ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.08 р.                     Справа № 41/42пд

Суддя господарського суду Донецької області Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „КРОНАС”, м. Донецьк

до відповідача: Колективного ремонтно-будівельного управління „Електротранс”, м. Донецьк

про зобов’язання розглянути та підписати у залі судового засідання договір про встановлення земельного сервітуту на право проїзду та проходу до об’єкту нерухомості ТОВ „КРОНАС” та надати документи що підтверджують право користування земельною ділянкою.

При участі представників:

від позивача: Мазенкова В.В. – за довіреністю від 03.04.2008р.,

Слупський Є.В. – за довіреністю від 03.04.2008р.

від відповідача: Сідоров І.К. – за довіреністю №01/36 від 16.04.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „КРОНАС”, м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Колективного ремонтно-будівельного управління „Електротранс” про зобов’язання розглянути та підписати у залі судового засідання договір про встановлення земельного сервітуту на право проїзду та проходу до об’єкту нерухомості ТОВ „КРОНАС” та надати документи що підтверджують право користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що позивач є власником нерухомого майна – будівлі складу пиломатеріалів, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0585 га за адресою: м. Донецьк, вул. Поліграфічна, 3, та яка на підставі Договору оренди земельної ділянки з Виконавчим комітетом Донецької міської ради передана позивачу у користування строком до 26.04.2011 року; на протязі 2006 року до 29.08.2007 року з боку відповідача чинились перешкоди в користуванні позивачем земельною ділянкою та майном за призначенням у вигляді виставлення охорони та закриття проїзду на територію.

Позивачем зазначено, що ним було укладено договори на платний проїзд до свого об’єкту від 29.08.2007 року з правом проїзду 1-го вантажного транспорту, та від 14.12.2007 року, строком дії до 31.03.2008 року без права проїзду вантажного транспорту; по закінченні строку дії даних договорів відповідач відмовив у їх продовженні, посилаючись на те, що в зоні проїзду планується розміщення майданчику для паркування авто. Позивач наполягає на тому, що перешкоди з боку відповідача призвели до унеможливлення використання позивачем земельної ділянки та об’єкту за його цільовим призначенням; позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про встановлення сервітутного проїзду, які залишені без розгляду.

Позивачем до суду заявлено клопотання про прийняття до складу учасників судового процесу ФОП Михайлову Галіну Олексіївну в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У задоволенні клопотання відмовлено через недоведеність позивачем наявності умов залучення третіх осіб передбачених част. 1,2 ст. 27 ГПК України.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що: по-перше, розклад роботи відповідача не дозволяє забезпечити рух транспортних засобів позивача цілодобово без вихідних; по-друге, покриття ділянки, по якій передбачається встановлення сервітуту не розраховано на таку інтенсивність руху вантажних транспортних засобів; по-третє в зоні проїзду розташований майданчик для стоянки автотранспорту, яка знаходиться на балансі підприємства, як основні засоби.

Відповідач наполягає на тому, що позивач має можливість використовувати для руху транспорту додатковий технологічний виїзд на вул. Поліграфічну, який об лаштований та діє у цей час за узгодженням з УДАІ у Донецькій області.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

16.07.2004 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Шинторг ЛТД” (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив будівлю складу пиломатеріалів в літ Ж-1, площею 225,70 кв.м., розташовану за адресою: м. Донецьк, вул. Поліграфічна, 3. Договір посвідчений 16.07.2003 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соловйовим О.М. за реєстровим номером 2314.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4191210 від 20.07.2004 року, виданим Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації, позивач є власником будівлі складу пиломатеріалів літ Ж-1, площею 225,7 кв.м., розташованої за адресою: м. Донецьк, вул. Поліграфічна, 3.

12.07.2006 року між Виконавчим комітетом Донецької міської ради (орендодавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” (орендарем) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :00:015:0018) для експлуатації існуючого складу пиломатеріалів та самовільно побудованої будівлі сторожки та добудови, яка знаходиться на території Київського району м. Донецька по вулиці Поліграфічній, 3.

Згідно п. 2 зазначеного договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,585 га.

Договір укладено до 26.04.2011 року, після закінчення строку договору орендар має переважне право на його поновлення (п. 7 договору оренди земельної ділянки).

Відповідно до п. 14 договору оренди земельної ділянки цільове призначення земельної ділянки: для експлуатації існуючого складу пиломатеріалів та самовільно побудованої будівлі сторожки та добудови.

Договір оренди земельної ділянки посвідчений 12.07.2006 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Кірсановою Т.О. за реєстровим номером 2190 та зареєстрований у Донецькій міській раді у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що в вчинено запис 29.09.2006 року № 39.

Згідно акту про передачу та прийом в оренду земельної ділянки (кадастровий номер :00:015:0018) в натурі, складеному 12.07.2006 року, Виконавчий комітет Донецької міської ради передав, а Товариство з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” прийняло земельну ділянку в оренду в розмірі 0,0585 га, що розташована за адресою: м. Донецьк, вулиця Поліграфічна, 3 у Київському районі м. Донецька.

29.08.2007 року між Колективним ремонтно-будівельним управлінням „Електротранс” та Товариством з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” було укладено договір, предметом якого, відповідно до п. 1.1. є порядок використання території під'їзних шляхів з твердим покриттям, що належать КРБУ „Електротранс”, розташованих по вул. Поліграфічна, 3 м. Донецька, для пересування транспортних засобів ТОВ „Кронас”.

Відповідно до пункту 2.1. договору від 29.08.2007 року, КРБУ „Електротранс” зобов’язався надати ТОВ „Кронас” дозвіл на пересування транспортних засобів по ділянці КРБУ „Електротранс”, від будівлі прохідної до будівлі, що належить ТОВ „Кронас”, в період дії даного договору, забезпечити безперешкодне пересування транспортних засобів ТОВ „Кронас” з 8-ї години до 18-ї години, щоденно, окрім суботи та неділі.

Пунктом 6.2. договору від 29.08.2007 року встановлено строк його дії з моменту підписання обома сторонами та до 31.12.2007 року.

14.12.2007 року між Колективним ремонтно-будівельним управлінням „Електротранс” та Товариством з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” було укладено договір, предметом якого, відповідно до п. 1.1., є порядок використання території під'їзних шляхів з твердим покриттям, що належать КРБУ „Електротранс”, розташованих по вул. Поліграфічна, 3 м. Донецька, для пересування транспортних засобів ТОВ „Кронас”.

Відповідно до пункту 2.1. договору від 14.12.2007 року, КРБУ „Електротранс” зобов’язався надати ТОВ „Кронас” дозвіл на пересування транспортних засобів по ділянці КРБУ „Електротранс”, від будівлі прохідної до будівлі, що належить ТОВ „Кронас”, в період дії даного договору, забезпечити безперешкодне пересування транспортних засобів ТОВ „Кронас” з 8-ї години до 18-ї години, щоденно, окрім суботи та неділі.

Згідно пункту 7.1. зазначеного договору, він набуває чинності з 01.01.2008 року та діє до 31.03.2008 року.

Листом від 26.12.2007 року № 118/юр позивач звернувся до відповідача з пропозицією врегулювати протиріччя шляхом укладання договору земельного сервітуту, враховуючи інтереси обох підприємств у зв’язку з тим, що ТОВ „Кронас” та КРБУ „Електротранс” є співвласниками та оскільки в майбутньому між ними можуть виникнути протиріччя щодо проїзду через територію КРБУ „Електротранс” належного ТОВ „Кронас” транспорту, що спричинить перешкоди для здійснення фінансово-господарської діяльності.

Відповідачем листом від 21.01.2008 року № 01/03 було повідомлено позивача про необхідність надання позивачем відомостей, які б дали можливість вирішити питання про укладення договору земельного сервітуту.

Листом від 25.01.2008 року № 11/юр позивачем було доведено до відома відповідача про необхідність проїзду транспортних засобів вантажопідйомністю до 20т цілодобово та без вихідних з середньої частотою та інтенсивністю пересування.

Оскільки, відповідач не відповів на пропозиції позивача щодо врегулювання суперечностей шляхом укладення договору земельного сервітуту та, як стверджує позивач, фактично ухиляється від укладання такого договору, то позивач наполягає на застосуванні примусу шляхом прийняття судового рішення про зобов’язання відповідача розглянути та підписати у залі судового засідання договір про встановлення земельного сервітуту на право проїзду та проходу до об’єкту нерухомості позивача.

Частиною 1 статті 100 Земельного кодексу України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Земельного кодексу України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, цивільне законодавство передбачає лише право та не передбачає наявності у суб’єктів цивільних відносин обов’язку укладати будь-які договори. Також і відповідні положення земельного законодавства передбачають лише можливість укладання договорів на встановлення земельного сервітуту, що обумовлює необхідність наявності вільного волевиявлення сторін на укладання такого договору.

Наявність обов’язку укладати договір земельного сервітуту, а ні цивільним, а ні земельним законодавством не передбачена, що свідчить про неможливість застосування до правовідносин з укладання таких договорів будь-яких заходів примусу, зокрема, у порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Частиною 1 ст. 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Позивач, в обґрунтування позовних вимог, посилається на необхідність користування земельною ділянкою відповідача для проходу та проїзду до своєї земельної ділянки та розташованого на ній об’єкта нерухомості, оскільки відповідач є суміжним землекористувачем і іншим способом забезпечити прохід та проїзд до своєї ділянки, зокрема, забезпечити окремий в’їзд з прилеглих вулиць він не може.

Такі твердження позивача не доводяться наданими позивачем доказами та спростовуються наявними у справі матеріалами з огляду на наступне.

Як вбачається з наданого позивачем кадастрового плану земельної ділянки № 140136900:00:015:0018 та наданого відповідачем Державного акту на право постійного користування землею з планом зовнішніх меж землекористування, земельна ділянка площею 0,585 га, що надана позивачу у користування за договором оренди, межує, зокрема, із землями Донецької міської ради, а саме, межа від А до Б проходить по вул. Поліграфічній. Таке достатньо обґрунтовує можливість вільного підходу (під’їзду) до земельної ділянки позивача без встановлення права користування земельною ділянкою відповідача.

Посилання позивача на лист відділу ДАІ ГУ МВС України у Донецькій області № 9/1-3094 від 10.04.2008р., як на доказ неможливості організацію виїзду на вул. Поліграфічну суд спростовує, оскільки з цього листа на випливає неможливість організації такого виїзду, а лише йдеться про її недоцільність, через значний обсяг робіт та витрат.

Проте, ст. 401 Цивільного кодексу України не ставить у залежність право на користування чужим майном від будь-яких обсягів робіт, які по винен провести власник земельної ділянки, що вимагає встановлення такого права, або понесення ним інших витрат. Ця норма встановлює наявність такого права від беззаперечної неможливості (незалежно від будь-ких витрат) користування своїм майном без користування чужим майном.

Крім того, з наданого відповідачем листа УГАІ УМВС України у Донецькій області № 4/365-дн від 03.07.2003р. вбачається узгодження з органами внутрішніх справ додаткового технологічного виїзду на вул. Поліграфічну за умови дотримання при його облаштуванні відповідних стандартів щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, у даному випадку матеріалами справи підтверджується можливість задоволення потреб позивача у вільному підході (під’їзді) до своєї земельної ділянки та об’єкту нерухомості у спосіб інший, ніж встановлення права на користування земельною ділянкою відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 401, 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 98, 100 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 22, 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „КРОНАС” до Колективного ремонтно-будівельного управління „Електротранс” про зобов’язання розглянути та підписати у залі судового засідання договір про встановлення земельного сервітуту на право проїзду та проходу до об’єкту нерухомості ТОВ „КРОНАС” та надати документи що підтверджують право користування земельною ділянкою – відмовити.

Суддя