ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Управління комунального майна району виконавчого органу

Оболонської районної у м. Києві ради

(Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»

про виселення з приміщення

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Кішинська О.П. –по дов. №7-УМ від 09.01.2008р.

Від відповідача не з»явився

В засіданні приймали участь

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Управління комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації) про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»з нежитлового приміщення площею 186,60 кв. м. в будинку №52 по вул. Вишгородській в місті Києві та зобов»язання передати дане нежитлове приміщення Управлінню комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації).

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що термін дії договору оренди від 31 грудня 2006 року №13013 закінчився 30 червня 2007 року, про що відповідач повідомлений листом від 13.07.2007 року за №446 –УМ.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, письмовий відзив на позов не надав, вимог суду, викладених в ухвалах суду від 25.04.2008р. та 02.06.2008р. не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, що підтверджується повідомленням про вручення відповідачу поштового рекомендованого відправлення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз’яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.1997р. № 02-5/289 із змінами «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року» (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

Згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році»зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Через канцелярію суду 11.06.2008р. від відповідача поступило клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення пов’язаної з нею справи, що розглядається Оболонським районним судом міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»до Управління комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації) про визнання недійсним рішення конкурсної комісії.

Представник позивача проти задоволення даного клопотання заперечує.

Розглянувши заявлене відповідачем клопотання та заслухавши думку представника позивача, суд вважає, що заявлене клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до приписів ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов’язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідачем в обгрунтування заявленого клопотання не надано доказів, що за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»до Управління комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації) про визнання недійсним рішення конкурсної комісії Оболонським районним судом міста Києва відкрито провадження по справі.

Відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до

ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд –

В С Т А Н О В И В :

31 грудня 2006 року між Управлінням комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації) (далі позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Контракт»(далі відповідач) був укладений №13013 договір оренди нежитлового б удинку ( приміщення).

Відповідно до умов даного договору відповідач прийняв в орендне користування не житлове приміщення загальною площею 186,6 кв. м., що розташоване по вул. Вишгородська, 52 в місті Києві для кафе.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Термін дії договору сторони погодили в п. 9.1 з 31 грудня 2006 року по 30 червня 2007 року.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи Управління комунального майна виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації) листом №446-УМ від 13.07.2007 року повідомило відповідача про те, що термін дії договору оренди припинився 30 червня 2007 року та запропонував відповідачу протягом 5-ти днів після отримання цієї заяви звільнити приміщення, передати його в належному санітарно –технічному стані (оригінал листа №446-УМ від 13.07.2007 та докази його отримання відповідачем залучені до матеріалів справи).

В п. 9.2 договору сторони передбачили, що усі зміни та доповнення до цього договору оформляються в письмовій формі і набувають чинності з моменту підписання їх сторонами.

Відповідач після закінчення строку дії договору орендоване ним приміщення не звільнив та не передав позивачу.

Згідно до п.2 ст. 26 та п.1. ст. 27 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України при припиненні договору найму, наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві майно в тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовленому в договорі.

Відповідач належних доказів звільнення або правомірності користування спірним приміщенням суду не надав.

Таким чином, наявними у справі доказами доведено, що відповідач безпідставно займає спірне приміщення, а тому вимоги позивача щодо виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»з нежитлового приміщення площею 186,60 кв. м. в будинку №52 по вул. Вишгородській в місті Києві та зобов»язання передати дане нежитлове приміщення Управлінню комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у м. Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації) підлягають задоволенню.

Витрати позивача по сплаті державного мита в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт»

(м. Київ, вул. Вишгородська, 52, код 25272627) з нежитлового приміщення площею 186,60 кв. м. в будинку №52 по вул. Вишгородській в місті Києві.

Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Контракт»

(м. Київ, вул. Вишгородська, 52, код 25272627) передати приміщення площею 186,60 кв. м. в будинку №52 по вул. Вишгородській в місті Києві Управлінню комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у місті Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації)

(м. Київ, вул. Тимошенко,16, , код 33150097).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Контракт»

(м. Київ, вул. Вишгородська, 52, код 25272627) на користь Управління комунального майна району виконавчого органу Оболонської районної у місті Києві ради (Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації)

(м. Київ, вул. Тимошенко,16, , код 33150097) 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення 10- ти денного строку з дня його прийняття.

Суддя