ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2008 р.

№ 13/175

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді

Плюшко І.А.,

суддів

Разводової С.С. (доповідач по справі), Самусенко С.С.,

розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Юридична компанія "Правові системи"

на

рішення господарського суду м. Києва від 13.11.07р. і постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.08р. в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог

у справі

№ 13/175

за первісним позовом

ТОВ "Київський універсальний банк"

до

ТОВ "Юридична компанія "Правові системи"

про

стягнення 7600,00 грн.

та за зустрічним позовом

ТОВ "Юридична компанія "Правові системи"

до

ТОВ "Київський універсальний банк"

про

визнання зобов'язання припиненим

За участю представників сторін

від позивача не з'явилися,

від відповідача Лозицький О.В. протокол № 4 від 28.04.06р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.11.2007 року у справі № 13/175 (суддя Дідиченко М.А.) в задоволенні первісних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Київський універсальний банк” до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Правові системи" про стягнення 7 600 грн. відмовлено повністю. В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „Юридична компанія „Правові системи” до Товариства з обмеженою відповідальністю „Київський універсальний банк” про визнання зобов’язання припиненим відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року у справі № 13/175 (судді: Капацин Н.В., Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ „Юридична компанія „Правові системи” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.11.2007 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2008 року у справі № 13/175 та прийняти нове рішення, яким зустрічний позов ТОВ „Юридична компанія „Правові системи” до ТОВ „Київський універсальний банк” задовольнити, визнавши зобов’язання ТОВ „Юридична компанія „Правові системи” за договором від 29.09.2005 року про надання юридичних послуг та додатковою угодою від 03.10.2005 року припиненими, посилаючись на порушення та невірне застосування судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, відповідно до п.1.1 договору № 20-09/2005 від 20 вересня 2005р., укладеного між ТОВ „Київський універсальний банк” та ТОВ "Юридична компанія "Правові системи", ТОВ „Юридична компанія „Правові системи” зобов’язалось надавати банку юридичні послуги в галузі господарського, цивільного, фінансового та інших галузей права, здійснювати представництво інтересів Банку в судах, господарських та інших судах, відносно фізичних і юридичних осіб, здійснювати інші дії, необхідні для виконання доручень банку.

Згідно п.1 додаткової угоди від 03.10.2005р. до договору № 20-09/2005 від 20 вересня 2005р., клієнт доручив, а компанія прийняла на себе зобов’язання надати послуги з проведення реорганізації клієнта шляхом перетворення „товариства з обмеженою відповідальністю на „закрите акціонерне товариство".

Пунктом 3 додаткової угоди встановлено, що вартість послуг, зазначених в п.1 цієї угоди становить 15200,00 грн. При цьому оплата послуг здійснюється таким чином: 50% суми, тобто 7600,00 гривень перераховується на протязі трьох банківських днів від дати укладення цієї угоди; 50% суми, тобто 7600,00 грн. перераховуються на протязі трьох банківських днів після виконання всіх послуг.

Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач свої зобов’язання за договором виконав, оскільки відповідно до платіжного доручення № 5 від 11.10.2005р. позивач сплатив відповідачу 7600,00грн.

Згідно ч.1 ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги, щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права і законні інтереси якого порушено.

Статтею 22 ЦК України встановлено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Суди встановили, що у листі (відповідь на претензію) відповідача № 1-п від 23.01.2007р. вказано, що ТОВ "Юридична компанія "Правові були здійснені до 31.12.2005 року наступні дії, а саме: підготовлення документів для збільшення статутного капіталу, проведення загальних зборів учасників, передача відповідних документів до Управління НБУ по м. Києву і Київській області, здійснення супроводження зазначених вище документів в підрозділах Управління НБУ по м. Києву і Київській області, подача документів до Дніпровської у м. Києві районної державної адміністрації для внесення змін до державного реєстру, а також підготовлення плану дій щодо реорганізації ТОВ „Київський універсальний банк” у закрите акціонерне товариство.

Колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що відповідачем не було виконано обсягу робіт, який передбачено додатковою угодою до договору та перелічено ним в листі №1-п від 23.01.2007р., оскільки не було складено та підписано відповідно до п. 4.3 договору акт виконаних робіт (наданих послуг), який би за умови його підписання обома сторонами свідчив би про виконання відповідачем своїх обов’язків за договором № 20-09/2005 від 20.09.2005р.

Вказаний лист відповідач направив у відповідь позивачу на його претензію № 41ОД в якій позивач просив відповідача, у зв’язку з невиконанням останнім своїх зобов’язань за договором, повернути перераховані йому грошові кошти в сумі 7600,00 грн., які, на думку позивача, відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України є збитками понесеними внаслідок неналежного виконання відповідачем свого зобов’язання по наданню послуг.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що витрати позивача на юридичні послуги ТОВ „Юридична компанія „Правові системи”, щодо проведення реорганізації ТОВ „Київський універсальний банк” шляхом зміни його організаційно-правової форми, не є об’єктивним зменшенням майнових благ позивача, що є передумовою для настання збитків, тому не може відноситись до збитків.

Статтею 907 Цивільного кодексу України встановлено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

За таких обставин суду апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач не був позбавлений права звернутись до відповідача про розірвання договору про надання юридичних послуг від 20 вересня 2005р., оскільки таке право визначено сторонами в п.8.3 договору та як було вказано вище передбачено ст. 907 Цивільного кодексу України.

Судова колегія погоджується з твердженням суду попередньої інстанції, що підстави для визнання зобов’язання припиненими у відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України відсутні, оскільки як було вказано вище акт виконаних робіт (наданих послуг) відповідачем не складався, та не направлявся позивачу для прийняття та підписання. Таким чином відповідачем, не доведено того факту, що компанією виконано свої зобов’язання за договором про надання юридичних послуг № 20-09/2005 від 20.09.2005р.

Крім того, позивач у відповідності до вимог ст. 907 Цивільного кодексу України в односторонньому порядку не відмовився від договору, на підставі якого між ТОВ „Юридична компанія „Правові системи” та ТОВ „Київський універсальний банк” виникли правовідносини.

Беручи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції та повноваження останнього, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін рішення місцевого господарського суду, відповідає нормам матеріального і процесуального права та підстав для її зміни або скасування не має.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.1115, 1117 , 1119 - 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

1.           Касаційну скаргу ТОВ "Юридична компанія "Правові системи" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду м. Києва від 13.11.07р. і постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.02.08р. в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог по справі № 13/175 залишити без змін.

Головуючий, суддя І.А. Плюшко

Судді                                                                        С.С. Разводова

С.С. Самусенко