донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

04.06.2008 р.                                                              справа №6/343

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Гези Т.Д. , Величко Н.Л.

за участю представників сторін:

від позивача:

Чудакова В.В. (по дов.),

від відповідача:

Ткаченко А.В. (по дов.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного підприємства „Арсенал” м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

26.03.2008 року

по справі

№6/343 (Подколзіна Л.Д.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю „Милосердие” м.Донецьк

до

Приватного підприємства „Арсенал” м.Донецьк

про

стягнення 212180грн.15коп

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Милосердие” м.Донецьк (далі ТОВ „Милосердие”), звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства “Арсенал” м.Донецьк (далі ПП „Арсенал”) збитків у сумі 212180грн.15коп. відповідно договору №П208-07 на централізований нагляд за системою охоронної сигналізації від 11.06.2007р.

У ході розгляду справи, позивач звернувся до суду з клопотанням відповідно ст.22 Господарського процесуального кодексу України, в якому зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача збитки у сумі 212180грн.15коп., витрати по сплаті держмита у сумі 2121грн. 80коп. та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішенням від 26 березня 2008року господарський суд Донецької області позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Милосердие” м.Донецьк до Приватного підприємства “Арсенал” м. Донецьк про стягнення збитків у сумі 212180грн.15коп. відповідно договору №208-07 на централізований нагляд за системою охоронної сигналізації від 11.06.2007р. задовольнив повністю.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідачем не виконані належним чином умови договору № П208-07 від 11.06.2007р., а позивач довів суду, що у нього виникли збитки з вини відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимоги заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам, справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що рішення господарського суду Донецької області від 26.03.2008р.є законним та обґрунтованим, тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

11.06.2007р. між Приватним підприємством «Арсенал»м.Донецьк (відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Милосердие»м.Донецьк (позивач) був укладений договір №П208-07 на централізований нагляд за системою охоронної сигналізації, що встановлена на об'єкті: Каса, який знаходиться за адресою: 833089, м. Донецьк, вул. Сомова,буд.30а.

Позивач, в свою чергу, зобов'язався своєчасно вносити плату за послуги охорони.

Отже, внаслідок укладення даного договору між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини, зміст яких становлять їх взаємні права і обов'язки щодо надання послуг з охорони.

Відповідно до п.п.2.2; 2.3 договору №П208-07 від 11.06.2007року відповідач зобов'язаний забезпечити негайний виїзд та прибуття нарядів Охорони на об'єкт у випадку спрацювання охоронної сигналізації до десяти хвилин. При виявленні нарядом Охорони ознак проникнення сторонніх осіб на об'єкт, вживати термінові заходи щодо їх затримання, здійснювати охорону місця пригоди, інформувати відповідальних осіб Клієнта, сповістити чергову частину РВ ДГУ УМВС України в Донецькій області, організувати пошук, „по гарячих слідах” зловмисників.

В ніч з 03.12.2007р. на 04.12.2007р. на об’єкті позивача була здійснена крадіжка. При огляді міста події офісних приміщень ТОВ “Милосердие”, розташованого за адресою: м.Донецьк, вул.Сомова,30а, на замку вхідної двері у будинку пошкоджень не було виявлено. Малися пошкодження металопластикового пакету (вікна) зі сторони вул.Сомова. У середині будинку малися пошкодження на усіх дверних замках, які ведуть у окремі кабінети, а також розкриття каси з пошкодженням цегляної поклажі про що свідчать фрагменти таблиць-ілюстрацій до протоколу ОМП від 04.12.2007р. По факту здійснення крадіжки порушена кримінальна справа за ознаками злочину, відповідно ст.185 ч.4 Кримінального кодексу України, що підтверджується постановою Куйбишевського РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області про порушення кримінальної справи від 10.12.2007р.

Внаслідок крадіжки позивачу були спричинені збитки, які складаються з грошових коштів у розмірі 190253грн.15коп., що були викрадені з каси готівкою, суми матеріально-технічних цінностей (касовий апарат”Слог-мікро0.2” балансова вартість якого 1050грн., ноутбук “Toshiba-250 RS” балансова вартість якого 11877грн., сейф балансовою вартістю у сумі 4800грн., про що свідчить витратна накладна №1020/14 від 20.10.2002р.) у розмірі 17727грн., та збитків внаслідок пошкодження майна позивача грабіжниками у сумі 4200грн. (Всього 212180грн.15коп.). Сума збитків підтверджується актом проведення інвентаризації від 04.12.2007р., доповідною запискою касира, бухгалтерською довідкою №1205/01 від 05.12.2007р., довідкою податкової служби про реєстрацію електронних контрольно-касових апаратів та книг розрахункових операцій, витягом з касової книги, прибутково-касовими ордерами, витягом з внутрішнього журналу надходження грошових коштів готівкою до позивача, письмовими поясненнями менеджерів про здачу в касу грошових коштів, актом наданих послуг від 12.12.2007р.

У зв’язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань позивач вважає, що йому були спричинені збитки, у зв'язку з чим звернувся до господарського суду Донецької області із позовною заявою за захистом його порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі, виходячи з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами у справі договір №П208-07 від 11.06.2007р. є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.978 Цивільного кодексу України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканість особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміють витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Пунктом 1 ст.623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За загальним правилом, збитки –це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів, як учасника певних суспільних відносин, і яке виражається у зроблених ним витратах, тощо. Особа, якій завдано збитки, у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Оскільки предметом спору у даній справі є стягнення збитків, заподіяних неналежним виконанням відповідачем зобов'язань, то предметом доказування у даній справі є встановлення всіх обставин, які вказують на наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення.

Притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності певних, передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який і є підставою цивільно-правової відповідальності.

Елементи складу цивільного правопорушення, які вимагаються законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, є об'єктивна сторона, яку утворюють наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправні дії, які виражені у невиконанні або неналежному виконанні боржником взятого на себе зобов'язання; причинний зв'язок між протиправними діями боржника та збитками.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, позивач довів факт спричинення йому збитків і причинно-наслідковий зв'язок між неналежним виконанням відповідачем його договірних зобов'язань і понесеними збитками.

Відповідно до Наказу „Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання послуг, пов'язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян”, п.1.3.1, охорона майна –діяльність суб'єктів охоронної діяльності з організації та практичного здійснення на підставі цивільно-правових договорів заходів, спрямованих на забезпечення схоронності, цілісності визначених володільцем майна належних йому будівель, споруд, іншого рухомого та нерухомого майна з метою відвернення та/або недопущення безпосередніх посягань на майно, припинення не санкціонованого володільцем доступу до нього для збереження його фізичного стану і забезпечення здійснення володільцем цього майна всіх належних йому повноважень щодо нього.

Предметом договору №П208-07 від 11.06.2007р. є централізований нагляд за системою охоронної сигналізації, що встановлена на об'єкті: Каса.

Як вбачається із матеріалів справи, працівники служби охорони ПП “Арсенал” на спрацювання сигналізації за ніч приїздили тричі і стверджують, що зовні обстежили приміщення, в якому знаходиться об’єкт охорони, обстеження самого об’єкту - каси не здійснювали.

Крім того, у матеріалів справи відсутні будь-які докази відносно того, що в день крадіжки довірена особа –касир Карчаїдзе Л.І. відповідно до пункту 2.3 договору була викликана до міста охоронюваного об'єкту.

Отже, господарським судом Донецької області правомірно встановлено, що саме відповідач свої договірні зобов'язання виконав неналежним чином, що спричинило позивачеві збитки.

Частиною 1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем в повній мірі доведено наявність умов, за яких виникає цивільно-правова відповідальність, а відповідач не довів суду відсутність його вини у спричиненні позивачеві збитків, тому господарським судом Донецької області правомірно задоволені позовні вимоги.

Інші доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення, зводяться до намагань позивача надати перевагу його доказам над іншими, що суперечить вимогам статті 101 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 26.03.2008року у справі №6/343 ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст.ст.33,43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Арсенал” м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 26.03.2008року у справі №6/343 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 26.03.2008року у справі №6/343 залишити без змін.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          Т.Д. Геза

Н.Л. Величко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС