ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.08 Справа № 20/345/08

Суддя Гандюкова Л.П.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний будинок “Мегаполіс”, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Партс”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 31468,99 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Коломієць О.М. (довіреність № 70 від 29.04.2008р.);

Від відповідача –не з’явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми 27726,62грн. основної заборгованості, суми 2 307,67грн. індексу інфляції, суми173,20грн. - 3 % річних, суми 1261,50грн.пені.

Ухвалою господарського суду від 11.06.2008р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 20/345/08, судове засідання призначено на 02.07.2008р.

За згодою представника позивача у судовому засіданні 02.07.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні 02.07.2008р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, яка в порядку ст.22 ГПК України прийнята судом до розгляду. У зв’язку з частковою сплатою суми боргу просить стягнути з відповідача суму основного боргу –13726,62грн, суму індексу інфляції в розмірі 2307,67 грн., суму пені –1261,50грн., суму 3 % річних –173,20грн..

Таким чином, предметом розгляду справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові, та обґрунтовані ст.ст.509, 526, 549,552,624, 625 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не з’явився, письмовий відзив та витребувані судом документи не надав. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Торгівельний будинок “Мегаполіс” (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Інтер Партс” (покупець, відповідач у справі) було укладено договір постачання № 137/07, за яким позивач зобов’язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов’язався прийняти товар та оплатити його на умовах, передбачених договором (п1.1)

Згідно п. 4.1 договору загальна сума договору складається з сум вартості товару, вказаних в накладних.

Пунктом 5.2.договору встановлено, що остаточний термін оплати складає сім календарних днів з моменту одержання товару відповідачем.

Як свідчать матеріали справи, позивач поставив товар відповідачу, що підтверджується накладними: від 17.03.2008 накладна №47787; від 14.04.2008 накладна №60291; від 14.04.2008 накладна №60406.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач належним чином зобов’язання не виконав, внаслідок чого станом на час звернення до суду заборгованість становила 27726,62 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу. Лише після порушення судом провадження у справі 17.06.2008р. та 23.06.2008р. сплатив суму 14000грн., що підтверджується банківськими виписками.

Таким чином, вимоги про стягнення з ТОВ “Інтер Партс” на користь ТОВ “Торгівельний будинок “Мегаполіс” суми 13726,62 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У Акті звіряння взаєморозрахунків станом на 01.07.08р. борг у сумі 13 726,62грн. відповідачем визнано. Провадження у справі в частині стягнення суми 14000грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Також позивач просить стягнути з відповідача індекс інфляції за березень-квітень 2008р. у сумі 2307,67 грн. та 3% річних в сумі 173,20 грн. за період з 25.03.2008р. по 03.06.2008р. за накладною №47787 від 17.03.2008р. та за період з 22.04.2008р. по 03.06.2008р. за накладними №№60291, 60406 від 14.04.2008р.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання грошових зобов’язань, вимоги про стягнення суми 2307,67грн. втрат від інфляції та суми 173,20 грн. –3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 1261,50 грн. за період з 25.03.2008р. по 03.06.208р. за накладною №47787 від 17.03.2008р. та за період з 22.04.2008р. по 03.06.2008р. за накладними №№60291, 60406 від 14.04.2008р.

У пункті 8.1 договору сторони передбачили, що за порушення строків розрахунків покупець виплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості за кожен день прострочення розрахунків.

Згідно з Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобов’язання відповідачем суд вважає доведеним, пеня в сумі 1261,50грн. розрахована позивачем вірно, з урахуванням вимог зазначеного закону та підлягає стягненню у повному обсязі.

Згідно з ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 314,69 грн. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85, п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інтер Партс” (69097, м. Запоріжжя, пр. Радянський, б.9 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний будинок “Мегаполіс” ( м. Запоріжжя, пр. Леніна, б.96, , п/р 6099 в ЗРУ КБ “Приватбанк”, МФО 313399 ) суму 13726 грн. 62 коп. основного боргу, суму 2307 грн. 67 коп. втрат від інфляції, суму 173 грн. 20 коп. –3 % річних, суму 1261 грн. 50 коп. пені, суму 314 грн. 69 коп витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У частині стягнення суми 14000 грн. основного боргу провадження припинити за відсутністю предмету спору.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі 28..07 2008 р.