ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2008 Справа № 10/107-08

Господарський суд Херсонської області у складі судді Александрової Л.І. при секретарі Шевченко М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго"

до Державного комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства

про стягнення 228017 грн. 09 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Руденко О.В. - юрисконсульт;

від відповідача: не прибув;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Справа розглядається поза межами встановленого ст. 69 ГПК України строку за клопотанням сторін від 23.04.2006 р. та 03.06.2006 р.

Позивач з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить стягнути з розрахункового рахунку відповідача 9718 грн. 89 коп. заборгованості за понад договірне споживання електричної енергії, 178820 грн. 93 коп. заборгованості за реактивну електричну енергію, 5125 грн. 06 коп. - пені, 28049 грн. 66 коп. інфляційних втрат, 6302 грн. 55 коп. - 3% річних.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що позивач звернувся до суду з необґрунтованими та перевищеними сумами стягнення та не врахував строку позовної давності, а також на те, що 20 липня 2002 року між позивачем та відповідачем було укладено договір “Про постачання електричної енергії” № 1388 по якому і працювали по теперішній час, але позивач посилається у позовній заяві на договір від 17 червня 1997 року по невідомим причинам і витребує необґрунтоване стягнення заборгованості за понаддоговірне споживання електричної енергії, пені, інфляційних втрат та річних.

Розглянувши матеріалі справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Як посилається позивач у позовній заяві відповідно до укладеного між сторонами договору „Про постачання електричної енергії” № 1388 від 17 червня 1997 року ВАТ „ЕК „Херсонобленерго” в особі Генічеського РЕЗ і ЕМ постачає електричну енергію Генічеському виробничому управлінню водопровідно-каналізаційного господарства ( надалі Відповідач) , що знаходиться за адресою м. Генічеськ, вул. Воровського, 196.

Відповідно до умов укладеного договору, а також додатку № 9 до договору № 1388 про постачання електричної енергії від 17 червня 1996 року плата за надання послуг з компенсації реактивної електричної енергії визначається позивачем згідно з методикою обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між енергопостачальною організацією та її споживачем.

Згідно п. 12 додатку № 9 до договору за підсумками розрахункового періоду позивач виписує відповідачеві рахунок на оплату з компенсації перетікання реактивної електричної енергії яка перераховується Споживачем на поточний рахунок Електропостачальника протягом 5 днів від дати вказаної на рахунку.

Відповідно до п.п. 8, 10.2 Правил користування електричною енергією ( надалі ПКЕЕ) споживач електричної енергії зобов’язаний здійснювати компенсацію перетікань реактивної електричної енергії з метою енергозбереження та дотримання показників якості електричної енергії.

Так, п. 6.33 ПКЕЕ зазначено, що величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розподілу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року № 19, та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Згідно з вимогами пунктів 1.2, 6.33, 6.35 Правил користування електричною енергією (далі - Правил), постанова НКРЕ від 31.07.96 N 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 N 910), плата за перетікання реактивної електроенергії - плата за послуги, які електропередавальна організація або власник технологічних електричних мереж змушені надавати споживачу, якщо він експлуатує електромагнітно незбалансовані електроустановки.

Відповідно до п.6.4 Правил користування електричною енергією № 28 від 31 липня 1996 року плата за перетікання реактивної електричної енергії, за передачу (транспортування) електричної енергії, яка постачається постачальниками електричної енергії за нерегульованим тарифом, плата за надання споживачу додаткових послуг, плата у рахунок відшкодування завданих збитків, суми штрафних санкцій зараховуються на поточний рахунок постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або електропередавальної організації відповідно до умов укладеного договору.

Так, 20 грудня 2007 року між Позивачем та Відповідачем було проведено акт звірки взаєморозрахунків згідно з яким споживачем було визнано заборгованість за реактивну електроенергію в сумі 201 609 грн. 34 коп., з якої 178820 грн. 93 коп. - поточні платежі, а 22788 грн. 41 коп. - заборгованість за мировою угодою.

Рахунки на оплату реактивної електроенергії надавались відповідачеві своєчасно нарочно, але споживачем оплата проводилась не в повному обсязі, і дій для досудового врегулювання даного спору відповідач не здійснював, що і призвело до виникнення заборгованості по реактивній електроенергії.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору у випадку не оплати платіжного документа протягом 5-ти днів на суму вказану в платіжному документі нараховується пеня 1%, але не більше 2-х облікових ставок НБУ за добу по день фактичної оплати. Розрахунок пені за реактивну електроенергію становить 5125 грн.06 коп.

Також ч.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також три проценти від простроченої суми. Станом на 01 березня 2008 року розмір інфляційних за час прострочення платежів за реактивну електроенергію складає 28 049 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунками. Розмір трьох процентів річних за реактивну електроенергію складає 6 302 грн. 55 коп., згідно розрахунків.

Згідно з додатком № 1 до Договору споживачу встановлено граничні обсяги споживання електроенергії та потужності (за умови 100% оплати). Споживання електроенергії понад встановлених обсягів постачання електроенергії є порушенням ст. ст. 26, 27 Закону України “Про електроенергетику”, за які установлена відповідальність в вигляді 5-ти (з липня 2005 року двох кратної) кратної вартості спожитої електричної енергії понад кількість обумовлену додатком № 1 до Договору.

У п. 4.4. ПКЕЕ зазначено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії. Але ніяких звернень щодо коригування договірної величини споживання електроенергії на липень, серпень та вересень 2007 року від Відповідача не надходило.

В липні, серпні та вересні 2007 р. Відповідачем було допущено перевищення договірних рівнів споживання електроенергії за що було нараховано підвищену плату в двократному розмірі тарифу згідно зі ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, у розмірі: липень 2007 року –2689 грн. 94 коп., серпень 2007 року –8672 грн. 00 коп., вересень 200 року –1046 грн. 89 коп.

Відповідно до п. 6.14 ПКЕЕ перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначається під час підбиття підсумків розрахункового періоду на основі підтверджених сторонами даних розрахункового обліку електричної енергії або акта приймання–передачі електричної енергії.

Таким чином, як стверджує позивач, станом на 01.03.2008 р. у Відповідача утворилася заборгованість за понаддоговірне споживання електричної енергії за період , липень, серпень, вересень 2007 року за Договором № 1388 від 17.06.1997 р. перед Позивачем у розмірі 9718,89 грн.

Пред’явлений рахунок за понад договірне споживання відповідачем не оплачений.

Виходячи з наведеного позивачем було виконано всі зобов’язання покладені на нього чинним законодавством, а відповідачем не здійснено заходів для досудового врегулювання питання щодо погашення наявної заборгованості за активну та реактивну електроенергію не здійснив.

Згідно ч. 1 т. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін).

Підґрунтям даних тверджень позивача є посилання на укладений між ним та відповідачем 17.06.1997 р. договір № 1388 "Про постачання електричної енергії".

Проте, між позивачем та відповідачем 20.07.2002 р. був укладений Договір "Про постачання електричної енергії № 1388.

При цьому сторони не погодили додаткові умови до цього договору, які є обов'язковими відповідно до Правил користування електричною енергією (із змінами і доповненнями) затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 р. № 417/1442 та визначені у типовому договорі про постачання електроенергії, затвердженому Єдиними правилами.

Таким чином договором № 1388 від 20.07.2002 р. не встановлено право та порядок визначення, а тому і стягнення з відповідача вартості реактивної електроенергії, не встановлено також ліміту електропостачання, що унеможливлює визначення кількості понадлімітного споживання відповідачем електричної енергії за спірний період.

Хибним є твердження позивача в листі № 07/06-1469 від 20.06.2008 р. про уточнення позовних вимог на те, що оскільки укладення договору від 20.07.2002 р. є простою зміною умов договору від 17.07.1997 р. то додаткові умови цього договору зберігають свою дію після укладення договору від 20.07.2002 р., оскільки відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК УРСР, який діяв на момент укладення договору в 2002 році, зобов'язання припиняється угодою сторін, зокрема угодою про заміну одного зобов'язання іншим між тими ж особами.

Таким чином зобов'язання сторін за договором від 17.07.1997 р. припиняється з моменту укладення договору від 20.07.2002 р.

Вищезазначена норма ЦК УРСР кореспондується з частиною 2 статті 604 ЦК України.

Отже, підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заявлених сум не вбачається.

За таких обставин у задоволенню позову має бути відмовлено.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. В задоволені позову відмовити.

2. Копії даного рішення надіслати сторонам у справі.

Суддя Л.І. Александрова

Дата підписання

рішення 29.07.2008 р.