ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.05.2008                                                              Справа № 12/269

За позовом комунального підприємства «Ужгородліфт», м. Ужгород

до відповідача житлово –будівельного кооперативу „Восход”, м. Ужгород

про стягнення суми 2 591,73 грн. –основного боргу та 742,30 грн. –пені.

Суддя Тисянчин В. М.

Представники:

Від позивача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

Від відповідача – не з’явився (не викликався, явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов комунальним підприємством «Ужгородліфт», м. Ужгород до житлово –будівельного кооперативу „Восход”, м. Ужгород про стягнення суми 2 591,73 грн. –основного боргу та 742,30 грн. –пені.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 14.12.2004 року провадження у справі № 12/269 за позовом спеціалізованого ремонтно –будівельного управління „Закарпатліфтсервіс”, м. Ужгород до житлово –будівельного кооперативу „Восход”, м. Ужгород зупинено через обставини, що зумовили її зупинення (провадження у справі № 8/275 за позовом СРБУ „Закарпатліфтсервіс”, м. Ужгород до Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Ужгород).

Під час розгляду справи спеціалізоване ремонтно –будівельного управління „Закарпатліфтсервіс” було ліквідовано, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців № 512153. 23.11.2005 року, було проведено державну реєстрацію юридичної особи –комунального підприємства „Ужгородліфт”. Згідно з статутом КП „Ужгородліфт” засноване на комунальній власності і є майном Ужгородської міської Ради (власник) підприємство є правонаступником ліквідованого спеціалізованого ремонтно –будівельного управління „Закарпатліфтсервіс”.

Ухвалою суду від 22.04.2008 року замінено первісного позивача спеціалізованого ремонтно –будівельного управління „Закарпатліфтсервіс” на її правонаступника комунального підприємства „Ужгородліфт” та зобов’язано його надати суду документальне підтвердження існування боргу в сумі 2 591,73 грн. перед відповідачем.

Вищенаведені документи на момент розгляду справи суду не надіслано, хоча заявника позову (правонаступника) попереджено про настання наслідків у разі невиконання ухвали суду (п. 5 ст. 81 ГПК України).

Отже, неподання витребуваних судом документів суттєво перешкоджає розгляду заяви по суті вимог, всебічному та об’єктивному дослідженню всіх обставин справи, має наслідком невиконання ч.2 ст. 43 ГПК України, що зобов’язує сторони, які беруть участь у справі обґрунтувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, оскільки (в даному випадку) підставою для господарської відповідальності є вчинення учасником господарських відносин господарського правопорушення (невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання, ст. 218 ГК України )

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу (ст. 33 ГПК України).

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

За таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені в судовому засіданні, тому позов підлягає залишенню без розгляду.

Залишаючи позов без розгляду, суд констатує відсутність поважних причин невиконання його вимог позивачем в межах призначеного строку визначеного законодавством щодо розгляду спору господарським судом.

Поважні причини визнаються лише ті обставини, які є об’єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов’язані з дійсно істотними труднощами для своєчасного вчинення зобов’язань процесуальних дій.

При ухваленні даного висновку суду враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі.

Виходячи з викладеного, оцінюючи повноту і достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. ст. 124, 129 Конституції України, ст. ст. 2, 11 Закону України „Про судоустрій України” ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 81 (п.5), 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя Тисянчин В. М.