Господарський суд
Чернігівської області
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня  2008 року
справа № 12/92

Позивач:
Відкрите акціонерне
товариство
"Облтеплокомуненерго",
вул. Комсомольська, 55/Б, м. Чернігів,14000,

Відповідач:Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1,

АДРЕСА_1
(АДРЕСА_2)

Предмет
спору: про стягнення заборгованості 10693,35 грн.

Суддя              Л.М.Лавриненко

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

від
позивача:  Березинець О.В. -юрисконсульт,
довіреність № 7 від 02.01.2008р.

від
відповідача: ОСОБА_2
-представник, довіреність № 2419 від 27.03.2008 року, представник, був
присутній в судових засіданнях 27.03.2008 року, 10.04.2008 року, 17.04.2008
року.

ОСОБА_3
-представник, довіреність № 2419 від 27.03.2008 року, була присутня в судових
засіданнях 10.04.2008 року, 17.04.2008 року.

Рішення
приймається після оголошених в судових засіданнях перерв з 27.03.2008
року по 10.04.2008 року та з 10.04.2008 року по 17.04.2008 року, на підставі
ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з
відповідача 5439 грн. 24 коп. заборгованості за надані послуги за період з
жовтня 2006 року по січень 2008 року та 5254 грн. 11 коп. пені за період з  07.03.2007 року по 01.02.2008 року, згідно
договору № 1-0841 на постачання теплової енергії на опалення від 01.08.2006
року.

Представники сторін
в судовому засіданні заявили усні клопотання про відмову здійснення
технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник
позивача також в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та надав
письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів,
яке задоволено судом.

В
поданих в судове засідання 10.04.2008 року запереченнях, відповідач визнає
позовні вимоги на суму 3754 грн. 16 коп. основного боргу та 976 грн. 08 коп.
пені, зазначаючи, що позивачем помилково здійснено розрахунки за поставлену
теплову енергію, оскільки позивач не повідомив відповідача про зміну тарифів .
Також  відповідач  вказує на те, що позивачем не дотримано
досудового порядку  врегулювання спору,
та в порушення ст. 258 Цивільного кодексу України , розрахунок пені здійснено  більше ніж
за 1 рік.

Відповідач
в поданих в судове засідання 17.04.2008 року письмових поясненнях
посилається  на ту обставину, що
положення абзацу 2 п. 1.2. Договору № 1-0841, щодо того, що нові тарифи є
обов'язковими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення
додаткових угод, є нікчемним правочином. Також відповідач зазначає, що
відповідно до положень Договору та законодавства щомісячна плата складає 294,01
грн., тому сума заборгованості  за
Договором № 1-0841 складає 4730,24 грн.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

01.08.2006
року між сторонами було укладено договір № 1-0841 на постачання теплової  енергії.

Відповідно
до умов зазначеного договору позивач (виробник) взяв на себе зобов'язання
виробляти, транспортувати та постачати відповідачу (споживачу) теплову енергію
для опалення,  а відповідач
зобов'язується сплачувати позивачу за одержані послуги за встановленими  тарифами
в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом
2.1. Договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу для
об'єктів, перерахованих у додатку № 1, який є невід'ємною частиною договору, а
саме: приміщення в м. Чернігові по вул. О. Кошевого, 31,  площею 95,77 м.кв.

Сторони
визначили, що відповідно до п. 1.2. Договору № 1-0841 від 01.08.2006 року на
постачання теплової енергії тарифи на послуги на момент укладення Договору
становлять на опалення 119,17 грн./1Гкал або 3,07 грн./1м.кв.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України , суб»єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин
повинні виконувати  господарські
зобов»язання належним чином
відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог , що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно
з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного
виконання нею зобов»язання , враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського
інтересу . За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання
господарських договорів застосовуються відповідні  положення
Цивільного кодексу України  з
урахуванням особливостей передбачених
цим Кодексом.

Так відповідно до
ст.  526 Цивільного кодексу
України,  зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України
, інших  актів цивільного законодавства ,
а за відсутності  таких умов  та вимог -відповідно до звичаїв ділового
обігу  або інших вимог , що звичайно
ставляться.

Позивач
на виконання умов договору поставив відповідачу за період з жовтня  2006 року по січень 2008 року включно  теплової енергії на опалення на загальну суму
6389,24 грн. ( жовтень 2006р. -135 грн 37 коп., з листопада 2006 по  березень 2007р. по 599 грн 52 коп щомісячно,
квітень 2007р. -299 грн 76 коп, жовтень 2007р. -456,91 грн, листопад 2007р.
-січень 2008р. по 833 грн 20 коп щомісячно). Факт надання позивачем  відповідачу послуг  теплопостачання підтверджується, актами
складеними представниками  позивача
та  представниками КП „ Деснянське”  від 25.10.06р. та від  15.10.07р.
про початок опалювального сезону
2006-2007р. та 2007-2008р.  та
підключення до опалення  житлового
будинку по вул. О. Кошового, 31 у. Чернігові, в якому знаходиться орендоване
відповідачем приміщення , та про відключення житлового будинку по вул. О.
Кошового, 31 у. Чернігові з 15.04.07р. у зв”язку із закінченням опалювального
сезону ( акт від 15.04.07р).

Твердження
відповідача про те, що  вартість
щомісячних послуг з теплопостачання повинен становити 294 грн 01 коп . є
безпідставним і судом до уваги не приймається, з наступних підстав.

Пунктом
1.2 договору  сторони визначили, що
тарифи за комунальні послуги змінюються за поданням виробника до органів влади
(місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в
установленому законодавством  порядку.
Нові тарифи є обов'язковими до застосування та набувають чинності для сторін
без укладення додаткових угод.

Рішенням
виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 203 від 21.08.06р. були
затверджені  нові тарифи та послуги на
теплопостачання у м. Чернігові , та  для
інших споживачів ВАТ „ Облтеплокомуненерго” встановлені на рівні 242,65 грн
Гкал.

Вказане
рішення було опубліковано в газеті „ Чернігівські відомості”  № 34( 806)
за 23.08.06р.

Рішенням
виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 232 від 17.09.06р. були
затверджені  також  нові тарифи та послуги на теплопостачання у
м. Чернігові , та  для інших споживачів
ВАТ „ Облтеплокомуненерго” встановлені на рівні 365,66 грн Гкал., яке  було
опубліковано в газеті „ Чернігівські відомості”  № 38( 862) від 19 вересня 2007р.

Позивач
листами  від 25.09.06р. та від  25.09.07р.
направив  відповідачу повідомлення  про зміну тарифів. Факт направлення позивачем
відповідачеві повідомлення про зміну тарифів
підтверджується реєстрами поштових відправлення  та фіксальними чеками від 25.09.06р. та
25.09.07р.

Таким
чином відповідач належним чином  був
повідомлений про зміну тарифів , а тому вартість спожитої теплової енергії
повинна  визначатись з урахуванням
тарифів  затверджених рішенням
виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 203 від 21.08.06р., № 232 від
17.09.06р.

Відповідно
до п. п. 6.4, 6.5. договору, розрахунки за відпущену теплову енергію  здійснюються щомісячно у відповідності з
показаннями приладів обліку або розрахунковим методом при відсутності приладів
обліку. Розрахунковим періодом є період часу, що розпочинається 20 числа
попереднього місяця і триває до 19  числа
звітного місяця.

Розрахунки
по цьому  договору здійснюються щомісячно
до 1  числа  місяця наступного за розрахунковим за
фактично спожиту  теплову енергію.

Як
слідує із матеріалів справи, відповідач за отриману теплову енергію на опалення
розрахувався частково, сплативши у березні 2007 року 950 грн.,  заборгованість  становить 5439 грн. 24 коп.

Посилання  відповідача на те, що позивачем не були
направлені рахунки на оплату  також не
може бути прийнято судом до уваги, оскільки умовами договору не передбачено
направлення  позивачем відповідачеві
щомісячних рахунків на оплату.

Сторони
вільні у виборі умов  договору . Відповідач
при укладенні договору на  постачання
теплової енергії, погодився з умовами, запропонованими відповідачем щодо
здійснення оплати  за спожиту теплову
енергію без  виставлення помісячних
рахунків , та зміну тарифів без укладення додаткових угод.

Позивач
просить стягнути з відповідача пеню в сумі
5254 грн. 11 коп.  за період з
07.03.2007 року по 01.02.2008 року,
відповідно до п. 7.3.3. договору за несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію.

Відповідно
до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за
договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф,
пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в
разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України
встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у
розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також  частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом  7.3.3. договору передбачено, що за
несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію  відповідач сплачує пеню в розмірі 1 % від сум
простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи,
що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе
зобов'язань щодо оплати спожитої теплової
енергії , а тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно
нарахована пеня за прострочку оплати.

Твердження  відповідача про те, що в порушення ст.258
Цивільного кодексу України позивачем здійснено нарахування пені більше ніж  за один рік є безпідставні ,  оскільки як вбачається із розрахунку
пені,  пеня позивачем нарахована в період
з 07.03.07р. по 01.02.08р, з урахуванням вимог п.6 ст. 232 Господарського
процесуального кодексу України щодо припинення нарахування пені через шість місяців
від  настання строку виконання зобов”язання,
а позивач звернувся до суду  03.03.08р.

Оскільки  належна до стягнення сума пені надмірно
велика  у порівнянні із збитками позивача
та сумою основного боргу,  суд відповідно
до ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України, вважає за можливе зменшити розмір пені на 50 відсотків,
відповідно пеня підлягає стягненню в сумі 2627 грн. 06 коп.

Посилання
відповідача на те, що позивачем не дотримано досудового порядку  врегулювання спору, судом також до уваги не
приймається, оскільки згідно рішення Конституційного Суду України від 9 липня
2002 року    № 15-рп/2002,  Положення
частини  другої статті 124  Конституції України щодо поширення юрисдикції
судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного
звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України,
іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за
вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими
актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права
на судовий захист.

Враховуючи,
що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та
умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за
поставлену теплову енергію на опалення та пеню за порушення строків оплати не
сплатив, господарський суд  доходить
висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню
в частині стягнення  5439 грн. 24 коп.
боргу та 2627 грн. 06 коп. пені, в решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у зв'язку з
неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог витрати по
сплаті держмита в сумі 106 грн. 93 коп. та витрати  на інформаційно -технічне забезпечення в сумі
118 грн.  підлягають відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 525, 526,546,549 Цивільного кодексу України, ст.ст.
193, 230,231,232,233 Господарського кодексу України, ст. ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити частково.

2.
Стягнути Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (відомості про рахунки відсутні, код НОМЕР_1) на користь
Відкритого  акціонерного товариства  "Облтеплокомуненерго",  вул. Комсомольська, 55/Б, м. Чернігів, 14000
(р/р 0976 в ВАТ Банк „Демарк” м. Чернігів,  МФО 353575, код 03357671)  5 439 грн. 24 коп. боргу, 2 627 грн. 06 коп.
пені, 106 грн. 93 коп. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням
судовим рішенням законної сили.

3. В
решті позову відмовити.

СУДДЯ
Л.М.Лавриненко

Рішення оформлено
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України та підписано  21.04.08р.

СУДДЯ
Л.М.Лавриненко