від 03.12.01 р. на суму 19416 грн., у тому числі 3236 грн. ПДВ, № 154 від 12.12.01 р. на суму 13008 грн., утому числі 2168 грн.ПДВ.

Надані податкові накладні не мають будь-яких недоліків, порядок їх заповнення відповідав встановленому чинним законодавством.

Державною податковою інспекцією у м.Сімферополі не спростовані доводи МП «Агротехналадка» про те, що на момент здійснення господарської операції продавець - ПП «Кречет» - не був виключений з Єдиного державного реєстру.

Згідно з довідкою Головного управління статистики в АР Крим від 06.05.2008 р № 05-3-5/1376 ПП «Кречет» значилось у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України до 27.12.2007 р.

Отже, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим про визнання недійсним договору від 26.04.200 р. б/н, укладеному між МП «Агротехналадка» та ПП «Кречет», та стягнення з МП «Агротехналадка» 32424 грн.

Оскільки на день прийняття господарським судом постанови ПП «Кречет» ліквідовано та виключено з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, провадження у справі у відношенні нього закрито на підставі п. 5 ст.157 КАС України ухвалою від 22.05.08 р.

У судовому засіданні, яке відбулось 22.05.08 р., оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено 28.05.2008 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.158-163,167 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

У позові до МП «Агротехналадка» відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складення постанови у повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку, передбаченому частиною 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі неподання відповідної заяви (стаття 254 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.