донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

19.05.2008 р.                                                              справа №8/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Акулової Н.В.

суддів

Гези Т.Д. , Запорощенка М.Д.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з’явився, повідомлення про вручення поштового відправлення №9082316 ,

від відповідача:

Малюк М.В., довіреність № 1/299 від 19.05.2008року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства “Селидіввугілля” м.Селидове Донецької області

на рішення

господарського суду

Донецької області

від

08.04.2008 року

по справі

№8/14 (Ємельянов А.С.)

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Д.С." м.Краматорськ

до

Державного підприємства "Селидввугілля" м.Селидове

про

стягнення 200000грн.00коп.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Д.С.” м.Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства “Селидіввугілля” м.Селидове Донецької області про стягнення заборгованості в сумі 200000грн.00коп. /арк. справи 6-8/.

Рішенням від 08.04.2008року господарський суд Донецької області/суддя ЄмельяновА.С./ позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Д. С”, м.Краматорськ до Державного підприємства „Селидіввугілля”, м.Селидове про стягнення заборгованості в сумі 200000 грн. 00 коп. задовольнив. /арк. справи 84-85/.

Рішення мотивоване тим, що Державним відкритим акціонерним товариством „Шахта 1-3 „Новогродівська” (правонаступником якого є відповідач) Закритому акціонерному товариству „Вугледобуток” був виданий простий вексель №8105 на суму 200000,00 грн.; його останнім законним держателем було Товариство з обмеженою відповідальністю “ Фінансова компанія „Джера”; первинна дата складання - 07.02.2002р. представником векселедавця була змінена на 07.02.2004р.; виправлення проведено у повній відповідності до умов ст.69 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, підписано представником ДВАТ „Шахта 1-3 „Новогродівська” та завірено його фірмовою печаткою; приймаючи до уваги дату складання векселя, векселедержатель повинен був пред’явити вказаний вексель до платежу до 07.02.2005р.; вексель до платежу пред’явлений не був; вказаний вексель втратив силу 07.02.2008р., тому набув статусу боргового документа, внаслідок чого питання, пов’язані із стягненням заборгованості за векселем, регулюються нормами цивільного права, а не вексельним законодавством. 25.01.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Джера” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Д. С” (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №Д 6-02/25/01/08, за умовами якого позивачем було придбано право вимоги до Державного підприємства „Селидіввугілля”, яке виникло на підставі векселя №8105; враховуючи положення ст.ст.517, 655 Цивільного кодексу України, судом першої інстанції встановлено, що внаслідок укладання договору №Д 6-02/25/01/08 від 25.01.2008р. до позивача перейшло право вимоги заборгованості Державного підприємства „Селидіввугілля” в сумі 200000,00 грн.; строк виконання боржником свого обов’язку не встановлений, у відповідності до вимог ст.530 Цивільного кодексу України, тому 28.01.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про перерахування грошових коштів в сумі 200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ “Фінансова компанія „Д.С”.;всупереч положенням ст.530 Цивільного кодексу України, відповідач свої зобов’язання перед позивачем не виконав. Листом №1/94 від 11.02.2008р. відповідачем було повідомлено позивача про сплив строку вексельної давності за вимогами, які випливають із спірного векселя, та погашення зобов’язання Державного підприємства „Селидіввугілля” по сплаті 200000,00 грн., але вказані твердження відповідача є неправомірними, такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, враховуючи, що правовідносини, які склалися між позивачем та відповідачем регулюються нормами Цивільного кодексу України, а не нормами вексельного законодавства; приймаючи до уваги положення ст.ст.257, 261 Цивільного кодексу України та наявні у справі документи щодо пред’явлення вимоги по сплаті боргу, судом встановлено, що строк позовної давності по стягненню з відповідача заборгованості в сумі 200000,00 грн., позивачем не пропущено.

Державне підприємство “Селидіввугілля” м.Селидове Донецької області в апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008року у справі №8/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права./арк. справи 89-90/.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вексель відразу ж моменту його видачі набуває статусу боргового документу, питання щодо стягнення заборгованості за векселем регулюються виключно положеннями законодавчих актів, якими регулюються саме вексельні правовідносини; вексель №8105 ні первісним векселедержателем, ні наступним набувачем векселя /незалежно від підстав його придбання/ для платежу у встановлений строк не пред’являлись; ст. 70 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі векселедержателеві за простроченим векселем надано право стягнути заборгованість з платника за векселем в межах строку позовної давності, який складає три роки, а починає обчислюватись цей строк по закінченню одного року з дати складання векселю, у даному випадку з 08.02.2003року, спливає строк позовної давності 07.02.2006року; зі спливом такого строку вимоги до векселедавця, що випливають з простого векселя погашаються. Висновок суду про наявність між сторонами спору цивільних правовідносин з посиланням на договір купівлі-продажу цінних паперів №Д 6-02/25/01/08 від 25.01.2008р. є неправомірним. Судом першої інстанції не прийняті до уваги вимоги ст. 262 ЦК України, якою передбачено, що заміна сторін в зобов’язанні не змінює порядку вирахування та перебігу позовної давності.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “Д.С.” м.Краматорськ Донецької області у судове засідання не з’явився, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №9082316.

Оскільки, ухвалою від 29.04.2008року про порушення апеляційного провадження Донецький апеляційний господарський суд не визнав явку представників сторін у судове засідання обов’язковою, відповідач не скористався своїм правом на участь його представника у судовому засіданні апеляційної інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представника позивача.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону України „Про судоустрій” та ст. 101 ГПК України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні представника відповідача, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Отже, вексельні правочини (зокрема, по видачі, акцептуванню, індосуванню, авалюванню векселя, його акцептуванню в порядку посередництва й оплаті векселя) регулюються нормами спеціального вексельного законодавства.

Разом з тим, в окремих випадках такі правочини можуть регулюватися і загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом першої інстанції, Державним відкритим акціонерним товариством „Шахта 1-3 „Новогродівська” (правонаступником прав та обов’язків якого згідно наданих до матеріалів справи документів є відповідач) Закритому акціонерному товариству „Вугледобуток” був виданий простий вексель №8105 на суму 200000,00 грн. /арк. справи 26-27/.

Відповідно до ст.ст.11, 77 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі будь-який простий вексель може бути переданий шляхом індосаменту.

Згідно ст.16 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі власник простого векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Закреслені індосаменти вважаються при цьому ненаписаними.

Первинна дата складання векселя - 07.02.2002р. представником векселедавця була змінена на 07.02.2004р.

Виправлення проведено у повній відповідності до умов ст.69 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі, підписано представником ДВАТ „Шахта 1-3 „Новогродівська” та завірено його фірмовою печаткою.

Тобто, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що датою складання векселя №8105 є 07.02.2004р.

Останнім законним держателем простого векселя №8105 було Товариство з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Джера”.

Посилання скаржника на сплив строку позовної давності 07.02.2006року для пред’явлення вимоги для стягнення заборгованості виходячи з первинної дати складання векселю, не приймаються судовою колегією Донецького апеляційного господарського суду.

Датою складання векселя №8105 є 07.02.2004р.

Відповідно до ст. 34 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі простий вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

З огляду на положення ст. 34 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі строк пред’явлення векселю до платежу - до 07.02.2005р., відповідно враховуючи ст. 53 та ст. 70 вказаного Уніфікованого Закону строк позовної давності за даним векселем перебіг 07.02.2008р.

Чинне законодавство України не забороняє торгівлю векселями, питання пов’язані із стягненням заборговані за векселем, регулюються нормами цивільного права, а не вексельним законодавством, оскільки у таких випадках вексель втрачає свою силу і набуває статусу боргового документу у розумінні ст. 545 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. / ч.3 ст.656 Цивільного кодексу України./

За приписами п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов’язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

25.01.2008р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Джера” (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Д. С” (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №Д 6-02/25/01/08, за умовами якого позивачем було придбано право вимоги до Державного підприємства „Селидіввугілля”, яке виникло на підставі векселя №8105./арк. справи 17/.

Згідно з п.1 ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

На виконання вимог вказаної статті, 25.01.2008р. між ТОВ “Фінансова компанія „Джера” та ТОВ “Фінансова компанія „Д. С” був підписаний акт приймання-передання боргового документу, зокрема, векселя №8105 номінальною вартістю 200000,00 грн. /арк. справи 21/.

За таких обставин, судом першої інстанції правомірно встановлено, що внаслідок укладання між ТОВ “Фінансова компанія „Джера” та позивачем договору №Д 6-02/25/01/08 від 25.01.2008р. купівлі-продажу та повного виконання сторонами його умов, до позивача перейшло право вимоги заборгованості Державного підприємства „Селидіввугілля” в сумі 200000,00 грн.

Тобто, між позивачем та відповідачем виникли цивільні зобов’язання, пов’язані із сплатою ДП „Селидіввугілля” на користь ТОВ “Фінансова компанія „Д. С” заборгованості в сумі 200000,00 грн. на підставі боргового документу –бланку векселя №8105.

Згідно із ч.3 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст.530 Цивільного кодексу України 28.01.2008р. позивач звернувся до відповідача з вимогою про перерахування грошових коштів в сумі 200000,00 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ “Фінансова компанія „Д. С”.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку відносно того, що строк позовної давності по стягненню з відповідача заборгованості в сумі 200000,00 грн., позивачем не пропущено; позовні вимоги доведені та підтверджені матеріалами справи, та правомірно визнав вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія „Д. С”, м.Краматорськ до Державного підприємства „Селидіввугілля”, м.Селидове про стягнення заборгованості в сумі 200000,00 грн. такими, що підлягають задоволенню.

Доводи скаржника судовою колегією не приймаються, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області по даній справі відповідає фактичним обставинам справи, чинному законодавству, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької області від 08.04.2008року у справі №8/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства “Селидіввугілля” м.Селидове Донецької області –без задоволення.

Головуючий          Н.В. Акулова

Судді:          Т.Д. Геза

М.Д. Запорощенко

Надруковано: 5 прим.

1-позивачу

2-відповідачу

3-у справу

4-ГСДО

5-ДАГС