ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2008 р. Справа № 47/114-08

вх. № 3196/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Малахова О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Антоненко Д.О. за довіреністю від 19.05.2008р.; відповідача - 1-го відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ», смт. Солоницівка;

2-го відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНО-СХІД», м. Харків;

3-го відповідача –товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНО-УКРАЇНА», м. Кам’янка-Бузька;

3-тя особа - фірма OLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT», князівство Ліхтенштейн;

3-тя особа - ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ», смт. Солоніцевка

розглянувши справу за позовом ТОВ "Делфи", с. Подвірки

до ТОВ "Кроно-Інвест-Харків", смт. Солоніцевка

про стягнення 3764950,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просив солідарно стягнути з відповідачів: ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ», ТОВ «КРОНО-СХІД», ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» - 3764950,00 грн.

В ході судового розгляду справи позивач змінив позовні вимоги, в зв’язку з чим просив суд стягнути 3764950,00 грн. з ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА».

Позов обґрунтовано тим, що 31.05.2007 р., між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ» за 3500000 доларів США.

В той же день фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» було укладено договір поруки з ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ» і ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА».

11 червня 2007 р. між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і ТОВ «КРОНО-СХІД» також було укладено договір поруки.

За договорами поруки поручителі солідарно поручилися за виконання ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» в повному обсязі зобов’язань перед фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT», які випливають з договору купівлі-продажу частки від 31.05.2007 р.

ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» неналежним чином виконало зобов’язання за договором купівлі-продажу частки, в зв’язку з чим зобов’язано сплатити 350000 доларів США штрафу.

22.02.2008 р. між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора в зобов’язаннях), відповідно до якого позивач набув право вимагати сплати, зокрема, 350000 доларів США штрафу.

Оскільки поручителі не сплатити зазначену суму, позивач також нарахував пеню за договором поруки в сумі 399000,00 доларів США.

Відповідач ТОВ «КРОНО-Україна» проти позову заперечує, посилаючись на те, що договір поруки від 31.05.2007 р. припинився внаслідок виконання основного зобов’язання.

В межах встановленого строку вирішення спору розгляд справи було відкладено на 19.06.2008 р.

Від відповідача ТОВ «КРОНО-Україна» до суду надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення господарським судом Харківської області справи № 38/146-08 за позовом ТОВ «КРОНО-Україна» до фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і ТОВ «ДЕЛФИ» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги (заміну кредитора в зобов’язаннях) від 22 лютого 2008 р., а також справи № 40/99-08 за позовом ТОВ «КРОНО-Україна» до ТОВ «КРОНО-СХІД» і фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» про визнання недійсним договору поруки від 11.06.2007р.

Дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі лише в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Як вбачається з наданої до матеріалів справи копії позовної заяви в справі № 38/146-08 ТОВ «КРОНО-Україна» вимагає визнати договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора в зобов’язаннях) на тій підставі, що він не спрямований на реальне настання правових наслідків (ч. 5 ст. 203 ЦК України).

В ст. 204 ЦК України закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В ч. 5 ст. 35 ГПК України зазначено, що факти, які відповідно до закону вважаються встановленими, не доводяться при розгляді справи. Таке припущення може бути спростовано в загальному порядку.

Суд зазначає, що в даній нормі закріплена презумпція правомірності правочину, в зв’язку з чим такий факт вважається встановленим, доки він не спростований в загальному порядку.

Недійсність таких правочинів як той, що ТОВ «КРОНО-Україна» просить визнати недійсним в справі № 38/146-08, прямо не встановлена законом. В зазначеній господарській справі лише порушено провадження, але не постановлено рішення суду.

Таким чином, ТОВ «КРОНО-Україна» не надано належних та допустимих доказів того, що розгляд даної справи є неможливим внаслідок спростування презумпції правомірності правочину.

19.05.2008 р. позивач змінив позовні вимоги, після чого вимагав стягнути 3764950,00 грн. тільки з ТОВ «КРОНО-Україна».

Провадження у справі № 40/99-08 було порушено 03.06.2008 р. В цій справі розглядаються вимоги ТОВ «КРОНО-Україна» до ТОВ «КРОНО-СХІД» і фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» про визнання недійсним договору поруки від 11.06.2007 р.

На час подання клопотання про зупинення провадження ТОВ «ДЕЛФИ» не мала позовних вимог до осіб, які є відповідачами по справі № 40/99-08.

Тому справа № 40/99-08 не є пов’язаною з цією справою, в зв’язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження по даній справі до вирішення зазначеної господарської справи.

Позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про об’єднання господарських справ № 47/114-08 і № 38/146-08, які розглядаються господарським судом Харківської області, в одну справу.

В судовому засіданні 19.06.2008 р. позивач відмовився від зазначеного клопотання. Оскільки така відмова не суперечить вимогам процесуального законодавства і не порушує права та інтереси учасників судового процесу, вона приймається судом.

Третя особа - фірма «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» подала до господарського суду клопотання, в якому зазначила про відсутність заперечень щодо вимог позивача і просила здійснювати розгляд справи за відсутності її представника за наявними в ній матеріалами.

Третя особа - ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» повідомлялася про час та місце слухання справи в установленому ГПК України порядку.

Позивач надав суду докази направлення ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» копії заяви про зміну позовних вимог від 19.05.2008 р. і ухвали від 19.05.2008 р. господарського суду Харківської області по справі, якою його було залучено до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору по справі, на боці ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА», телеграм аналогічного змісту.

ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» отримало ухвалу від 19.05.2008 р. господарського суду по справі, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення з відміткою третьої особи про отримання відправлення.

Крім того, з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців вбачається, що єдиним учасником ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» є ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ», керівником ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» є Крюгер Хорст Йоахім.

Позивачем до матеріалів справи надано акт від 07.06.2007 р. приймання-передачі частки до договору купівлі-продажу частки від 31.05.2007 р., який з боку ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» був підписаний зазначеною собою як його представником.

В матеріалах справи наявна нотаріально посвідчена копія довіреності від 13 березня 2007 р., зареєстрована в реєстрі за № 744, ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» на ім’я Крюгера Хорста Йоахіма.

Також Крюгер Хорст Йоахім підписав позовні заяви в справах № 47/114-08 і № 38/146-08, до вирішення яких відповідач просив зупинити провадження по даній справі.

За довіреністю Крюгер Хорст Йоахім має повноваження представляти інтереси ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» в усіх без винятку судових органах України та їх ланках.

Таким чином, ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» отримувало повідомлення про час та місце слухання справи не тільки безпосередньо, але й через свого уповноваженого представника який як керівник відповідача – ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» отримував процесуальні документи по справі.

Відповідно до ст. 4 ГПК України, господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів.

Статтею 10 Гаазької конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах передбачено, що якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном; можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Господарським судом Харківської області були надіслані всі процесуальні документи ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» у відповідності до вищезазначеної статті, а саме на адресу цієї третьої особи.

Стаття 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини передбачає право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Проте, на думку суду, ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» не раціонально користується своїми правами, покладеними на нього вищезазначеною нормою, з урахуванням того, що інші учасники процесу мають право на справедливий судовий розгляд в розумні строки.

Згідно довіреності ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» надало своєму представнику повноваження представляти інтереси ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» в усіх без винятку судових органах України, тобто і отримувати судові акти, документи, які стосуються справи, вчиняти дії з метою сприяння участі товариства в розгляді спору судом.

Для реалізації наданих довіреністю повноважень представник згідно гарантованих ст. 22 ГПК приписів не був обмежений можливістю ознайомитись з матеріалами справи, отримати копії судових актів, копії документів.

Отже третя особа - ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ»          була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду.           18.06.2008 р. після судового засідання по справі до суду надійшло клопотання про відвід судді, яке ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 18.06.2008 р. було залишено без задоволення.

Враховуючи, що учасники судового процесу належним чином були повідомлені про розгляд справи, що від сторін та третіх осіб не надходило клопотань про відкладення розгляду справи у зв’язку з необхідністю подання нових доказів або їх витребування, суд вважає, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі та давши їм оцінку, господарський суд встановив наступне.

31.05.2007 р., між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і ТОВ «Кроно-Інвест» було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі (фонді) ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ».

В той же день фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» було укладено договір поруки з ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ ХАРКІВ» і ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА».

Згідно з умовами договору поруки від 31.05.2007 р. поручителі солідарно поручилися перед фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» за виконання ТОВ «Кроно-ІНВЕСТ» в повному обсязі основного зобов’язання, під яким згідно зі статтею 2 цього договору сторони визначили зобов’язання ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» перед фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT», які випливають з договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки.

Статтею 2 договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки встановлено такий порядок виконання ТОВ «Кроно-ІНВЕСТ» зобов’язання в частині оплати придбаної частки.

Ціна частки - 3500000 доларів США, які повинні були бути сплачені двома траншами.

Перший транш в сумі 2 500 000 доларів США ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» сплатило у відповідності з умовами договору 13.06.2007 р., що підтверджується листом банку фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT», який було додано до позовної заяви.

Другий транш в сумі 1 000 000 доларів США ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» повинно було сплатити до 01.11.2007 р. включно, оскільки як пояснив представник позивача зазначений в статті 2 договір іпотеки земельної ділянки не був укладений. Відповідач не заперечує зазначені обставини та не надав доказів протилежного.

Зазначені обставини також підтверджуються телеграмами, копії яких наявні в матеріалах справи, а також тим, що ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» здійснило оплату 1000000 доларів США 26.02.2008 р.

Пунктом 5.2 договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» зобов’язання в частині оплати частки він зобов’язаний сплатити штраф в сумі 10% від ціни частки, визначеної в пункті 2.1 договору.          Ціна частки згідно з пунктом 2.1 вказаного договору становить 3500000 доларів США.

Тому суд приходить до висновку, що сума штрафу за неналежне виконання зобов’язання в частині оплати придбаної частки дорівнює 350000 доларам США.

Згідно з пунктом 6.2 договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки процесуальним та матеріальним правом, що регулює цей договір, є право України.

Така умова договору відповідає нормам Закону України «Про міжнародне приватне право».

Визначення штрафу за договором від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки в сумі 350000 доларів США за неналежне виконання зобов’язання в частині оплати частки відповідає приписам законодавства України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання вважається його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто як невиконання в повному обсязі, так і невиконання у встановлений договором термін.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто як випливає із вищезазначеного не тільки при невиконанні зобов’язання в повній сумі, але і у випадку його невиконання в установлений договором термін.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 тієї ж статті).

Таким чином, законодавством України та договором від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки передбачено обчислення суми штрафу від суми неналежно виконаного зобов'язання, тобто від всієї суми зобов’язання навіть у випадку його виконання з порушенням встановлених договором термінів.

В договорі поруки від 31.05.2007 р., який було укладено між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і ТОВ «КРОНО-Україна», зазначено, що матеріальним і процесуальним правом, яке регулює ці договори, є право України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що договір як правочин є підставою для виникнення зобов’язань, що випливає з п. 1 ч. 2 ст. 11 і ч. 2 ст. 509 ЦК України.

В ч. 2 ст. 628 ЦК України зазначено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Тому на підставі одного договору можуть виникнути декілька зобов’язань.

Неустойка у вигляді штрафу є окремим видом цивільно-правового зобов’язання поряд із зобов’язанням з купівлі-продажу.

Таким чином, на підставі договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки виникли декілька зобов’язань, зокрема зобов’язання з купівлі-продажу частки і окреме зобов’язання зі сплати штрафу згідно з п. 5.2 договору.

Цим положенням законодавства України відповідають умови п. 2.1 договору поруки від 31.05.2007 р., відповідно до якого до терміну «основне зобов’язання» в цілях цього договору сторони включили зобов’язання (у множинному відмінку) за договором від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки, тобто як зобов’язання з купівлі-продажу частки, так і зобов’язання зі сплати штрафу.

В ч. 2 ст. 554 ЦК України закріплено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Таке ж положення міститься в пункті 3.2 договору поруки від 31.05.2007 р.

Зобов’язання зі сплати штрафу згідно з п. 5.2 договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки виникло 2 листопада 2007 р. внаслідок несвоєчасної оплати і не припинилося 26.02.2008 р., коли таку оплату було здійснено з порушенням термінів, передбачених договором.

Тому суд відхиляє доводи ТОВ «КРОНО-Україна» про те, що договір поруки припинився 26.02.2008 р., коли ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» було завершено виконання зобов’язання в частині оплати придбаної частки в статутному капіталі, оскільки зобов’язання ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» зі сплати штрафу також забезпечено порукою ТОВ «КРОНО-Україна» за договором від 31.05.2007 р.

22.02.2008 р. між фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» і позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги (заміну кредитора в зобов’язаннях).

Згідно з умовами цього договору до ТОВ «ДЕЛФИ» перейшли права фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» в зобов’язаннях, які виникли на підставі Основного договору, яким сторони визначили договір від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки, і в зобов’язаннях, які спрямовані на забезпечення виконання зобов’язань боржника – ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» за таким договором, зокрема в укладеному з відповідачем договорі поруки.

В п. 1.2 договору від 22.02.2008 р. вказано, що від первісного кредитора до нового кредитора вищезазначені права переходять в повному обсязі і на умовах, що передбачені договорами, на підставі яких вони виникли.

В цьому ж пункті договору зазначено, що до відступлених прав включаються, зокрема, права на отримання: 1 000 000,00 доларів США – сума, яку ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» повинно було сплатити згідно з умовами пункту 2.2.2.2 договору від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки; 350000 доларів США - сума штрафу згідно з п. 5.2 того ж договору.

В п. 1.3 договору від 22.02.2008 р. сторони закріпили, що права переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту його укладення.

Таким чином, до ТОВ «ДЕЛФИ» перейшли права вимагати сплати зазначених сум не тільки від боржника – ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ», а й від поручителів.

Наведені умови договору від 22.02.2008 р. повністю відповідають приписам законодавства України, матеріальне та процесуальне право якої застосовується до цього договору (п. 4.4 договору).

В ст. 514 ЦК України закріплено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Інше не встановлено ні договором, ні законом.

В пункті 8.6 договору поруки від 31.05.2007 р. вказано, що у разі відступлення вимоги за основним зобов’язанням, до складу якого як встановлено судом відноситься зобов’язання зі сплати штрафу в розмірі 350000 доларів США, у відношенні нового кредитора порука за цим договором зберігається в повному обсязі.

Господарським судом досліджено права та обов’язки сторін за договором від 22.02.2008 р. про заміну сторони в зобов’язаннях та встановлено, що даний договір відповідає їх реальному волевиявленню та спрямований на фактичне настання правових наслідків, які ним обумовлені.

Зокрема, про це свідчить подальше подання новим кредитором – ТОВ «ДЕЛФИ» позовної заяви по даній справі, що вказує на вчинення його сторонами дій на виконання договору і реальне настання правових наслідків.

18 квітня 2008 р. членами правління фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» було прийнято рішення про схвалення договору від 22.02.2008 р. про заміну кредитора в зобов’язаннях, належним чином апостилізована та засвідчена копія якого надана до матеріалів справи.

Судом також встановлено, що вказаний договір не порушує інших норм законодавства України.

19.02.2008 р. фірма «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» в установленому договором поруки порядку звернулася до ТОВ «КРОНО-Україна» з вимогою про сплату боргу в сумі 1350000 доларів США, в т. ч. 1000000 доларів США – основний борг, 350000 доларів США – штраф за порушення строків оплати, що підтверджується телеграмою, копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 5.1 договору поруки від 31.05.2007 р. поручителі повинні були виконати обов’язок зі сплати зазначеної суми боргу протягом 7 днів з дня заявлення відповідної вимоги Кредитора.

26 лютого 2008 р. боржник - ТОВ «КРОНО-ІНВЕСТ» сплатило фірмі «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» 1000000 доларів США боргу.

Оскільки боржник на цей час не був повідомлений про заміну кредитора у зобов’язанні, то виконання зазначеного обов’язку первісному кредитору відповідно до ч. 2 ст. 516 ЦК України вважається виконанням належній особі.

Однак 350000 доларів США штрафу ні боржник, ні поручителі в установлений договорами поруки строк не сплатили, що підтверджується листом банку фірми «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» від 9 травня 2008 р., а також поясненнями представника позивача. Відповідач не заперечував зазначені обставини і не надав господарському суду доказів протилежного.

Таким чином, ТОВ «КРОНО-Україна» як поручитель прострочив виконання обов’язку щодо оплати 350000 доларів США, який встановлено абз. 1 п. 5.1 договору поруки від 31.05.2007 р.

Пунктом 6.3 договору поруки від 31.05.2007 р. встановлено, що у випадку прострочення виконання обов’язку, передбаченого абзацом 1 п. 5.1 цього договору, кожний з поручителів зобов’язаний сплатити пеню в розмірі 0,2 відсотки від суми основного зобов’язання за кожний день прострочення.

Вимога про виконання основного зобов’язання в розумінні договору поруки від 31.05.2007 р. була пред’явлена ТОВ «КРОНО-Україна» 19 лютого 2008 р., в зв’язку з чим 26 лютого 2008 р. сплинув строк виконання обов’язку, передбаченого абзацом 1 п. 5.1 Договору поруки.

Суд приходить до висновку, що виконання зобов’язання поруки як окремого цивільного зобов’язання може бути забезпечене пенею, хоча сама порука спрямована на забезпечення виконання іншого зобов’язання (зобов’язань).

Тому суд вважає за можливе нарахування пені ТОВ «КРОНО-Україна» за невиконання обов’язку, передбаченого абзацом 1 п. 5.1 договору поруки від 31.05.2007 р., але не погоджується з розміром такої пені, який було визначено позивачем.

Станом на день, від якого позивач почав обрахунок пені – 27.02.2008 р., сума основного зобов’язання в розумінні п. 2.1 договору поруки від 31.05.2007 р. зменшилася до 350000 доларів США, оскільки на цей час лише таку суму коштів залишався зобов’язаним сплатити боржник за договором від 31.05.2007 р. купівлі-продажу частки, а відповідно і ТОВ «КРОНО-Україна» за договором поруки від 31.05.2007 р.

Суд також зазначає, що оскільки сторони за всіма договорами визначили право України як право, що застосовується до правовідносин між ними, то при визначенні суми пені необхідно застосовувати приписи ч. 2 ст. 343 ГК України, відповідно до яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» зазначено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В зв’язку з цим суд вважає, що у якості бази розрахунку пені слід використовувати суму в 350000 США, а не 3500000 доларів США як позивач.

Оскільки розмір пені, передбачений в договорі поруки від 31.05.2007 р., в обрахунку на 2008 р. дорівнює 73,20% (0,2% х 366 днів), що більше подвійної облікової ставки НБУ, також необхідно застосовувати зазначене обмеження.

Згідно з постановою НБУ від 29.12.2007 р. № 492 облікова ставка НБУ за період в 57 днів з 27.02.2008 р. до 23.04.2008 р., який ТОВ «ДЕЛФИ» визначило в позовній заяві для нарахування пені, становила 10%.

Тому сума пені, яку просить стягнути позивач, є обґрунтованою лише в частині - 10901,82 долари США (350000 доларів США х 2 х 10% / 366 х 57).

Відповідно до п. 5.3 договору поруки від 31.05.2007 р. вимога може бути пред’явлено до поручителів як у валюті основного зобов’язання так і у валюті України. У випадку пред’явлення вимоги до поручителів в валюті України, сума вимоги у гривнях визначається виходячи з курсу Національного банку України до валюти основного зобов’язання на день пред’явлення вимоги.

23 квітня 2008 р. позивачем до поручителів була пред’явлена ще одна вимога про виконання забезпеченого порукою зобов’язання та сплату пені.

Станом на 19 лютого 2008 р. і на 23 квітня 2008 р. курс гривні до долару США за даними НБУ був однаковим і складав 5,05 грн.

Відомості щодо офіційного курсу гривні до долару США є загальновідомими. Крім того, вони підтверджені довідкою позивача від 18.06.2008 р.

Тому сума боргу ТОВ «КРОНО-Україна» за абз. 1 п. 5.1 договору поруки від 31.05.2008 р. в валюті України становить 1 767 500,00 грн.

10901,82 долари США пені згідно з п. 6.3 того ж договору поруки в валюті України становлять 55054,19 грн.

Договір поруки від 31.05.2008 р. фірмою «HOLZ ENGINEERING TECHNOLOGIES ANSTALT» було укладено з двома поручителями: ТОВ «КРОНО-УКРАЇНА» і ТОВ «КРОНО-інвест Харків».

Як випливає з пояснень представника ТОВ «КРОНО-Україна» та наданих ним документів ТОВ «Кроно-інвест Харків» припинено як юридично особу, а його правонаступником є ТОВ «КРОНО-Україна».

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Тому вимога ТОВ «ДЕЛФИ» як нового кредитора в зобов’язаннях за договором від 31.05.2008 р. купівлі-продажу частки і за договором поруки від 31.05.2008 р. про стягнення з ТОВ «КРОНО-Україна» як з поручителя суми штрафу за п. 5.2 зазначеного договору купівлі-продажу, який в валюті України становить 1767500,00 грн., і пені за несвоєчасне виконання обов’язків за договором поруки є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 49 ГПК України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», а саме 25500,00 грн., і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, які згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002 р. № 411 становлять 118,00 грн., покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовити.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «КРОНО-УКРАЇНА» (; 80400, Львівська область, місто Кам’янка-Бузька, вулиця Я. Мудрого, 62; п/р № 7000 в АТ «Каліон Банк Україна» в м. Києві, МФО 300379) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛФИ» (; 62371, Харківська обл., Дергачівський р-н, с. Подвірки, вул. Свердлова, 53; п/р № 591 в Харківській філії ВАТ «ВІЕЙБІБАНК» м. Харкова, МФО 350620) 1 767 500,00 грн. основного боргу, 55054,19 грн. пені, 12240,00 грн. державного мита, 56,64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Прийняти відмову позивача від клопотання про об’єднання господарських справ № 47/114-08 і № 38/146-08, які розглядаються господарським судом Харківської області, в одну справу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 19.06.2008 р.

Суддя Светлічний Ю.В.