ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" травня 2008 р.

Справа № 17-25/1-08-29

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Наукового-виробничого підприємства „Алюр”;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Іллічівський морський рибний

порт”;

про стягнення заборгованості в сумі 31523,49 грн.

Суддя Зуєва Л.Є.

Представники:

Від позивача: Кучеренко О.О., повірений на підставі довіреності б/н від 01.02.2008р.;

б/н від 05.05.2008р.

Від відповідача: не з’явився.

По справі у відповідності до ст.77 ГПК України оголошувалась перерва з 19.03.2008р. по 10.04.2008р о 12 годині.

СУТЬ СПОРУ: ТОВ Науково-виробниче підприємство «Алюр» звернулося з позовом про стягнення з ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»20841,62 грн. - основного боргу, 7106,96 грн. - інфляційних збитків, 699,93 грн. - пені, 1110,27 грн. - 3% річних, 1764,71 грн. –реальних збитків, 265,80 грн. витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Лєсогоров В.М.) від 12.11.2007р. №31/1825-07 позовну заяву ТОВ НВП «Алюр»повернуто без розгляду на підставі п.п.3,5 ст.63, ст.86 ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 р. № 31/1825-07 ухвалу про повернення позову без розгляду скасовано, матеріали передані до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Торчинська Л.О.) від 08.01.2008р. №25/1-08-29 (згідно розпорядження голови суду Продаєвича В.О. від 08.01.2008р. №3-р) порушено провадження у справі.

У зв’язку з закінченням повноважень судді господарського суду Одеської області Малярчук І.А., розпорядженням в.о. голови суду Могила С.К. від 04.02.2008 р. № 40-р «Про передачу справ», справу № 25/1-08-29 передано на розгляд судді Зуєвій Л.Є.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.02.2008 р. справу №25/1-08-29 прийнято до провадження суддею Зуєвою Л.Є. та присвоєно їй № 17-25/1-08-29.

Відповідач в судове засідання з’явився, надав письмовий відзив на позов, в якому заявлені позовні вимоги не визнає та просить суд у задоволенні позову відмовити, з підстав викладених у відзиві.

За результатами судового засідання 19.03.2008 р. сторін було зобов’язано здійснити звірку взаємних розрахунків та у відповідності до вимог ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 10.04.2008 р. о 12 год. 00 хв.

Представник позивача, подавши до канцелярії суду 09.04.2008 р. заяву про зміну предмету позову, виклав вимоги позивача в остаточній редакції, в яких просить суд стягнути з відповідача по справі 20841,62 грн. –основного боргу, 7106,96грн. –інфляційних збитків; 699,93 грн. –пені; 1110,27 грн. –3% річних, 1764,71 грн. –реальних збитків; 265,80 грн. –витрат, пов’язаних з розглядом справи та судові витрати у розмірі 483,19 грн.

Відповідач про уточнення позовних вимог був повідомлений належним чином, відзив на уточнені позовні вимоги не надав, у судове засідання 05.05.2008 р. не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01.04.2005 р. між ТОВ НВП «Алюр»та АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»був укладений договір № 69 про надання послуг з дератизації. Згідно предмета договору АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»доручає, а ТОВ НВП «Алюр»власною робочою силою та власними деззасобами здійснює проведення дератизаційних робіт (знищення гризунів), динамічний нагляд за станом об’єкта у профілактичних цілях.

Відповідно до умов договору № 69 від 01.04.2005 р. строк дії договору становить з 01.04.2005 р. по 30.03.2006 р. (пункт 4.1), загальна ціна договору за 12 календарних місяців складає 11956,56 грн., сума платежу за виконані роботи протягом одного місяця визначається як 1/12 частина річної суми та складає 998,88 грн. за один місяць, які сплачуються замовником протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт (пункт 3.2).

У період з 01.04.2005 р. по 30.03.2006 р. ТОВ НВП «Алюр», на виконання договору № 69 від 01.04.2005 р., виконало роботи з дератизації якісно, згідно рекомендованим нормам та правилам, а АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»прийняло ці роботи, зазначивши про відсутність претензій зі свого боку, що підтверджується актами здачі-приймання робіт з дератизації №№ б/н (том 2 аркуш справи 20-37).

01.04.2006 р. між ТОВ НВП «Алюр»та АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»був укладений договір №71 про надання послуг з дератизації, з таким самим предметом, ціною договору та умовами сплати вартості виконаних робіт. Згідно пункту 4.1 договору № 71 від 01.04.2006 р. строк його дії складає з 01.04.2006 р. по 30.03.2007 р. На виконання договору №71 від 01.04.2006 р. ТОВ НВП «Алюр»в період з 01.04.2006 р. по 30.03.2007 р. виконало роботи з дератизації якісно, згідно рекомендованим нормам та правилам, а АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»прийняло ці роботи, зазначивши про відсутність претензій зі свого боку, що підтверджується актами здачі-приймання робіт з дератизації №№ 2495, 2496, 2497, 2498, 2499, 2500, 2685, 2686, 2687, 3014, 3015, 3016, 3167, 3168, 3169, 3526, 3527, 3528, 3903, 3904, 3905, 4018, 4019, 4020, 4251, 4252, 4253, 4469, 4470, 4471, 4719, 4720, 4721, 4788, 4789, 4790.

01.04.2007 р. між ТОВ НВП «Алюр»та ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» був укладений договір № 73 про надання послуг з дератизації, з таким самим предметом договору та умовами сплати вартості виконаних робіт. Згідно пункту 3.1 щомісячна вартість робіт складає 1248,60 грн., відповідно до п. 4.1. строк дії договору становить з 01.04.2007 р. по 30.03.2008 р. На виконання договору № 73 від 01.04.2006 р. ТОВ НВП «Алюр»в період з 01.04.2007 р. по 30.09.2007 р. виконало роботи з дератизації якісно, згідно рекомендованим нормам та правилам, а АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт» прийняло ці роботи, зазначивши про відсутність претензій зі свого боку, що підтверджується актами здачі-приймання робіт з дератизації №№ 5124, 5125, 5126, 5280, 5281, 5282, 5459, 5460, 5461, 5769, 5770, 5771, 5772, 5773, 5774, 6045, 6046, 6047.

З вищезазначених актів здачі-приймання виконаних робіт слідує, що ці акти свідчать про приймання робіт та служать підставою для розрахунку замовника (відповідача) з виконавцем (позивачем).

В процесі судового розгляду ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»направило ТОВ НВП «Алюр»акт звірки взаємних розрахунків від 21.03.2008 р., з якого слідує, що в період з 01.01.2003 р. по 30.03.2005 р. на користь ТОВ НВП «Алюр»перераховано 17635,60 грн., сальдо станом на 01.01.2003 р. становить 1800,00 грн. на користь ТОВ НВП «Алюр».

Листом від 04.04.2008 р. ТОВ НВП «Алюр»повідомило ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»про зауваження до акту звірки взаємних розрахунків від 21.03.2008 р., а саме: в акті не враховані виконані роботи за період з 01.01.2003 р. по 30.03.2005 р. на суму 10295,60 грн.: за вересень 2003 р. на суму 2220,00 грн., за жовтень 2003 р. на суму 565,20 грн., за січень 2004 р. на суму 2785,20 грн., за березень 2004 р. на суму 1940,00 грн., за квітень 2004 р. на суму 2785,20 грн., що підтверджується актом б/н від 30.09.2003 р. на суму 2220,00 грн., актом б/н від 31.10.2003 р. на суму 565,20 грн., актами б/н від 31.01.2004 р. на суму 2785,20 грн., актами б/н від 31.03.2004 р. на суму 1572,97 грн., актами б/н від 30.04.2004 р. на суму 2785,20 грн., підписаними сторонами та скріпленими їх печатками. Зауваження до акту звірки з підтверджуючими актами були надіслані ТОВ «Іллічівський морський рибний порт», проте останнє не подало до суду доказів, що спростовують заявлені ТОВ НВП «Алюр»зауваження.

Як було погоджено сторонами в акті звірки взаємних розрахунків від 21.03.2008 р. та слідує з довідки відділення «Городське»ЮГРУ ПриватБанка від 30.01.2008 р. №Р.06.01.00.08.0.0.6/1487, наданих суду банківських виписок, в період з 01.01.2003 р. по 21.03.2008р. відповідачем були сплачені грошові кошти у розмірі 35359,90 грн. на розрахунковий рахунок позивача № 1001 в ОФ КБ «Приватбанк». Заборгованість ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»перед ТОВ НВП «Алюр»за період з 01.01.2003 р. по 30.03.2005 р. в сумі 29731,20 грн. погашена грошовими коштами, що надійшли згідно платіжних доручень № 350 від 14.03.2003 р., № 1066 від 12.06.2003 р., № 2679 від 25.12.2003 р., № 180 від 27.01.2004 р., № 769 від 29.03.2004 р., № 2733 від 02.11.2004 р., № 2772 від 05.11.2005 р., № 627 від 21.03.2005 р., № 1124 від 12.05.2005 р., № 1362 від 06.06.2005 р., № 1564 від 24.06.2005 р., № 46 від 16.01.2006 р., № 998 від 05.06.2006 р., № 1416 від 14.07.2006 р.

Вартість виконаних ТОВ НВП «Алюр»робіт з дератизації за договорами № 69, 71, 73 були оплачені ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»частково, а саме: за період з 01.04.2005 р. по 31.01.2006 р. в сумі 9988,80 грн. згідно платіжних доручень № 1416 від 14.07.2006 р., № 1563 від 02.08.2006 р., № 846 від 18.04.2007 р., № 766 від 09.04.2008 р. та частково за лютий 2006 р. в сумі 634,30 грн., в іншій частині ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»заборгованість за спожиті послуги не сплатило, що й стало підставою для звернення до суду з позовом.

Судом встановлено, що ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»() є правонаступником прав та обов’язків АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт»(), що слідує з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.02.2008 р. № 034498, 034499.

Дослідивши обставини справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовЧязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовЧязків.

У відповідності зі ст.204 ЦК України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно-правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов’язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.175 ГК України до майново-господарських зобов’язань застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Згідно ч.2 ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахування особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст.526, 525 ЦК України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судовим розглядом встановлено, що позивач на протязі дії договорів № 69 від 01.04.2005 р., № 71 від 01.04.2006 р., № 73 від 01.04.2007 р. виконав свої зобов’язання належним чином, а саме: виконав обумовлені договорами роботи, а відповідач їх прийняв, погодившись з якістю, своєчасністю та обсягом їх надання. Проте, незважаючи на отримані послуги, відповідач, починаючи з лютого 2006 року, не виконував належним чином своїх грошових зобов’язань за вказаними договорами, що дає підстави відповідно до ст. 610 ЦК України вважати відповідача таким, що порушив зобов’язання.

Посилання представника відповідача на те, що акти здачі-приймання виконаних робіт з дератизації не оформляли відносини між сторонами, оскільки договорами передбачено сплату вартості робіт протягом 10 днів після підписання актів виконаних робіт, не приймаються, оскільки представник відповідача не довів суду відмінності актів виконаних робіт від актів здачі-приймання робіт, не надав переконливих пояснень чому відповідач здійснював часткову оплату за виконані позивачем роботи саме на підставі актів здачі-приймання та не підписував інших актів. Натомість з актів здачі-приймання робіт з дератизації вбачається, що роботи проводилися саме на виконання предмету укладених договорів про надання послуг з дератизації, що підтверджується посиланням на відповідний договір в кожному акті. Також в актах здачі-приймання робіт зазначено, що обумовлені договорами послуги виконані належним чином, а акт свідчить про прийняття робіт та є підставою для розрахунку з позивачем. Зазначені доводи представника відповідача спростовуються також посиланням відповідача на акти здачі-приймання робіт в акті звірки взаємних розрахунків від 21.03.2008 р.

Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо неможливості використання актів здачі-приймання робіт з дератизації через відсутність дати їх підписання, оскільки з тексту актів здачі-приймання робіт з дератизації слідує, що роботи виконувалися у відповідний календарний місяць, з першого по останнє число. Представник позивача вказав на підписання актів здачі-приймання робіт з дератизації в останній день місяця виконання робіт. Відповідач, будучи обізнаним з позицією позивача, її не спростував та проти неї не заперечував. У зв’язку з цим, суд вважає, що датою підписання актів здачі-приймання робіт з дератизації є останній день відповідного місяця виконаних робіт, що не суперечить звичаям ділового обороту, характеру та сутності виниклих між сторонами правовідношень.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно до ст. 43 ГПК України.

Суд вважає вимогу про стягнення суми основного боргу правомірною, а її розрахунок –обґрунтованим, у зв’язку з чим стягує на користь позивача заборгованість за договорами № 69 від 01.04.2005 р., № 71 від 01.04.2006 р., № 73 від 01.04.2007 р.

Поряд з цим, представник позивача заявив вимогу про стягнення з відповідача пені, інфляційних збитків, 3% річних та понесених позивачем реальних збитків.

Пунктом 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.611 ЦК України за порушення зобов’язання настають зокрема такі правові наслідки: сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає відшкодуванню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 5.2. договору № 71 від 01.04.2006 р., п.5.2. договору № 71 від 01.04.2007 р. передбачено, що в разі прострочення оплати робіт за договором замовник (відповідач) сплачує виконавцеві (позивачеві) пеню в розмірі подвійної, та одної, відповідно, облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Таким чином, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення неустойки, 3% річних та інфляційних збитків, погоджується з наведеним позивачем розрахунком стягуваних сум, приймає до уваги відсутність обґрунтованих заперечень до розрахунку з боку представника відповідача, та задовольняє ці вимоги з урахуванням наданих уточнень.

Згідно ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, право або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються зокрема витрати, зроблені управненою стороною. Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються додаткові витрати (вартість додаткових робіт, послуг) понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов’язання другою стороною. Відшкодування збитків, як правовий наслідок порушення зобов’язання, передбачено також ст.ст. 22, 611, 623 ЦК України.

05.11.2007 р. між ТОВ НВП «Алюр»та фізичною особою-підприємцем Кучеренком Олегом Олексійовичем був укладений договір № 02-П-05/11/07, додатковою угодою від 05.11.2007 р. до вказаного договору внесено зміни. Відповідно до предмету договору № 02-П-05/11/07 від 05.11.2007 р. ФОП Кучеренко О.О. надає ТОВ НВП «Алюр»послуги з захисту прав та представництва інтересів ТОВ НВП «Алюр»стосовно стягнення з АТЗТ «Іллічівський морський рибний порт» та ТОВ «Іллічівський морський рибний порт»грошових коштів у відшкодування заборгованості та збитків, що виникли (були завдані) у зв’язку з неналежним виконанням договорів про надання послуг з дератизації № 69 від 01.04.2005 р., № 71 від 01.04.2006 р., № 73 від 01.04.2007 р. Згідно п.3.1 договору вартість послуг складає 1764,71 грн. без ПДВ, які ТОВ НВП «Алюр»сплатило в повному обсязі.

Враховуючи, що сплата позивачем ФОП Кучеренку О.О. вартості послуг з захисту прав та представництва інтересів у сумі 1764,71 грн. носить вимушений характер, викликана протиправними діями (бездіяльністю) відповідача –неналежним виконанням укладених договорів, тому суд стягує на користь позивача суму заявлених та документально підтверджених реальних збитків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись вимогами ст.ст. 175, 193, 224, 225 ГК України, ст.ст. 22, 525, 526, 610, 611, 623, 624, 625 ЦК України, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ НВП „Алюр” з урахуванням наданих уточнень, обґрунтовані підтверджені відповідними засобами доказування, у зв’язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський морський рибний порт»/68094, м. Іллічівськ, 5, , р/р 3464 у філії «Укрексімбанку»в м. Одесі, МФО 328618/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Алюр»/65078, м. Одеса, вул. Гайдара, 13, , р/р 1001 в ЮГРУ КБ «Приватбанк», МФО 328704/ 20841,62 грн. /двадцять тисяч вісімсот сорок одну грн. 62 коп./ - основного боргу, 7106,96 грн. /сім тисяч сто шість грн. 96 коп./ - інфляційних збитків, 699,93грн. /шістсот дев’яносто дев’ять грн. 93 коп./ - пені, 1110,27 грн. /одну тисячу сто десять грн. 27 коп./ - 3% річних, 1764,71 грн. /одну тисячу сімсот шістдесят чотири грн. 71 коп./ –реальних збитків, 365,19 грн. /триста шістдесят п’ять грн. 19 коп./ - державного мита, 118,00 грн. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрат на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи, 265,80 грн. /двісті шістдесят п’ять грн. 80 коп./ - витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України після вступу рішення в законну силу.

Суддя Зуєва Л.Є.