ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

20.03.2008р.                                                                                          Справа № 16/436

за позовом Прокуратура м. Кременчука в особі Полтавського регіонального відділення Державної спеціалізованої фінансової установи "Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву"

до Товариство з обмеженою відповідальністю Молодіжний житловий комплекс "Житлобудкомплект"

про стягнення грошових коштів в сумі 83986,00 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

від позивача: Охнарович Н.В., дов. № 03/48 від 28.01.08 р.

від відповідача: Нестеренко Д.Г., дов. б/н від 24.07.07 р.

від прокуратури: Харенко В.М., посв. № 40 від 14.06.04 р.

В судовому засіданні 20.03.2008 року за згодою представників сторін було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення інвестиційних внесків в сумі 83986,00 грн., внесених на виконання інвестиційної угоди № 31 від 14.11.2000 року.

Представники прокуратури та позивача на задоволенні позову наполягають.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокуратури, суд встановив:

14.11.2000 року між Полтавським регіональним відділенням Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву при Кабінеті Міністрів України (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Житлобудкомплект»(відповідач), було укладено інвестиційну угоду № 31 (далі - угода), відповідно до умов якої позивач зобов’язався внести інвестиції в будівництво житлового будинку в смт. Шишаки по вул. Дерія, 1 в порядку і на умовах, передбачених угодою і прийняти по завершенні будівництва готові до заселення квартири для наступного оформлення у власність Позичальникам, а відповідач зобов’язався по завершенні будівництва і здачі будинку в експлуатацію передати позивачеві у розпорядження квартири на суму внесених інвестицій, згідно акту встановленого зразка до 01.05.2001 року.

Відповідно до Специфікації інвестуємих квартир (додаток № 1 до угоди) житлового будинку в смт. Шишаки по вул. Дерія, 1, кількість інвестуємих квартир становить 11, загальною площею 576,12 м2. Загальна сума інвестицій, належних до внесення позивачем, становить 316867,00 грн.

На виконання п. 2.1. угоди позивачем на розрахунковий рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в сумі 116100,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 52 від 22.02.2001 року (на суму 14250,00 грн.), № 53 від 22.02.2001 року (на суму 22548,00 грн.), № 174 від 15.05.2001 року (на суму 31881,00 грн.), № 176 від 15.05.2001 року (на суму 15307,00 грн.), № 1005 від 30.11.2001 року (на суму 26620,00 грн.), № 1174 від 28.12.2001 року (на суму 4961,00 грн.), № 74 від 22.02.2002 року (на суму 181,00 грн.), № 79 від 25.02.2002 року (на суму 165,00 грн.) та № 143 від 28.02.2002 року (на суму 187,00 грн.).

У 2001 та 2004 роках відповідач частково розрахувався з позивачем, повернувши грошові кошти на загальну суму 32114,00 грн. (акт № 66 від 03.01.2002 року, платіжне доручення № 660 від 01.12.2004 року).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 83986,00 грн., що підтверджується, зокрема, актом звіряння взаєморозрахунків станом на 01.05.2005 року.

20.03.2007 року рішенням господарського суду Полтавської області по справі № 5/88 (суддя Гетя Н.Г.) укладену між сторонами інвестиційну угоду було розірвано.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.07.2007 року, яка набрала законної сили, рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2007 року по справі № 5/88 залишено без змін.

Згідно п. 9.2. угоди, у випадку відповідного оформлення припинення інвестиційної угоди (в даному випадку ним є рішення господарського суду Полтавської області від 20.03.2007 року по справі № 5/88) суми внесених інвестицій повертаються позивачу в грошовій формі протягом трьох днів з дати одержання відповідачем відповідної вимоги.

На виконання п. 9.2. угоди 30.08.2007 року позивачем на адресу відповідача було направлено відповідну вимогу за № 1/406, але у надісланій на неї відповіді (№ 209 від 12.09.2007 року) відповідач повідомив позивача про неможливість повернення суми інвестиційних внесків протягом трьох днів та запропонував здійснити їх перерахунок на протязі шести місяців. Позивач на надіслану відповідачем пропозицію щодо строків повернення інвестиційних внесків не погодився.

Чинним законодавством, зокрема, ст. 529 ГПК України, передбачається право кредитора не приймати від боржника виконання його обов’язку частинами.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та вважає, що провадження у справі підлягає припиненню. В обґрунтування поданого до суду відповідного клопотання відповідач покладає наявність рішення суду, який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав (рішення господарського суду Полтавської області по справі № 5/88 від 20.03.2007 року). Проаналізувавши надані відповідачем докази, суд встановив, що в ході розгляду господарським судом Полтавської області справи № 5/88 позивачем по справі була надана заява про зміну позовних вимог (№ 01/113 від 13.03.2007 року), в якій він поряд з вимогою про розірвання інвестиційної угоди № 31 від 14.11.2000 року просить суд стягнути з відповідача 83986,00 грн. інвестиційних внесків, але згідно рішення суду по даній справі (копія наявна в матеріалах справи) в судовому засіданні позивач відмовився від вищевказаної заяви, а рішення по справі було прийняте лише за первісною вимогою - розірвання інвестиційної угоди. За даних обставин, з огляду на відсутність рішення суду, який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, суд відмовляє відповідачу в задоволенні клопотання про припинення провадження у справі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа яка набула або зберегла майно у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України, вказане положення застосовується також до вимог про повернення виконаного однією із сторін в зобов’язанні.

Згідно зі ст. 121 Конституції України одним із завдань прокуратури України є представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 361 ЗУ «Про прокуратуру», представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, до таких підстав віднесені позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 2 ГПК України, прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Конституційним судом України у рішенні від 8.04.1999 року по справі № 3-рн/99 вказано, що інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарюючих товариств з частиною державної власності у статутному фонді. Разом з тим, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств. Отже, на думку суду позов правомірно заявлено прокуратурою в інтересах держави в особі Полтавського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву».

Приймаючи рішення по даній справі, господарський суд також виходить с того, що відповідно до п. 4 Перехідних положень ЦК від 16.01.2003 року, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності, а згідно п. 9 Перехідних положень ЦК від 16.01.2003 року, до договорів, що були укладені до 1 січня 2004 року і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним Кодексом України, застосовуються правила цього Кодексу щодо підстав, порядку і наслідків розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Таким чином, на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати в сумі 957,86 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, суддя, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Молодіжний житловий комплекс «Житлобудкомплект»(39600, м. Кременчук, вул. Першотравнева, 33, р/р 4485 в Полтавській філії АППБ «Аваль», МФО 331605, )

- на користь Полтавського регіонального управління Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву»(39600, м. Кременчук, вул. Красіна, 3, р/р 0987 в Полтавській філії АППБ «Аваль», МФО 331605, ) 83986,00 грн. основного боргу;

- в дохід Державного бюджету України (отримувач - УДК у м. Полтава, ЗКПО 34698804, банк ГУДКУ у Полтавській області м. Полтава, МФО 831019, р/р 0002, КБК 22090200) 839,86 грн. витрат по сплаті державного мита;

- в дохід Державного бюджету України (отримувач - УДК у м. Полтава, ЗКПО 34698804, банк ГУДКУ у Полтавській області м. Полтава, МФО 831019, р/р 0002, КБК 22090200) 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                 Тимощенко О.М.

Повний текст рішення підписано 25.03.2008 року.