ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.07.2008

Справа №2-24/6476-2008А

За адміністративним позовом – Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів (АР Крим, м. Сімферополь, пр.Кірова, 51-5210-а; м. Сімферополь, вул. Крилова, 133)

До відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю « Сільськогосподарське виробниче підприємство «Агротехнологія», (963000 Первомайський район, смт. Первомайське, вул. Молодіжна, 8; смт. Первомайське, вул. 87 Дивізії,7; ідентифікаційний код 31338472)

Про стягнення 6361,00 грн.

Суддя Колосова Г.Г.

При секретарі Новохацької І.П.

Представники:

Від позивача – Бахарєва Н.Ю., довіреність у справі

Від відповідача - Безпалько В.О., довіреність у справі

Сутність спору:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6361,00грн. адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів в 2007 році, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач зобов'язаний був створити в 2007 році 4 робочих місця для працевлаштування інвалідів, фактично працевлаштовано 3 інваліда, у зв'язку з чим відповідач повинен сплатити позивачеві штрафні санкції в сумі 6361,00грн. за нестворено 1 робоче місце для інвалідів.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позов.

Згідно з п. 6 Закону України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” № 2953-ІV від 06.10.2005р., що набрав чинність 01.11.2005р., до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 41 Кодексу Адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «СВП «Агротехноллогія» зареєстровано як платник страхових внесків (страхівник) у Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

ТОВ «СВП «Агротехноллогія» згідно звіту ф. 10-ПІ про зайнятість і працевлаштування інвалідів зобов'язане було створити в 2007 році 4 робочих місця для працевлаштування інвалідів, фактично працевлаштоване 3 інваліда.

Відповідач в звіті форми 10-ПІ в порушення Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів", затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 10 лютого 2007 р. N 42, затвердженого в Міністерстві юстиції України 13 лютого 2007 р. за N 117/13384 не вказав у рядку 03 кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів, установленого статтею 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", зазначивши 3 особи.

Відповідно до п. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Тобто відповідно до вказаної норми, відповідач повинен був зазначити у рядку 03 кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених роботодавцем, відповідно до нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у кількості 4 осіб (88* 4%=3,52=4 особи (якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення (п. 3.4 щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" ).

Згідно ст.20 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Однак відповідач в порушення норм вказаного закону та Інструкції щодо заповнення форми N 10-ПІ (річна) "Звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів" не визначив та не сплатив у встановлені строки (до 15 квітня 2008 р. (п. 2 Порядку сплати підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів) адміністративні – господарські санкцій у розмірі 6361, 00 грн., що стало підставою для звернення Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів позовом до суду про стягнення відповідної суми у примусовому порядку.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечував, та посилався на те, що у період з 01.01.2007 р. по 01.01.2008 р. ним подавались звіти до центру зайнятості за формою № 3-ПН «Звіт про наявність вакантних робочих місць» про наявність вакансій з вказівкою використання робочого місця для інвалідів.

Так, дійсно відповідно до ст. 18-1 Закону Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда кваліфікації та знань, з урахуванням його побажань.

Однак у подальшому відповідач пояснив, що інваліди з центру зайнятості були направлені до підприємства відповідача, однак відповідач не мав можливості прийняти їх на роботу., оскільки умови оплати праці яки пропонували інваліди не підходили відповідачу.

Згідно ч.3,4 ст.20 Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів в Україні» Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів). Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій інвалідів, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Аналізуючи норми Закону України № 875 суд приходить до висновку, що законом не передбачений причинно-послідовний зв'язок між діями або бездіяльністю відповідних державних фондів по здійсненню заходів по працевлаштуванню інвалідів та обов’язком підприємств створити робочі місця для інвалідів ( виконати норматив).

Тобто в законі не вказано, що у разі своєчасної звітності в центр зайнятості за формою 3-ПН, відсутності на обліку в центрі зайнятості інвалідів або у разі їх не направлення на підприємство, воно звільняється від обов’язку сплатити самостійно встановлену суму штрафних санкцій.

Штрафні санкції за недотримання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, носять характер альтернативного зобов'язання, тобто підприємство або дотримує норматив, або сплачує конкретну суму до держбюджету України.

При цьому законом не встановлено, що для сплати штрафних санкцій у підприємства повинна бути встановлена наявність вини.

Більш того, публічно-правові відносини, які виникли між позивачем та відповідачем у результаті невиконання нормативу та несплати штрафних санкцій взагалі не передбачають можливості існування питання про відповідальність, пов’язану з винними діями особи, що не є суб’єктом владних повноважень, оскільки питання про наявність вини може розглядатися тільки у цивільних (господарських) відносинах.

У стосунках, що виникають з публічно правових відносин між суб’єктом владних повноважень та іншими особами повинно вирішуватися тільки питання виконання встановлених законами вимог.

Суд зазначає, що порушення відповідачем вимог законодавства про соціальну захищеність інвалідів полягає в тому, що підприємством невиконаний встановлений норматив для працевлаштування інвалідів, внаслідок чого до нього застосовані штрафні санкції. Тобто порушенням є саме непрацевлаштування відповідачем встановленої для його підприємства кількості інвалідів, а не факт несплати ним штрафних санкцій за недодержання нормативу для працевлаштування інвалідів.

Також необхідно відзначити, що п.п. 1 п.1 ст.29 Бюджетного кодексу України визначено, що до складу доходів Державного бюджету України включаються доходи, що надходять відповідно до Закону України «Про основи соціального захисту інвалідів».

Порядку використання суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, що надійшли до державного бюджету визначає механізм використання Фондом соціального захисту інвалідів та його відділеннями суми адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів, що надійшли до державного бюджету (далі - сума санкцій та пеня).

Відповідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Таким чином Конституцією України гарантовано право соціально незахищених громадян, в тому числі інвалідів, на відповідний рівень життя, фінансування якого здійснюється за рахунок як держави, так і підприємств, організацій, що повинні сплачувати штрафні санкції за невиконання нормативу згідно із ст. 19,20 Закону України № 875.

З урахуванням викладеного позовні вимоги про стягнення 6361,00грн. підлягають задоволенню.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова складена у повному обсязі 21.07.2008 року.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю « Сільськогосподарське виробниче підприємство «Агротехнологія», (963000 Первомайський район, смт. Первомайське, вул. Молодіжна, 8; смт. Первомайське, вул. 87 Дивізії,7; ідентифікаційний код 31338472) на користь Кримського республіканського відділення Фонду України соціального захисту інвалідів (АР Крим, м. Сімферополь, пр.Кірова, 51-5210-а; м. Сімферополь, вул. Крилова, 133: одержувач: Державний бюджет Первомайського району 50070000, банк: Управління ДКУ в АР Крим м. Сімферополь, МФО824026, , р/р 0212, призначення платежу: *; ЄДРПОУ платника;50070000;01; адміністративно – господарські санкції за робочі місця не зайняті інвалідами за 2007 рік) 6361,00грн.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення (у разі складання постанови у повному обсязі, відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складення у повному обсязі).

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження , апеляційна скарга не подана, постанова вступає в законну силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Колосова Г.Г.