ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.08                                                                                           Справа № 17/82-1577

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                                  Давид Л.Л.

Суддів                                                                      Краєвської М.В.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна», б/н від 03.07.2008 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.06.2008 р.

у справі № 17/82-1577 (суддя –Андрусик Н.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД», смт. Васищево, Харківського району, Харківської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна», м. Тернопіль

про стягнення 13 892,11 грн., з яких: 9898,68 грн. борг за отриманий товар, 3816,00 грн. основний борг за зворотну тару, 65,09 грн. –3% річних, 112,34 грн. інфляційних нарахувань

за участю представників сторін:

від позивача: Бакулін А.С. –представник (довіреність б/н від 25.01.2008 р.);

від відповідача: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.06.2008 р. у справі №17/82-1577 задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД», смт. Васищево, Харківського району, Харківської області (надалі –Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна», м. Тернопіль (надалі –Відповідач) про стягнення 13 892,11 грн.

Відповідач –ТзОВ «Аскор-Україна», - не погодившись частково з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, б/н від 03.07.2008 р., в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального права, а саме: висновок суду про правомірність вимог Позивача в частині стягнення 3816,00 грн. вартості зворотної тари згідно рахунку-фактури №Ч1-0000001 від 23.01.2008 р. суперечить пункту 8 Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні. Судом не взято до уваги, того що Правилами передбачено, що при відвантаженні продукції і товарів у засобах упаковки багаторазового використання відправник зобов»язаний виписувати сертифікат на їх повернення у двох примірниках, один з яких направляється одержувачу рекомендованим листом протягом двох днів після відвантаження продукції товарів. Однак, як стверджує Скаржник, Позивачем при поставці товару жодного разу не надсилався сертифікат повернення тари, незважаючи на неодноразові звернення Відповідача в усній формі шляхом надсилання листів електронною формою та претензійних звернень. Таким чином, Скаржник стверджує, що судом не досліджено правомірність стягнення 3 816,00 грн. вартості зворотної тари.

Дані обставини, на думку Скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду в частині стягнення 3 816,00 грн. вартості зворотної тари, та прийняття нового рішення в цій частині, яким в позові останній просить відмовити.

Представник Відповідача у відзиві (вих. №149 від 08.08.2008 р.) та в судовому засіданні заперечив доводи апеляційної скарги, вважає рішення місцевого суду обґрунтованим, покликаючись при цьому на те, що до правовідносин, які склались між сторонами не регламентуються Правила застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, оскільки дія цих правил не поширюється на відносини, що виникають при використанні зворотної дерев»яної, картонної тари та паперових мішків. Сторонами узгоджено процедуру повернення тари: умови, строки повернення, правові наслідки у разі неповернення та несвоєчасного повернення тари у Договорі №281/05-И, а у відповідності до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України –договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 18.07.2008 р., про що свідчать поштові повідомлення про вручення за № 3225570, №322558. Ухвалою суду від 18.07.2008 р. участь представників сторін визначено на власний розсуд. Клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про можливість розгляду справи по наявних матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши пояснення представника Позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

12.12.2005 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕСА-ТРЕЙД»(«Продавець») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскор-Україна»(«Покупець») укладено договір №281/05-И (а.с.14-16).

У відповідності з умовами якого Продавець зобов»язується продати (передати у власність), а Покупець прийняти і оплатити товар (питну воду, безалкогольні напитки), що належать Продавцю, а також тару у випадках, встановлених Договором в кількості, погодженій сторонами згідно заявок (пункти 1.1., 1.2. та 1.3. Договору).

Згідно п. 7.1. строк дії договору встановлено до 31.12.2005 р., в подальшому 31.03.2006 р. сторонами підписано додаткову угоду №2 до Договору №281/05-И та пролонговано дію Договору до укладення нового договору, але не більше, ніж до 01.05.2006 р. (а.с.18).

Як вбачається з матеріалів справи на підставі укладеного договору у період з грудня 2005 р. по квітень 2006 р. включно, згідно видаткових накладних №Ч1-0011481 від 18.12.2005 р., №Ч1-0000543 від 01.02.2006 р., №Ч1-0002031 від 26.03.2006 р., №Ч1-0003494 від 30.04.2006 р. Відповідачем отримано товар на загальну суму 46 607,52 грн. з ПДВ. Факт отримання продукції підтверджується підписом представника Відповідача на накладних і не заперечується останнім (а.с.19-22).

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що на підставі видаткових накладних №Ч1-0004715 від 29.05.2006 р., №Ч1-0004716 від 29.05.2006 р., №Ч1-0006501 від 10.07.2006 р., №Ч1-0006502 від 10.07.2006 р., №1-00001205 від 30.08.2006 р., №1-0003588 від 30.11.2006 р., які підписано уповноваженими представниками сторін, Позивачем поставлено товар ТзОВ «Аскор-Україна»на загальну суму 53318,88 грн. в кількості та номенклатурі, що вказана у накладних (а.с.23-28).

Враховуючи наведене, загальна вартість поставленого Відповідачу товару згідно договору та накладних складає 99 926,40 грн.

У відповідності до вимог ст. 509 Цивільного кодексу України та ст.175 Господарського кодексу України - зобов’язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з умовами п. 2.4 Договору сторони обумовили порядок проведення розрахунків за поставлений товар, а саме: Покупець сплачує продавцю суму за поставлену партію товару протягом 21 календарного дня з моменту поставки або перед наступною поставкою, в залежності від того, яка подія є першою.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника Позивача загальна сума поставленого товару по накладних склала 99 926,40 грн. Відповідачем здійснені оплати згідно з банківськими виписками та повернення товару згідно з прибутковими накладними на загальну суму 90 027,72 грн. Внаслідок неповної сплати за товар зі сторони Відповідача, за ним виникла заборгованість в розмірі 9 898,68 грн., яка останнім, як вбачається з матеріалів справи, та апеляційної скарги не оспорюється.

Крім цього, у відповідності до п. п. 5.2 Договору сторони встановили, що у випадку поставки продукції на піддонах, Покупець повертає Продавцю зворотню тару без пошкоджень протягом 15 днів з моменту відвантаження. Пунктом 5.3. Договору передбачено, що у випадку пропуску Продавцем терміну повернення тари, Продавець має право, повідомивши Покупця, здійснити перевід тари в розряд проданої з нарахуванням ПДВ, виставивши Покупцю рахунок та податкову накладну, а останній повинен оплатити цей рахунок в п»ятиденний термін окремим платіжним дорученням із призначенням платежу.

Кількість неповернутої ТзОВ “Аскор - Україна” тари, по видаткових накладних №Ч1-0011481 від 18.12.05 р.; №Ч1-0000543 від 01.02.06 р.; №Ч1-0002031 від 26.03.06 р.; №Ч1-0003494 від 30.04.06 р.; №Ч1-0004715 від 29.05.06 р.; №Ч1-0004716 від 29.05.06 р.; №Ч1-0006501 від 10.07.06 р.; №Ч1-0006502 від 10.07.06 р.; №1-00001205 від 30.08.06 р.; №1-0003588 від 30.11.06 р. становить 106 штук.

Згідно з умовами п.5.2 та п.5.3 Договору ТзОВ „СЕСА-ТРЕЙД” 13.02.2008 р. направлено на адресу Відповідача рахунок-фактуру №Х1-0000001 від 23.01.08 р. (а.с.33) на суму 3816,00 грн. (106 (кількість неповернутої тари) * 30,00 грн. (вартість одиниці тари без ПДВ) * 1,2 (коефіцієнт нарахування ПДВ) та податкову накладну №53 від 23.01.2008р. на вказану суму, а також лист №26 від 13.02.2008р. (а.с.32) з вимогою в п’ятиденний термін з дня його отримання оплатити рахунок-фактуру №Х1-0000001 та перерахувати кошти на банківський рахунок Позивача.

Як і в суді першої інстанції, так і в апеляційній скарзі, Відповідач зазначає, що Позивачем не надано сертифікат на повернення зворотної тари у відповідності до положень, встановлених Правилами застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 04.04.1992 р. та наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992 р. (надалі –Правила).

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що п. 2 Правил визначено, що їх дія не поширюється на відносини, що виникають при використанні зворотної дерев»яної, картонної тари та паперових мішків.

Правовідносини сторін щодо повернення тари регулюються Правилами повторного використання дерев»яної, картонної тари та паперових мішків на Україні, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №174 від 04.04.1992 р. та наказом Міндержресурсів України №15 від 16.06.1992 р., які не передбачають виписування сертифікатів на повернення зворотної тари.

Положеннями Договору чітко встановлено, а саме п. 1.2., що Продавець зобов»язується продати (передати у власність ), а Покупець прийняти і оплатити Товар, а також тару у випадках, встановлених Договором. Пунктом 1.3. визначено дані про тару: піддон дерев»яний 1000*1200 мм., маркований згідно стандартів Продавця.

Враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про стягнення з Відповідача 9 898,68 грн. боргу за поставлений згідно Договору № 281/05-И від 12.12.2005 р. товар та 3 816,00 грн. вартості зворотної тари згідно рахунку-фактури №Х1-0000001 від 23.01.08 р., оскільки така заборгованість є документально обґрунтованою і не спростована Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання , на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що грошові зобов»язання по договору №281/05-И від 12.12.2005 р. не виконанні в строк, місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про задоволення позову в частині стягнення згідно розрахунку трьох відсотків річних в сумі 65,09 грн. та 112,34 грн. інфляційних нарахувань за час прострочення у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з вимогами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого Скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відповідність рішення Господарського суду Тернопільської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.06.2008 р. у справі №17/82-1577 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскор –Україна», б/н від 03.07.2008 р. - без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4.          Справу № 17/82-1577 повернути Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя                                                                      Л.Л.Давид

Суддя                                                                                          М.В.Краєвська

Суддя                                                                                          Х.В.Мурська