ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"26" червня 2008 р.

Справа № 4/196

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.,за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув справу № 4/196

за позовом: управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі, м. Кіровоград

до відповідача: Комунальне підприємство “Созонівка” с. Созонівка Кіровоградського району та області

про стягнення 24 997 грн. 39 коп.

час прийняття вступної та резолютивної частини постанови 11 год. 55 хв.

Представники:

позивача: Твердохліб О.І., довіреність № 27/07-19 від 08.01.2008 року;

відповідача: участі не брали. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України. Рекомендоване поштове відправлення № 3172560 вручене відповідачу 23.05.2008 року.

Суть спору:

Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі м. Кіровограді (надалі - ПФУ) звернулося до господарського суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача 24997 грн. 39 коп. недоїмки по страхових внесках до Пенсійного фонду за період з 01.01.2006 року по 16.05.2008 року включно.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надіслав, позовні вимоги не заперечив. В судовому засіданні 26.06.2008 року представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та надав довідку про відсутність направлених до стягнення вимог через органи виконавчої служби.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши усі обставини справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

Абзацом 8 частини третьої статті 106 Закону України № 1058 „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, який вступив в силу з 01.01.2004 року , передбачено право органу Пенсійного фонду на звернення до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки

Відповідно до ст. 8 „Про пенсійне забезпечення” виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України відповідно фонд якого формується за рахунок коштів, що відраховується підприємствами і організаціями.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі Закону - 1058), до страхових внесків відносяться кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст.ст. 18, 19, 20 п.п. 1, 8 Розділу 15 Закону-1058 страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначеному цим Законом, та у розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997 року № 400/97, тобто платник нараховує та сплачує страхові внески у встановлений граничний термін за ставкою 32% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників і відраховує та перераховує страхові внески від об’єкту оподаткування застрахованих осіб - найманих працівників за ставкою 1-2% від їх сукупного оподатковуваного доходу.

Згідно з п. 6 та 12 ст. 20 Закону-1058 страхувальники зобов’язані сплачувати страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період (календарний місяць), не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду, страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Відповідно до п. 2 ст. 106 Закону 1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальником у визначені строки вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і сплачуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідач зареєструвався як платник до фонду в управлінні Пенсійного фонду в Кіровоградському районі, своєчасно подавав позивачу Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, однак визначені ним самостійно суми страхових внесків не сплачував. Станом на 16.05.2008 року відповідач допустив заборгованість по платежах страхових внесків до фонду в розмірі 24997 грн. 39 коп.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідач господарському суду не подав.

За вказаних обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 24997 грн. 39 коп. Наявність та розмір заборгованості підтверджується випискою з особистого рахунку страхувальника, розрахунками суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягали сплаті за спірний період.

Надані відповідачем щомісячні розрахунки страхових внесків господарським судом визнаються в якості узгодженого відповідачем зобов'язання по сплаті нарахованих ним самостійно страхових внесків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства “Созонівка” с. Созонівка Кіровоградського району та області вул. Паркова, 9 (р/р 260057829 в ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО 323538, ) на користь управління Пенсійного фонду України в Кіровоградському районі м. Кіровоград вул. Дарвіна, 29 (р/р 17 в Кіровоградське облуправління ВАТ ДОБУ, МФО 323475, ) заборгованість по страхових внесках в розмірі 24 997 грн. 39 коп.

Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 27 червня 2008 року.

Суддя

Ю. І. Хилько