Кіровоградської області
У Х В А Л А

"23" травня 2008 р.                                                             Справа № 4/140

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І., за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув справу № 4/140

за позовом: прокурора Ульяновського району в інтересах держави в особі Управління пенсійного фонду України в Ульяновському районі, смт. Ульянівка Кіровоградської області

до відповідача: селянського (фермерського) господарства “Ярослав”, с. Вільхове Ульяновського району Кіровоградської області

про стягнення 440 грн. 17 коп.

Представники:

від прокуратури: участі не брали;

позивача: участі не брали;

відповідача: участі не брали.

Про час та місце розгляду справи сторони та прокурор належним чином повідомлені у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України. Вручення рекомендованих поштових відправлень підтверджується повідомленнями, які долучено до справи.

Суть спору:

Прокурор Ульяновського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Ульяновському районі звернувся до господарського суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача 440 грн. 17 коп. недоїмки по страхових внесках до Пенсійного фонду, з яких заборгованість по страхових внесках в розмірі 422 грн. 19 коп. та штрафні (фінансові) санкції на суму 17 грн. 98 коп.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав, позовні вимоги не заперечив, доказів про погашення заборгованості до суду не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, поштове повідомлення № 3056268 вручене відповідачу 19.04.2008 року.

Позивач в судове засідання не прибув, про причини неприбуття суд не повідомив. Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши усі обставини справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги обґрунтовано слідуючим чином:

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року , передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 п.п. 1, 8 Розділу 15 Закону-1058 страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб – найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п. 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач зареєструвався як платник до фонду в управлінні Пенсійного фонду в Ульяновському районі, своєчасно подавав позивачу Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (а.с. 7-8), однак визначені ним самостійно суми страхових внесків не сплатив.

Станом на 15.04.2008 року відповідач допустив заборгованість по платежах страхових внесків до фонду в розмірі 422 грн. 19 коп. за період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року.

Крім того, проведеною працівниками позивача перевіркою за несвоєчасне перерахування страхових внесків згідно до рішення № 42 від 28.01.2008 року відносно відповідача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу на суму 14 грн.74 коп. та нараховано пеню на суму 3 грн. 24 коп. на загальну суму 17 грн. 98 коп.

Господарський суд вважає наданий відповідачем позивачу розрахунок суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за січень 2008 року узгодженим відповідачем зобов'язанням щодо проведення перерахувань. Оглядом в судовому засіданні встановлено, що вказаний розрахунок підписаний керівником підприємства Поступайло В.О та головним бухгалтером Стратан Л.В. та їх підписи посвідчено прикладенням печатки. (а.с.7-8).

Вказаний розрахунок відповідає встановленим вимогам та прийнято без зауважень працівниками УПФ.

Відповідно до п.п. 3.4.1. „Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об'єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, та затвердження Умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів”, яка затверджена наказом МВС України № 17 від 11.01.1999 р. та зареєстрована в Мін’юсті України 28.04.1999 р. за № 264/3557, відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб’єктів господарської діяльності. Відповідач не надав доказів того, що печатку було втрачено або викрадено.

Таким чином відповідач має заборгованість зі збору по страхових внесках (недоїмку) в розмірі 422 грн. 19 коп. до Пенсійного фонду за період з жовтня 2007 року по лютий 2008 року включно та заборгованість по сплаті застосованих фінансових санкцій в розмірі 17 грн. 98 коп., тобто загальна сума недоїмки складає 440 грн. 17 коп. та підлягає до стягнення з відповідача в примусовому порядку.

Рішення про застосування фінансових санкцій відповідачем не оскаржене та не скасоване.

Наявність та розмір заборгованості також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: розрахунком заборгованості, Рішенням про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум, своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, розрахунком суми страхових внесків та розрахунком фінансових санкцій.

16.05.2008 року через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора Ульяновського району про відмову від позову та припинення провадження у справі відповідно до п. 4 ст. 80 ГПК України. Вказане клопотання не приймається судом до уваги та не підлягає до задоволення, оскільки справа розглядається згідно до заявленого вказаним прокурором позову на підставі ст. 60 КАС України за правилами адміністративного судочинства. Крім того, до господарського суду не надходило клопотання про відмову від позову від позивача - управління Пенсійного фонду в Ульяновському районі, а лише неналежним чином оформлене клопотання прокурора району не є підставою для припинення провадження у справі. Натомість, господарський суд оцінює надані прокурором докази про фактичну сплату заборгованості згідно до повідомлення № 821 від 22.04.2008 року начальника управління Пенсійного фонду в Ульяновському районі про погашення заборгованості та дослідивши надані позивачем виписки про рух коштів, господарський суд приходить до переконання, що заборгованість відповідачем погашена повністю і цей факт є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Однак, в день розгляду справи 23.05.2008 року через канцелярію суду надійшли факсограми від прокурора та позивача про відмову від позову, які прийняті судом.

Відповідно до вимог статті 136 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитись від адміністративного позову протягом всього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від адміністративного позову викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Судове рішення у зв'язку з відмовою від адміністративного позову ухвалюється за правилами, встановленими статтею 112 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно статті 112 Кодексу адміністративного судочинства України про прийняття відмови від адміністративного позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.

Враховуючи, що відмова позивача не суперечить закону і не порушує чиї - не будь права, свободи чи інтереси, господарський суд приймає відмову від позову.

При цьому суд роз'яснює, що відповідно до вимог статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від адміністративного позову і відмову прийнято судом.

Керуючись ст.ст. 112, 136, 157, 165, 167, 186, 254, п. 6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмову прокурора та позивача від позову прийняти.

Провадження у справі № 4/140 закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання заяви про апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Копії ухвали надіслати сторонам у справі та прокурору Ульяновського району Кіровоградської області.

Суддя

Ю. І. Хилько