ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"25" березня 2008 р.          11 год. 55 хв. , м. Чернігів                    Справа № 6/94/41

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді Блохіної Ж.В.

при секретарі

судового засідання Кузьміні М.М.,

за участю представників:

позивача Букія В.О., довіреність №15 від 11.01.2008 р.,

відповідача 1 Градобика А.Г., довіреність №283/9/10-003 від 20.02.2008р.,

Баранець Н.І., довіреність №284/9/10-003 від 20.02.2008р.,

Романова Р.О., довіреність №288/9/10-003 від 20.02.2008р.,

відповідача 2 Руденок Л.М. , довіреність №1 від 03.01.2008р.,

за участю Козакової І.М. –прокурора відділу прокуратури

Чернігівської області,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов Відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат”,

м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2,

до відповідача 1: Ніжинської обєднаної державна податкової інспекції,

м. Ніжин, вул.. Поштова, 2,

відповідача 2: Головного управління Державного казначейства в

Чернігівській області,

м. Чернігів, вул. Комсомольська, 27,

за участю: прокурора відділу прокуратури Чернігівської області,

м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9

про стягнення бюджетної заборгованості в сумі 74878,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Відкритим акціонерним товариством "Ніжинський жиркомбінат" подано позов до відповідача 1-го - Ніжинської об"єднаної Державної податкової інспекції та відповідача 2-го - Головного управління Державного казначейства України в Чернігівській області про стягнення з державного бюджету бюджетної заборгованість по податку на додану вартість за податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2006 року в сумі 380995,40 грн.

06.03.2007р. заступник прокурора Чернігівської області подав заяву про вступ у справу на стороні відповідача –Ніжинської обєднаної державної податкової інспекції для захисту інтересів держави.

Представником позивача в судовому засіданні 27.03.2007р. подано заяву про зміну позовних вимог, в якій він заявляє про зменшення позовних вимог на суму 95366,66 грн., яка 21.03.2007р. була перерахована відповідачами на рахунок позивача, просить стягнути залишок суми боргу в розмірі 285628,74 грн.

В судовому засіданні від 11.03.2008р. представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог на суму 210749,75 грн. в зв”язку з перерахуванням цих коштів на розрахунковий рахунок позивача 26.04.2007р. та 21.02.2008р. і стягнення залишку суми боргу в розмірі 74878,99 грн.

Представники відповідачів та прокурор заперечують проти позову.

Представник позивача просить позовні вимоги задовольнити, оскільки дії відповідача суперечать чинному законодавству і порушують права позивача. Так, представник зазначає, що 17.11.2006р. до Ніжинської ОДПІ позивачем було подано податкову декларацію по ПДВ за жовтень 2006 року, в якій було заявлено суму ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню у відповідності до вимог Закону України „Про податок на додану вартість”, в розмірі 424425 грн. Податкову декларацію по ПДВ складено відповідно до п. 7.7.1 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”. 11.01.2007р. Ніжинською ОДПІ було складено акт про результати виїзної позапланової перевірки з питань обґрунтованості заявленого до відшкодування ПДВ за жовтень 2006 року та підтверджено суму в розмірі 415013 грн., зменшено суму бюджетного відшкодування на 9412,03 грн. Відповідачами частково було перераховано на рахунок позивача у банку бюджетне відшкодування ПДВ в сумах 34017,60 грн., 95366,66 грн. та 210749,75 грн., а тому решта боргу в сумі 74878,99 грн. підлягає відшкодуванню позивачу з державного бюджету України відповідно до п.п. 7.7.4, 7.7.5, 7.7.6 ст. 7 цього Закону.

Представники першого відповідача просять у позові відмовити, посилаючись на те, що перевіркою з питань достовірності заявленого до відшкодування з бюджету ПДВ було встановлено порушення позивачем п.п. 7.2.1 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”, а саме ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за жовтень 2006 року на суму 9412,03 грн.; підтверджено заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. в сумі 415013 грн. при умові підтвердження запитів на проведення зустрічних перевірок. Станом на 18.02.2008р. залишок непідтвердженої суми ПДВ становить 74878,99 грн. ( ланцюг перевірки до виробника перервався в звязку зі смертю ПП Рокитянського В.Ю., що підтверджує лист Білоцерківської ОДПІ в Київській області від 18.04.2007р.), а тому вона не може вважатись надмірно сплаченою і бути відшкодована на рахунок позивача у банку.

Прокурор підтримав позицію першого відповідача і також просить у позові відмовити.

Представник відповідача 2 проти позовних вимог заперечує та просить у позові відмовити, оскільки у Головного управління Державного казначейства в Чернігівській області відсутні на даний момент правові підстави для відшкодування з бюджету 74878,99 грн. ПДВ.

Вислухавши представників сторін, прокурора, зясувавши всі обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Відкритим акціонерним товариством „Ніжинський жиркомбінат” 17.11.2006р. за вхідним № 29044 була подана до Ніжинської ОДПІ податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2006 року, якою був заявлений до відшкодування з Державного бюджету податок на додану вартість в сумі 424425,00 грн.

Ніжинською об’єднаною державною податковою інспекцією була проведена виїзна позапланова перевірка ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ заявленого до відшкодування на розрахунковий рахунок по податковій декларації за жовтень місяць 2006 року, за результатами якої складено акт № 28/23-00373942 від 11.01.2007р.

Перевіркою встановлено:

- на порушення підпунктів 7.2.1 пункту 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” із змінами та доповненнями ВАТ „Ніжинський жиркомбінат” завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за жовтень місяць 2006 року на суму 9412,03 грн.

- перевіркою підтверджено заявлену ВАТ ”Ніжинський жиркомбінат” суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень місяць 2006 року в сумі 415013 грн., при умові підтвердження запитів на проведення зустрічних перевірок.

Відповідачами з підтвердженої суми 415013 грн. частково було перераховано на рахунок позивача у банку бюджетне відшкодування ПДВ за жовтень 2006р. в сумах 34017,60 грн., 95366,66 грн. та 210749,75 грн., невідшкодованою залишилась сума 74878,99 грн.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з підпунктами 1.7, п. 1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР (далі –Закон №168) податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом; бюджетне відшкодування - сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, строки розрахунків з бюджетом передбачені п.7.7 ст. 7 Закону №168.

Відповідно до п.п. 7.7.1. п.7.7 ст.7 Закону №168 сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Підпунктом 7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168 встановлено, що якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Згідно з п.п.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону №168 платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

У відповідності до п.п.7.7.5 п.7.7 ст. 7 Закон №168 протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Відповідачем 1 була проведена виїзна позапланова перевірка позивача, якою було підтверджено заявлену ВАТ ”Ніжинський жиркомбінат” суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість за жовтень місяць 2006 року в сумі 415013,00 грн. Проте дана сума була своєчасно відшкодована позивачу лише частково в розмірі 34017,60 грн.

Під час розгляду справи в суді відповідачами частково відшкодовано позивачу податок на додану вартість по декларації за жовтень 2006 року в сумах 95366,66 грн. та 210749,75 грн., відтак, бюджетна заборгованість становить 74878,99 грн.

В своїх запереченнях Ніжинська ОДПІ та прокурор посилаються на те, що під час перевірки був втрачений ланцюг постачання і немає стовідсоткового підтвердження заявленої до відшкодування суми 74878,99 грн.

Проте з такими запереченнями суд не погоджується з наступних підстав.

Для відшкодування з бюджету податку на додану вартість Закон не передбачає обов’язкової умови фактичного надходження цих сум до бюджету. У разі невиконання контрагентом платника податків зобов’язань по сплаті податку до бюджету негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення добросовісного платника податків права на його відшкодування у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Таким чином, як вбачається з вищенаведеного, сама по собі можлива несплата податку першим продавцем з усього ланцюгу продавців (у тому числі у разі ухилення від сплати, при фактичному здійсненні господарської операції) не впливає на податковий кредит покупця та суму бюджетного відшкодування.

Отже, податкові органи не можуть зменшувати суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість при можливій несплаті цього податку продавцем, оскільки чинне законодавство не встановлює підстав для такого зменшення.

Даний висновок відповідає правовій позиції судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладеній в його постанові від 26.09.2006р.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги повністю обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат” (м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2, р/р 260066412 в ЧОД АППБ „Аваль”, м. Чернігів, МФО 353531, код 00373942) 74878,99 грн. бюджетної заборгованості по податку на додану вартість за податковою декларацією з ПДВ за жовтень 2006 року.

3. Стягнути з державного бюджету України на користь відкритого акціонерного товариства „Ніжинський жиркомбінат” (м. Ніжин, вул. Прилуцька, 2, р/р 260066412 в ЧОД АППБ „Аваль”, м. Чернігів, МФО 353531, код 00373942) 3809,96 грн. судових витрат.

4. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

5. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя Ж.В. Блохіна