ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02.06.2008                                                    Справа № 18/144

Суддя господарського суду Кривка В.П.

розглянувши матеріали за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Шенборн” м. Мукачево на постанову підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області про стягнення виконавчого збору про стягнення виконавчого збору при виконанні рішення господарського суду у справі № 18/144 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпромпостач”, м Кривий Ріг до Товариства з обмеженою відповідальністю „Шенборн” м. Мукачево про стягнення 53 138 грн.

з участю представників сторін:

від скаржника –не з’явився;

від органу ДВС –не з’явився,

23 лютого 2007 року господарським судом Закарпатської області по справі №18/144 винесено рішення, яким позов задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Шенборн”, м. Мукачево, вул. Пряшівська-бічна, 8 а () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрпромпостач”, м. Кривий Ріг, пр. Гагаріна, 29, кв. 1, (р/р 0001 в КФ АКІБ „УкрСиббанк”, МФО 306834, ідентифікаційний код 30644027) суму 53 138 (П’ятдесят три тисячі сто тридцять вісім) грн., а також суму 531 (п’ятсот тридцять одна) грн. 38 коп. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та суму 118 (Сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

06 березня 2007 року на виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 23.02.2007 року було видано наказ.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Шенборн”, м. Мукачево звернулося до суду із скаргою про скасування Постанови про стягнення виконавчого збору №2-289/07 від 11.05.2007 року на суму 5378,38 грн., виданої Підрозділом примусового виконання рішень відділу Держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород за результатами розгляду справи 18/144 у зв’язку з тим, що державним виконавцем не доведено здійснення ним примусових дій по виконанню судового рішення, а відтак, винесена ним постанова про стягнення виконавчого збору є передчасною.

Підрозділ примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області у своїх письмових поясненнях заперечує стосовно доводів заявника та вказує на те, що виконавчий збір за своєю правовою природою є формою державного мита по виконанню органами державної виконавчої служби своїх функціональних обов’язків, а його розмір не залежить від того чи погашав боржник суму заборгованості призначену до стягнення рішенням господарського суду, після спливу строку, встановленого для добровільної її сплати державним виконавцем, за власною ініціативою чи за участю держаної виконавчої служби. Оскільки рішення суду боржником у встановлений державним виконавцем строк виконано не було, відділом ДВС було прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

До початку судового засідання від заявника на адресу господарського суду надійшло письмове клопотання з проханням розглянути скаргу без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами.

суд встановив:

Статтею 48 Закону України „Про виконавче провадження” (Закон №606-XIV) визначено, що у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Аналіз даної норми вказує на те, що стягнення виконавчого збору відбувається виключно за наявності здійснення державним виконавцем заходів, спрямованих на примусове виконання виконавчого документу –наказу та рішення суду.

Як вбачається з поданих на вимогу суду документів виконавчого провадження, відділом ДВС не надано жодних доказів про вчинення примусових дій на виконання рішення суду. Між тим, в межах виконавчого провадження 11.05.2007року було винесено постанову про стягнення виконавчого збору №2-289/07 на суму 5378,38 грн. В подальшому, а саме 14.05.2007р. по даному виконавчому провадженню (яке не містить відомостей про вжиття державним виконавцем наслідків його примусового виконання) було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, з підстав п. 9 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження”, тобто, повернення виконавчого документа без виконання на письмову вимогу стягувача.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" встановлено, що витрати виконавчого провадження та виконавчий збір відповідно до статей 45, 46 Закону №606-XIV стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово.

За таких обставин, відділом ДВС не доведено, що ним вживалися заходи примусового характеру щодо виконання рішення та наказу господарського суду області, більше того, виконавчий документ було повернуто стягувачу без виконання на його письмову вимогу.

Вищенаведене дає підстави стверджувати про правомірність доводів заявника та наявності підстав для скасування постанови відділу ДВС про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження у справі №18/144.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Скаргу задоволити повністю.

2. Скасувати Постанову про стягнення виконавчого збору від 11.05.2007 року ВП №2-289/07 на суму 5378,38 грн., видану Підрозділом примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби Головного Управління юстиції у Закарпатській області, м. Ужгород за результатами розгляду справи №18/144.

Суддя В.Кривка