ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"06" травня 2008 р.                                                             Справа № 20/1729-А

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, с. Копачівка Деражнянського району

до Деражнянського відділення Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Деражня

про повернення бюджетного відшкодування в сумі 38802,00 грн.

Суддя Гладій С.В.

Секретар судового засідання Микитюк О. А.

Представники сторін:

позивача - Павлюк О. А. за довіреністю від 10.03.2008 р.,

Аксьонов В. А. за довіреністю від 10.03.2008 р.,

відповідача - Харламов А. В. за довіреністю № 4743/х/10-021 від 02.07.2007 р.

Суть спору:

Позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, с. Копачівка Деражнянського району, звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача - Деражнянського відділення Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Деражня, про повернення бюджетного відшкодування в сумі 38802,00 грн.

Зокрема пояснив, що 22.10.2007 р. сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка звернулось до Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції (Деражнянського відділення) з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування у сумі 38802,00 грн. на підставі поданої до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2007 р. Проте, листом Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції (Деражнянського відділення) від 04.01.2008 р. позивача повідомлено, що державною податковою адміністрацією у Хмельницькій області виключено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка з реєстру на відшкодування № 3/11/2007 станом на 28.11.2007 р. та повернуто на дослідження податкового кредиту в частині контрагентів-постачальників за попередній та звітний податковий періоди.

На підставі викладеного відповідачем проведено виїзну планову перевірку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 р. по 30.09.2007 р. За результатами перевірки складено акт № 119/23/32086670 від 20.02.2008 р. Даним актом не встановлено порушень на підставі яких позивачу відмовлено у поверненні бюджетного відшкодування.

Окрім того, позивач звернув у вагу суду на те, що сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка окрім вирощування сільськогосподарських культур займається виробництвом м'яса і молока, значну частину якого продає переробним підприємствам. Так, у вересні 2007 р. позивачем передано переробним підприємствам молока і м'яса в живій вазі на суму 448988,00 грн. У відповідності до п.п. 6.2.6. ст. 6 і п. 11.21. ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" сільгоспвиробники, які реалізують переробним підприємствам молоко і м'ясо в живій вазі, нараховують податкові зобов'язання за нульовою ставкою ПДВ. Операції з продажу такого виду продукції відображаються у загальній (повній) декларації, по якій проводяться розрахунки з бюджетом.

Повноважні представники позивача у судових засіданнях 15.04.2008 р. та 06.05.2008 р. позовні вимоги підтримали.

Відповідач проти позову заперечує. Вказує на невідповідність вимог позивача Законам України "Про державну податкову службу в Україні", "Про податок на додану вартість", наказу Державної податкової адміністрації України № 166 від 30.05.1997 р. "Про затвердження форми податкової декларації та порядку її заповнення і подання", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.07.1997 р. за № 250/20254, із змінами і доповненнями, Постановам Кабінету Міністрів України № 271 від 26.02.1999 р. та № 805 від 12.05.1999 р.. а також листу Державної податкової адміністрації України № 22703/7/16-117 від 07.11.2007 р. "Щодо окремих питань справляння податку на додану вартість".

Зокрема, наголосив на тому, що Постановами Кабінету Міністрів України № 271 від 26.02.1999 р. та № 805 від 12.05.1999 р. не передбачено норми, якою б суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) сільськогосподарськими товаровиробниками по операціях з придбання товарів (послу) та використаних в межах господарської діяльності, пов'язаної з операціями поставки переробним підприємствам молока і м'яса живою вагою, включаються до податкової декларації, за якою здійснюються розрахунки з бюджетом. Таким чином, суми від'ємного значення податку на додану вартість, що виникли у сільськогосподарських товаровиробників в результаті здійснення операцій з поставки переробним підприємствам молока і м'яса живою вагою за нульовою ставкою, включаються до спеціальної декларації, за якою не здійснюються розрахунки з бюджетом.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

У відповідності до поданої сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, с. Копачівка Деражнянського району до Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції (Деражнянського відділення), м. Деражня податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2007 р. сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку становить 38802,00 грн.

22.10.2007 р. сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка звернулось до Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції (Деражнянського відділення) з заявою про повернення суми бюджетного відшкодування у сумі 38802,00 грн.

Листом Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції (Деражнянського відділення) від 04.01.2008 р. позивача повідомлено, що державною податковою адміністрацією у Хмельницькій області виключено сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка з реєстру на відшкодування № 3/11/2007 станом на 28.11.2007 р. та повернуто на дослідження податкового кредиту в частині контрагентів-постачальників за попередній та звітний податковий періоди, про що буде проведено документальну виїзну перевірку правомірності декларування сум до відшкодування.

20.02.2008 р. працівниками Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Хмельницький проведено виїзну планову перевірку сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2006 р. по 30.09.2007 р. За результатами перевірки складено акт № 119/23/32086670 від 20.02.2008 р.

Стверджуючи, що вказаним актом не вказано на порушення на підставі яких відмовлено у поверненні бюджетного відшкодування позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення 38802,00 грн. бюджетного відшкодування на підставі податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2007 р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається наступне:

Пунктом 1.8 статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” визначається, що бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Зазначений пункт дає загальне розуміння поняттю „бюджетне відшкодування” і є відсильною нормою, оскільки безпосередньо не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, а відсилає до інших норм цього Закону.

Іншою такою нормою Закону України „Про податок на додану вартість” є пункт 7.7 статті 7, який передбачає порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду. При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (пп. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то: а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій утримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (пп. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів (пп. 7.7.3 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників. До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій. Форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються за процедурою, встановленою центральним податковим органом (пп. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування. Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пп. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

На підставі отриманого висновку відповідного податкового органу орган державного казначейства надає платнику податку зазначену у ній суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п'яти операційних днів після отримання висновку податкового органу (пп. 7.7.6 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий податковий орган: а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної податковим органом унаслідок таких перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з підпунктом 7.7.3 цього пункту у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів; б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною податковим органом внаслідок проведення таких перевірок, податковий орган надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування; в) у разі з'ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування (пп. 7.7.7 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України (пп. 7.7.10 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Таким чином, із аналізу вказаних норм Закону, вбачається, що сума бюджетного відшкодування напряму залежить від правильності визначення суми податкових зобов'язань та податкового кредиту.

Судом доводи відповідача до уваги не приймаються, оскільки актом про результати виїзної планової перевірки № 119/23/32086670 від 20.02.2008 р. не встановлено порушень на підтвердження неправомірності бюджетного відшкодування на суму 38802,00 грн.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з бюджету суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 38802,00 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, здійснені позивачем присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259 Кодексу адміністративного судочинства України, п. п. 3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, с. Копачівка, Деражнянського району до Деражнянського відділення Хмельницької міжрайонної державної податкової інспекції, м. Деражня про приватного підприємця Матвійчика Анатолія Івановича, м. Старокостянтинів про повернення бюджетного відшкодування в сумі 38802,00 грн. задоволити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (с. Копачівка, вул. Миру, 132, Деражнянський район, код 61) 38802,00 грн. (тридцять вісім тисяч вісімсот дві гривні) сум податку на додану вартість що підлягає бюджетному відшкодуванню.

Стягнути з Державного бюджету України на користь товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка (с. Копачівка, вул. Миру, 132, Деражнянський район, код 61) 388,02 грн. (триста вісімдесят вісім гривень 02 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Львівського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим.:

1 –до справи,

2 –позивачу,

3 –відповідачу.