ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2008 р.

№
2-65/07

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

головуючого
судді

Добролюбової
Т.В.,

суддів

Рогач
Л.І.,

Швеця
В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на
постанову

Донецького
апеляційного господарського суду від 11 березня 2008 року

у
справі

№
2-65/07

господарського
суду

Донецької
області

за
позовом

ОСОБА_1

до   за участю третіх осіб

1)
Товариства з обмеженою відповідальністю "Маріфарм" 2) Приватного
підприємства "Труш Т.М." 1) ОСОБА_2; 2) Кооператив
"Нептун",

про

визнання недійсним договору купівлі-продажу
та стягнення моральної шкоди

Згідно
з Розпорядженням Вищого господарського суду України                          № 02-12.2/200 від
11.06.08 у зв'язку з відпусткою судді Гоголь Т.Г. для розгляду справи № 2-65/07
сформовано колегію суддів у складі: Добролюбової Т.В. (головуючого), Рогач
Л.І., Швеця В.О.

Представники
сторін в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про час
та місце розгляду касаційної скарги.

ВСТАНОВИВ:

24
квітня 2006 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Жовтневого районного
суду м. Маріуполя з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю
"Маріфарм" (далі - відповідач 1) та Приватного підприємства
"Труш Т.М." (далі - відповідач 2) з позовом про визнання недійсним
договору купівлі -продажу нежитлового приміщення № 1 від 14.05.03, що
знаходиться за адресою: м. Маріуполь, пр-т Леніна, 115 та  стягнення солідарно з відповідачів моральної
шкоди у розмірі 10000 грн.

Під
час розгляду справи, ОСОБА_1. змінив позовні вимоги, просив визнати недійсним
договір купівлі -продажу нежитлового приміщення № 1 від 14.05.03 і стягнути з
відповідачів судові витрати (заява від 25.10.06, т.1, а.с. 133).

Рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 28.04.07 (суддя Папаценко П.І.)
позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, визнано недійсним договір № 1 від
14.05.03, зобов'язано ПП "Труш Т.М." повернути ТОВ
"Маріфарм" у власність зазначене нежитлове приміщення та стягнено з
ТОВ "Маріфарм" на користь ПП "Труш Т.М." 10000 грн.

Постановою
Донецького апеляційного  господарського
суду від 23 липня 2007 року (колегією суддів у складі: Алєєва І.В. -головуючий,
Величко Н.Л., Шевкова Т.А) апеляційну скаргу ПП "Труш Т.М"  задоволено, рішення Жовтневого районного суду
м. Маріуполя від 28.04.07 скасовано, відмовлено у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 в частині визнання недійсним договору купівлі -продажу нежитлового
приміщення № 1 від 14.05.03.

Постановою
Вищого господарського суду від 08 листопада 2007 року касаційну скаргу ОСОБА_1.
задоволено частково, рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від
28.04.07 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.07.07
скасовано, справу скеровано для нового розгляду до суду першої інстанції.

Рішенням
Господарського суду Донецької області від 24 січня 2008 року (суддя Мєзєнцева
Є.І.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського
суду від 11 березня 2008 року (колегією суддів у складі: Волкова Р.В. -
головуючого, Запорощенка М.Д. Старовойтової Г.Я.) у задоволенні позовних  вимог ОСОБА_1. до ПП "Труш Т.М.
відмовлено, провадження у справі за позовом ОСОБА_1. до ТОВ
"Маріфарм" припинено. Судові рішення вмотивовані посиланнями на
статті 50, 62, 63 ЦК УРСР, на підставі яких суди дійшли висновку про
необґрунтованість позовних вимог. Крім того, приймаючи оскаржувані рішення суди
вказали на необхідність припинення провадження у  справі на підставі п. 6 статті 80 ГПК України
щодо ТОВ "Маріфарм" у зв'язку з припиненням діяльності товариства, що
підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Не
погоджуючись з винесеними судами попередніх інстанцій судовими актами, ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій
просить рішенням Господарського суду Донецької області від 24.01.08 та
постанову Донецького апеляційного господарського суду від 11.03.08 скасувати та
прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі повністю у зв'язку з
ліквідацією першого відповідача - ТОВ "Маріфарм".

Заслухавши
суддю-доповідача Швеця В.О., розглянувши та обговоривши доводи касаційної
скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм
матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як
вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій,
розпорядженням Маріупольського міського голови від 18.01.01               № 50р зареєстровано Товариство з
обмеженою відповідальністю "Маріфарм", його Установчий договір та
Статут. Згідно з останніми, статутний фонд товариства складає  11 800 грн., з рівними долями  учасників першого відповідача - ОСОБА_2 і
ОСОБА_1., що відповідно становлять по               5 900 грн., тобто 50 % кожному
(т.1, а.с. 7-17).

За
договором купівлі-продажу № 285 від 10.12.01 перший відповідач  придбав у власність у Маріупольського
управління міського майна нежитлове приміщення Літ. А-5 (цоколь), загальною
площею 248, 7 кв.м., що складає 52/100 частини будинку (т.1, а.с. 20-24).

14
травня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу № 1 право власності на
вищезазначене нежитлове приміщення було передано ПП "Труш Т.М." (
т.1, а.с. 73).

Судами
встановлено, що згідно з положеннями Статуту ТОВ "Маріфарм" останнє
створено з метою здійснення виробничої, науково-дослідницької та комерційної
діяльності з метою одержання відповідного прибутку (т.1, а.с.12),  в якому одним із видів діяльності  передбачено продаж нерухомого майна
невиробничого призначення та виконання операцій з нерухомістю.

Відповідно
до статті 42 Господарського кодексу України підприємництвом визнається
самостійна, ініціативна, систе матична, на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами гос подарювання з метою досягнення
економічних і соціальних результатів, що передбачає в свою чергу і  можли ве понесення збитків Товариством в
результаті його діяльності.

У
касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що судами попередніх інстанцій при
винесенні оскаржуваних рішень порушено приписи п. 6 статті 80 ГПК України,
позаяк враховуючи факт припинення діяльності ТОВ "Маріфарм" у зв'язку
з його ліквідацією,  необхідним є
припинення провадження у справі.

Згідно
з частиною 2 статті 33 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб
та фізичних осіб -підприємців” (набрав чинності з 01.07.04), юридична особа є
такою, що припинилась, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення юридичної особи. Відповідно до частини 6 статті
39 вищезазначеного Закону, дата внесення до Єдиного державного реєстру запису
про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи є датою
припинення юридичної особи.

При
розгляді даної справи судами встановлено, що 12 вересня 2007 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Маріфарм" було ліквідовано через визнання
його банкрутом, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 951946. Зазначене слугувало
підставою для застосування судами першої та апеляційної інстанцій п. 6 статті
80 ГПК України та припинення провадження у справі в частині заявлених позовних
вимог ОСОБА_1.  до ТОВ
"Маріфарм".

Враховуючи
вищевикладене,  судова колегія Вищого
господарського суду України погоджується з висновками попередніх інстанцій про
законність припинення провадження у справі відносно першого відповідача - ТОВ
"Маріфарм" у зв'язку з його ліквідацією на підставі п.6 статті 80 ГПК
України.

Посилання
скаржника на те, що ліквідація ТОВ "Маріфарм" є підставою для
припинення провадження у даній справі в повному обсязі є безпідставними, з
огляду на те, що ліквідація ТОВ "Маріфарм" є
лише підставою для припинення провадження щодо ТОВ "Маріфарм" як
відповідача у справі, в той же час, враховуючи наявність в даному спорі також
другого відповідача - ПП "Труш Т.М.", колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій  про необхідність вирішення даного спору по
суті заявлених позовних вимог.

Викладене
свідчить про те, що приймаючи оскаржувану постанову, апеляційний суд дав вірну
юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального
та процесуального права.

Твердження
ОСОБА_1. щодо неправильного застосування п. 6 статті 80 ГПК України
відхиляються, як такі, що не ґрунтуються на правильному розумінні зазначеної
норми права. Інші ж заперечення позивача зводяться до посилань на оцінку судом
неналежних доказів, однак, згідно імперативних вимог частини 2 статті 1117
Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має
права  встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Враховуючи
вищенаведене, судова колегія касаційної інстанції вважає, що оскаржувана
постанова Донецького апеляційного господарського суду є законною та
обґрунтованою, а тому не вбачається підстав для її зміни чи скасування.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, 1119  Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну
скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 11 березня 2008 року у справі Господарського суду
Донецької області № 2-65/07 - без змін.

Головуючий
суддя
Т. Добролюбова

Судді

Л. Рогач

В.
Швець