ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.05.2008 року                                                                      Справа № 6/622

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого           Семендяєвої І.В.

суддів           Журавльової Л.І.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання          Антонової І.В.

та представників сторін:

від позивача            - Шапка Д.А., юрисконсульт, довіреність № 364

від 02.01.08;

від відповідача           - Медведєв Д.С., начальник юридичного відділу,

довіреність № 1511 від 05.09.07;

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу            Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду            Луганської області

від            24.04.08 (підписано 25.04.08)

у справі           № 6/622 (суддя Василенко Т.А.)

за позовом           Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ

до відповідача           Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ

про           стягнення 13829 грн. 35 коп.

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2007 року обласне комунальне підприємство „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ (далі за текстом - ОКП „Компанія „Луганськвода”, позивач) звернулося до господарського суду Луганської області із позовною заявою про стягнення з міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ (далі за текстом –МКП „Жилсервіс”, відповідач) суми боргу у розмірі 13829 грн. 35 коп., який утворився на підставі договору № 2364 на послуги з водопостачання та водовідведення від 01.01.04.

Позивач заявою № 131 від 13.03.08 просить стягнути заборгованість у розмірі 12771 грн. 03 коп., що була прийнята до уваги судом першої інстанції.

Рішенням господарського суду Луганської області від 24.04.08 у справі № 6/622 позовні вимоги задоволено частково в сумі 12571 грн. 24 коп., стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою № 719 від 06.05.08, якою просить скасувати рішення суду.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник вказує на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що будинки, по яким сталися витоки, знаходилися на балансі відповідача у період складення актів про витоки, що форма актів, які було складено представниками позивача, не відповідають вимогам діючого законодавства та не направлялась представникам відповідача для розгляду по суті; що заборгованість по предмету спірного договору було погашено відповідачем пізніше.

Луганський апеляційний господарський суд на підставі ст. 98 Господарського процесуального кодексу України ухвалою від 12.05.08 прийняв до провадження апеляційну скаргу позивача.

Розпорядженням першого заступника голови суду від 12.05.08 для розгляду вказаної вище апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду призначено судову колегію у складі: головуючий суддя –Семендяєва І.В., судді –Журавльова Л.І., Парамонова Т.Ф.

Відзивом № 81 від 25.05.08 позивач просить залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційна скарга розглядалась 27.05.08. У судовому засіданні було оголошено перерву до 29.05.08, після - до 30.05.08. Постанова приймається 30.05.08.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За змістом ст. 101 вказаного Кодексу у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Підставою своїх позовних вимог про стягнення 13829 грн. 35 коп. позивач - ОКП „Компанія „Луганськвода” визначив договір № 2364 (а.с. 2-10), який був укладений сторонами 01.01.04 на послуги з водопостачання та водовідведення. За умовами договору позивач зобов’язався постачати відповідачу питну воду та приймати стічні води, а відповідач взяв зобов’язання по своєчасній сплаті наданих йому послуг.

Так, пунктом 6.2 договору № 2364 від 01.01.04, укладеного між сторонами, визначено, що „Споживач”, сукупний розмір оплати якого за надані послуги з водопостачання та водовідведення за розрахунковий період (місяць) не перевищує п’ятисот гривень, здійснює оплату на підставі наданих „Постачальником” рахунків чи інших платіжних документів у триденний термін з дня їхнього отримання. В інших випадках „Споживач” оплачує надані послуги у наступному порядку: - авансовий платіж до 15-го числа розрахункового місяця у розмірі 60 % від вартості заявленого об’єму; - остаточний розрахунок за послуги водопостачання та водовідведення, плату за перевищення лімітів води та інше „Споживач” робить на підставі наданих „Постачальником” рахунків чи інших платіжних документів у триденний термін з дня ї отримання; п. 7.4 договору № 2364 від 01.01.04 визначено, що „Споживач” зобов’язаний вносити „Постачальнику” відповідну плату за надані послуги.

Посилаючись на невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань, позивач за уточненою позивною заявою просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12771 грн. 03 коп., яка складається з таких сум заборгованості: за січень 2005 у розмірі 4135 грн. 36 коп., за грудень 2005 у розмірі 4054 грн. 60 коп., за травень 2006 у розмірі 297 грн. 96 коп. та жовтень 2007 у розмірі 1052 грн. 88 коп.

Як зазначив місцевий господарський суд у рішенні , що оскаржується, позивачем протягом 2005 складалися акти та нараховувалася плата за витоки води, згідно п. 9.6 „Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України” затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65 (далі за текстом –Правила) і за розрахунком позивача ця сума складає 9 242 грн. 84 коп.; нарахування плати за витоки води проведені відповідно до актів перевірки обстеження технічного стану систем водопостачання та водовідведення житлового будинку від 15.05.05, від 19.01.05 та від 23.12.05.

Суд першої інстанції прийняв до уваги те, що нарахування плати за витоки води проведено згідно наступних положень.

Згідно п. 1.1 Правил вищевказані правила вводять порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і прийом стічних вод до комунальної каналізації й визначають взаємини між об’єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарствами або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств (далі за текстом –Водоканал) і абонентами міських, районних, селищних водопроводів на території України.

Пунктом 1.3 Правил передбачено, що абонентами, які користуються послугами Водоканалу, можуть бути державні, колективні й інші підприємства, організації, установи (далі за текстом - підприємства), а також окремі громадяни, які мають житлові будинки або їх частину на праві приватної власності, на яких відкрито особовий рахунок і які перебувають із Водоканалом у договірних відносинах.

Згідно п. 3.1 договору № 2364 від 01.01.04 позивач через системи комунального водопостачання й водовідведення надає воду відповідачу в обсязі погодженого щомісячного графіку поставки питної води (доповнення до договору № 2) до точки підключення мереж відповідача.

Пункт 9.7 Правил зазначає, що житлово-експлуатаційні організації не мають права відносити на рахунок мешканців будинків вартість нераціонального використання, витрат питної води або витоків води, що мали місце з провини житлово-експлуатаційних організацій, навіть якщо вони й фіксуються водолічильником, а також повну вартість води, кількість якої визначено відповідно до п. 9.6 Правил.

Згідно п. 9.6 Правил при виявлені представником Водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли водолічильник на вводі відсутній або не працює з вини абонента, Водоканал виконує розрахунок витрат води у такому порядку: за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Наявність витоку оформлюється актом відповідно до п. 12.15 Правил.

Відповідно до п. 12.15 Правил представник Водоканалу має право проводити обстеження водопровідних і каналізаційних систем любого користувача, приладів і устоїв на них, контролювати раціональне водоспоживання і т.д. і складати акти за результатами цих обстежень.

У разі виявлення представником Водоканалу порушень вимог цих Правил, актом встановлюються строки їх усунення. Акт оформлюється підписами представника Водоканалу і абонента, який обстежується або громадянина, який володіє домом на правах приватної власності.

Так, згідно п. 9.2 Правил Водоканал тільки разом з абонентом здійснює вибірковий контроль технічного стану внутрішньої водопровідної мережі та арматури, визначає величину витоку, про що складається акт.

Судом першої інстанції зроблений висновок про те, що складені позивачем акти про витоки води від 15.01.05 (а.с. 21), від 19.01.05 (а.с. 22, 24), від 23.12.05 (а.с. 26) відповідають вищезазначеним правилам про складання таких актів. Так, місцевий господарський суд у рішенні, що оскаржується, зазначив, що в актах вказана дата та місце їх складання, в присутності кого вони складені –представників відповідача та мешканців відповідних будинків, відомості щодо відмови представника відповідача від підпису, а також записи про строки усунення виявленого порушення.

Також, місцевий господарський суд прийняв до уваги той факт, що будинки, у яких стались витоки води (№№ 7, 9 по вул. Українській, № 2 на кварталі Героїв Сталінграду м. Луганська), хоча і не зазначені у договорі № 2364 від 01.01.04, але прийняті на баланс відповідача згідно акту прийому-передачі житлових об’єктів від 01.07.02 (а.с. 90).

З таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, оскільки:

- позов заявлено на підставі договору № 2364 від 01.01.04, який згідно додатку № 3 до договору (а.с. 52-55) передбачає постачання води (прийом стоків) на службові приміщення ДУ відповідача, а житлові будинки, у яких сталися витоки води, у додатках до договору не значаться;

- сторони після приймання позивачем на свій баланс у 2003 будинків, у яких стались витоки води, зміни до договору відносно об’єктів, на які надаються позивачем послуги з водопостачання, не вносили;

- знаходження у відповідача на балансі житлових будинків не означає, що позивач надає послуги з водопостачання у ці будинки саме відповідачу у справі;

- акти про витоки води від 15.01.05, від 19.01.05 та від 23.12.05 не відповідають вищезазначеним вимогам про їх складання;

- акт від 15.01.05 (а.с. 21) не містить прізвища представника абонента у відповідній графі «представник житлової організації»; у акті вказані мешканці будинку, які і підписали цей акт; діаметр перетину труби, по якій стався витік води, у акті від 15.01.05 не зазначений, а у груп-рахунку № 2364 за січень 2005 такий діаметр зазначений як 100; розрахунок обсягу води проведений за 4 дні, в той час як позивач у акті від 15.01.05 встановив строк усунення витікання –8 годин і після спливу цього строку перевірку стану сальників засувок у вузлі управління (за актом витікання води сталось із-під цих засувок) не здійснив і чомусь таку перевірку здійснив тільки 19.01.05, про що склав акт від 19.01.05 (а.с. 22), який не підписувався відповідачем (у акті зазначена адреса будинку: вул. Українська, 7 та мешканці будинку як абонент кв. 8, 4, які і підписали цей акт); також у акті зазначено, що начальник ДУ від підпису відмовився, а те що він взагалі приймав участь у складані акту –не зазначено;

- стосовно акту від 19.01.05 (а.с. 24) про витік води з будинку по вул. Українській, 9 слід зазначити наступне: у вказаному акті зазначено про те, що мало місце пориву трубопроводу гарячого водозабезпечення діаметр 25 мм після бойлеру; наданий строк усунення витікання 8 годин; після сплину вказаного строку відомості про ліквідацію витікання відсутні, нарахування по груп-рахунку № 2364 проведено за 30 днів з 21.12.04 по 19.01.05 всупереч п. 9.6 Правил, оскільки позивач у акті від 19.01.05 не зазначив, що строк, з якого почалось витікання води встановити неможливо та надав відповідачу строк для усунення причин витікання без подальшої перевірки дотримання цього строку; акт від 19.0105 також підписаний мешканцями кв.кв. 7 та 35; прізвище представника відповідача у верхній частині акту, у якій перелічуються особи, що були залучені до складання акту, не зазначено;

- такі ж недоліки має акт обстеження технічного стану систем водозабезпечення і водовідведення житлового будинку за адресою: квартал Героїв Сталінграду, 2; нарахування плати за воду, яка витекла з даного будинку, проведено з невідомих причин (не підтверджено документально усунення пориву саме через 3 дні) за 3 дні (груп-рахунок № 2364 за грудень 2005, а.с. 25); у вищезазначеному акті взагалі не зазначено, що саме відповідач відмовився підписати акт, а акт підписаний мешканцями квартир №№ 74, 73, 75.

Вищенаведені обставини, а також відсутність договірних зобов’язань свідчать про безпідставність заявлених вимог по стягненню суми 9 242 грн. 84 коп. за актами обстеження технічного стану будинку від 15.01.05, від 19.01.05 та 23.12.05.

З’ясовуючи обставини справи відносно наявності заборгованості за фактично спожиту воду у травні 2006 та жовтні 2007 у сумі 1350 грн. 84 коп., суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наступне.

Відповідач проводив часткові платежі в рахунок оплати за спожиту воду у 2007; у 2005-2007 також проводились взаємозаліки. У березні 2006 залишилась несплаченою заборгованість в сумі 297 грн. 96 коп., наявність якої визнається сторонами. Відповідач заперечує проти її стягнення, оскільки у заяві про уточнення позовних вимог вказана заборгованість саме за березень 2006 не зазначена.

Позивач надав пояснення відносно вказаних обставин, з якими погоджується суд першої інстанції, що вказана заборгованість за березень 2005 була нарахована разом з платою за витікання та була показана у розрахунку суми позову як заборгованість за травень 2006.

Згідно викладеного, стягненню з відповідача підлягає сума 297 грн. 96 коп., у зв’язку з чим прийняте судом першої інстанції рішення про задоволення позову підлягає частковій зміні. Отже, змінюється п. 2 резолютивної частини і залишається без змін п. 1 та п. 3 резолютивної частини рішення суду першої інстанції. Оскільки відповідач просить рішення господарського суду скасувати та відмовити у позові, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито за позовом в сумі 2 грн. 97 коп., державне мито за апеляційною скаргою в сумі 1 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 2 грн. 54 коп. слід покласти на відповідача, державне мито за апеляційною скаргою в сумі 61 грн. 36 коп. покладається на позивача.

Оскільки розділ ХІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачає сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу при поданні апеляційної скарги, то сплачена сума 118 грн. підлягає поверненню заявнику із Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 4 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ № 719 від 06.05.08 на рішення господарського суду Луганської області від 24.04.08 по справі № 6/622 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 24.04.08 у справі № 6/622 змінити.

3.Пункт 2 резолютивної частини рішення викласти у наступній редакції:

„Стягнути з Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ, кв. Героїв Сталінграда, буд. 7”А”, код 30596974:

- на користь Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, код 32538783 кошти в сумі 297 грн. 96коп., державне мито в сумі 2 грн. 97 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 2 грн. 54 коп., видати наказ.

Повернути ОКП „Компанія „Луганськвода” з Державного бюджету України зайво сплачене за платіжним дорученням № 1341 від 28.11.07 державне мито в сумі 17 грн. 85 коп. Підставою для повернення державного мита є дане рішення, скріплене гербовою печаткою суду”.

4. Пункти 1 та 3 резолютивної частини рішення залишити без змін.

5. Стягнути з Обласного комунального підприємства „Компанія „Луганськвода”, м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, 166, код 32538783, на користь Міського комунального підприємства „Жилсервіс”, м. Луганськ, кв. Героїв Сталінграда, буд. 7”А”, код 30596974, державне мито за скаргою в сумі 61 грн. 36 коп.

Доручити місцевому господарському суду видати накази.

6. Повернути міському комунальному підприємству „Жилсервіс”, м. Луганськ із Державного бюджету України помилково сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн. згідно завіреної ксерокопії платіжного доручення № 604 від 06.05.08, яка знаходиться в матеріалах справи, на підставі даної постанови, що скріплена гербовою печаткою суду.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                            І.В. Семендяєва

Суддя                                                                                 Л.І. Журавльова

Суддя                                                                                Т.Ф. Парамонова