ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
698-166, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"03" квітня 2008
р.,        12 год. 55 хв., м. Чернігів             Справа № 6/90а

Господарський
суд Чернігівської області у складі:

судді                                           Блохіної Ж.В.

при
секретарі                            Кузьміні М.М.

за участю

позивача:                                   ОСОБА_2.,

представників:

позивача                                     ОСОБА_1. -
законний представник,

відповідача
1                             Мозирко В.О.,
довіреність №9/9/32-240 від 26.04.07р.,

відповідача
2                           Крамаренко В.А., довіреність
№1614/10/10-002 від 27.08.07р.,

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

позов                                          Фізичної особи
-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1

до
відповідача 1                       Регіонального управління
Департаменту контролю за

виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і

тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській області,

вул. Комсомольська, 11,  м. Чернігів

відповідача
2                             Державної податкової інспекції в Ічнянському
районі,

вул. Леніна, 23, м.
Ічня

про                                              визнання незаконною перевірки та
скасування акту перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Фізичною особою
-підприємцем ОСОБА_2 подано позов до
Регіонального управління Департаменту контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА України в Чернігівській
області та Державної податкової інспекції у Ічнянському районі про:

визнання
незаконною перевірки 11.01.2008р. в магазині „Універсам” за адресою АДРЕСА_2,
яку здійснили ДПІ у Ічнянському районі сумісно з РУ Департаменту контролю за
виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів ДПА
України в Чернігівській області;

скасування акту
перевірки №250054 від 11.01.2008р.

Відповідачі
позовних вимог не визнають.

Позивач та його
представник підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити, посилаючись на
те, що  перевірка позивача
-підприємця  відповідачами була здійснена
з  порушеннями вимог статей 11-1, 11-2
Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, а саме:  позивачу не направлялось письмове
повідомлення за 10 днів до дня проведення планової перевірки; перевіряючи не
мали права приступити до проведення перевірки, оскільки позивачу не були надані
під розписку направлення на перевірку; перевірку було проведено в присутності
ОСОБА_3., яка не має відношення до торгової діяльності позивача, не має права
надавати будь-які документи на перевірку, знаходиться у трудових відносинах з іншим
підприємцем, який здійснює діяльність у
приміщенні магазину „Універсам” і є його власником.

Представник
першого відповідача заперечує щодо позову і пояснив, що посадовими особами РУ
Департаменту САТ ДПА   України в
Чернігівській області та ДПА в Чернігівській області на підставі розпорядження
від 10.01.2008р., наказу РУ Департаменту САТ ДПА України в Чернігівській
області від 28.12.2007р., направлень  на
перевірку була проведена перевірка
магазину, що розташований в АДРЕСА_2. До початку перевірки продавець
ОСОБА_3. отримала під розписку направлення на перевірку та копію наказу від
28.12.2007р. „Про проведення перевірки”. Перевіркою встановлено зберігання
тютюнових виробів в місцях, які не внесені до Єдиного реєстру місць зберігання,
що є порушенням ст. 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”. На підставі висновків акту було прийнято рішення  №250136/07/32/002 від 23.01.2008р. про
застосування до підприємця ОСОБА_2. штрафних (фінансових) санкцій у розмірі
1700 грн. Представник  1-го відповідача
вважає  дії  відповідача правомірними, а вимоги позивача
безпідставними і просить у позові відмовити.

Представник
другого відповідача також позовних вимог не визнає, просить у позові відмовити,
посилаючись на те, що перевірка  позивача
здійснювалась у повній відповідності до статей 11-1, 11-2 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні”, ст. 15 Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, на підставі наказу РУ Департамента САТ ДПА України в Чернігівській
області, плану-графіку проведення перевірок на січень 2008 року, направлень на
перевірку.

Вислухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами
докази, суд встановив наступне.

Фізична особа
-підприємець ОСОБА_2 зареєстрований Ічнянською районною державною
адміністрацією Чернігівської області 07.04.2006р.

25.05.2006р.
між приватним підприємцем ОСОБА_3та приватним підприємцем ОСОБА_2укладено
угоду, згідно якої перший надає другому в оренду частину (50 кв.м.)
приміщення  магазину „Універсам”, що
знаходиться  за адресою: АДРЕСА_2

11.01.2008р.
працівником РУ Департаменту САТ ДПА України в Чернігівській області - старшим
держподатревізором -інспектором Новіком Ф.І.
та працівником Державної податкової адміністрації в Чернігівській
області - старшим держподатревізором - інспектором 1 рангу  Сичовим О.О. на підставі: направлення на
перевірку №8 від 11.01.2008р., виданого Новіку Ф.І. РУ Департаменту САТ ДПА
України в Чернігівській області, та направлення на перевірку №9  від 11.01.2008р., виданого Сичову О.О. ДПІ у
Ічнянському районі; розпорядження ДПА в Чернігівській області №5-р від
10.01.2008р. „Про перевірки субєктів господарювання”; наказу начальника РУ
Департаменту САТ ДПА України в Чернігівській області від 28.12.2007р. №104-0
„Про проведення перевірок”; плану-графіку проведення оперативних перевірок на
січень 2008р., затвердженого начальником ДПІ у Ічнянському районі;   Переліку субєктів підприємницької
діяльності, що здійснюють торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами,
для проведення перевірок у січні 2008р., затвердженого 28.12.2007р. за №104-0  начальником РУ Департаменту САТ ДПА України в
Чернігівській області;  п. 2 ст. 11
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р.
№509-XXII (зі змінами та доповненнями), Закону України „Про державне
регулювання виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” була поведена планова перевірка
магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, та належить  субєкту підприємницької діяльності ОСОБА_2.

За результатами
перевірки був складений акт №25054/25/07/007/32-2007 від 11.01.2008р.

Перевіркою
встановлено наступне порушення:

зберігання
тютюнових виробів в місцях не внесених до Єдиного державного реєстру, а
саме:  „LM”- 3 пачки по ціні 2,50 грн.,
„Прилуки особливі вишукані”- 6 пачок по ціні 1,85 грн., „Прилуки особливі
класичні” -14 пачок по ціні 1,85 грн., „Козак” - 2 пачки по ціні 0,80 грн.,
„Честерфілд” -2 пачки по ціні 3,10 грн. Зазначені сигарети зберігалися у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного реєстру місць зберігання.

За висновками
перевірки встановлено порушення ст. 15 Закону України „Про державне регулювання
виробництва і торгівлі спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”.

Як вбачається з
акту, перевірка проведена в присутності продавця магазину ОСОБА_3., яка отримала
під розписку вищевказані направлення на перевірку №№8,9, підписала акт
перевірки без зауважень та отримала один його примірник.

Згідно
пояснення ОСОБА_3.- продавця магазину приватного підприємця ОСОБА_4., наданого
у письмовому вигляді при перевірці, ”Під час проведення перевірки в магазині
ОСОБА_2. за адресою м. Ічня вул. Вокзальна, 63а
Універсам зберігалися тютюнові виробі, а саме сигарети: Прилуки червоні
в кількості чотирнадцять пачок, Прилуки вишукані шість, Елем - пять пачок,
Честер -дві, Козак -дві пачки”.

Згідно Довідки
ДПІ у Ічнянському районі від 01.01.2008р. ОСОБА_3перебуває у трудових
відносинах із субєктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_4,
який є платником єдиного податку в 2008 році по видам діяльності: роздрібна
торгівля продовольчими та непродовольчими товарами.

Суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Закон України
від 19.12.1995р. №481/95-ВР „Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” (далі -Закон №481) визначає основні засади  державної
політики  щодо регулювання
виробництва,  експорту,  імпорту, оптової і роздрібної торгівлі  спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним,   спиртом   етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем  виноградним,  спиртом-сирцем  плодовим, алкогольними  напоями
та  тютюновими  виробами,
забезпечення  їх високої  якості
та  захисту  здоров'я громадян, а також посилення
боротьби  з незаконним виробництвом та
обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України.

Згідно ст. 15
Закону №481 „Зберігання алкогольних
напоїв    та    тютюнових
виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке
місце зберігання, або того, за заявою якого суб'єкта підприємницької діяльності
таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Внесення даних
до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб'єкта підприємницької
діяльності з обов'язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб -
найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб
та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища,
імені, по батькові, місця проживання, номера свідоцтва про державну реєстрацію
суб'єкта підприємницької діяльності.

До заяви додаються
нотаріально засвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, виданої
заявнику, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Довідка про
внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб'єкту підприємницької
діяльності протягом семи календарних днів від дня подання заяви. Ведення
Єдиного реєстру та видача довідок про внесення місць зберігання до Єдиного
реєстру здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Органи влади
забезпечують вільний доступ до відомостей, які містяться в Єдиному реєстрі.

Виключення місць зберігання з Єдиного реєстру
здійснюється органом державної податкової служби, який вносив його до Єдиного
реєстру, на підставі письмової заяви суб'єкта підприємницької діяльності, що
був заявником такого місця зберігання, або у разі анулювання ліцензії, виданої
такому суб'єкту підприємницької діяльності відповідно до цього Закону, шляхом
прийняття відповідного письмового розпорядження не раніше ніж через 10 робочих
днів з моменту виникнення передбачених цим Законом підстав.

Орган державної
податкової служби повинен надати суб'єкту підприємницької діяльності, що був
заявником, засвідчену копію письмового розпорядження про виключення місця
зберігання з Єдиного реєстру протягом трьох робочих днів з моменту його
прийняття.

Відповідно до
ст. 17 Закону № 481 до суб'єктів
підприємницької   діяльності   застосовуються фінансові санкції у вигляді
штрафів у разі зберігання спирту,
або  алкогольних  напоїв,
або  тютюнових виробів у місцях
зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару,
який знаходиться в такому місці зберігання,
але  не  менше
1 700 гривень.

Як вбачається з
акту перевірки,   на торговій точці - в
магазині,  в якому здійснює торгівельну
діяльність позивач, зберігались тютюновий виробів в місцях не внесених до
Єдиного  реєстру  місць зберігання.

Твердження
позивача  на те, що  перевірка проведена з порушеннями  ст. 11-1 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні”, оскільки його
не повідомлено за 10 днів до дня проведення планової перевірки, торгова
точка перевірялася в його відсутність, не приймаються судом до уваги з
наступних підстав.

Відповідно до
ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” від
04.12.1990р. №509-ХІІ (далі -Закон №509) органи державної   податкової
служби  у  випадках,
в  межах компетенції та у порядку,
встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за:

додержанням порядку проведення
готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку;

наявністю свідоцтв про державну
реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на провадження видів
господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, з
наступною передачею матеріалів про виявлені порушення органам, які видали ці
документи, торгових патентів.

У частині 7 ст.
11-1 Закону №509 передбачено, що позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень податкових
органів, визначених законами України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг", "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів",  а  в інших випадках - за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст.
15 Закону №265 „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування  та
послуг” ( далі - Закон №265) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької
діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог
цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством
України.

Відповідно до
ст. 16 Закону №265 контролюючі
органи  мають  право
відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові
перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові  перевірки  осіб,
що  використовують реєстратори
розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових
операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно ч. 1 ст.
16 Закону №481 контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють  органи, які
видають  ліцензії,  а
також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

На підставі
плану-графіку  проведення оперативних
перевірок на січень 2008р., затвердженого начальником ДПІ у Ічнянському районі,
розпорядження голови ДПА в Чернігівській області від 10.01.2008р. №5-р „Про
перевірки субєктів господарювання”, п. 2 ст. 11 Закону України „Про державну
податкову службу в Україні” першим заступником начальника ДПІ у  Ічнянському районі  старшому держподатревізору - інспектору 1
рангу ДПА в Чернігівській області Сичову О.О. 11.01.2008р. виписане направлення
№9 на проведення планової перевірки підприємця ОСОБА_2. з питань дотримання
вимог Законів України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, „Про патентування деяких видів підприємницької діяльності”,
„Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

28.12.2007р.  начальником РУ Департаменту САТ ДПА в
Чернігівській області  на підставі ч.7
ст. 11-1 Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” видано наказ
№104-0 про проведення протягом січня перевірки субєктів підприємницької
діяльності, які здійснюють оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та
тютюновими виробами з питань дотримання вимог чинного законодавства, а також
затверджено Перелік субєктів підприємницької діяльності, що здійснюють торгівлю
алкогольними напоями та тютюновими виробами, для проведення перевірок у січні
2008р., до якого включено приватного підприємця ОСОБА_2., який здійснює
господарську діяльність в магазині вАДРЕСА_2

На підставі
вищевказаного розпорядження голови ДПА в Чернігівській області від 10.01.2008р.
№5-р начальником РУ Департаменту САТ ДПА в Чернігівській області видано
старшому держподатревізору-інспектору Новіку Ф.І. направлення №8 від
11.01.2008р., яким доручено провести перевірку підприємця ОСОБА_2. на підставі
Закону України „Про державну податкову службу в Україні” та Закону України „Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”

Отже,
контролюючими органами здійснювалась саме планова перевірка позивача з певних
питань, що передбачено вищевказаним законодавством.

Стаття 11-1
Закону №509 визначає підстави та порядок проведення органами державної
податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів).

При цьому у
даній статті передбачено, що право на
проведення  планової  виїзної
перевірки  платника податків
надається лише у тому випадку, коли йому не пізніше ніж за  десять днів до дня проведення зазначеної
перевірки надіслано письмове повідомлення із зазначенням дати початку та
закінчення її проведення.

Отже,  обовязкова умова щодо направлення платнику
податків письмового повідомлення про проведення стосовно нього планової
перевірки не пізніше ніж за десять днів до початку її проведення, стосується
лише планових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів), а не планових перевірок щодо
контролю за дотриманням суєктами підприємницької діяльності Законів України
“Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” та „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”.

Відповідно до
ст. 11-2 Закону №509   посадові
особи  органу  державної
податкової  служби  вправі приступити до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення,
визначених цим та іншими законами України, та за умови надання платнику
податків під розписку:

1) направлення на перевірку, в якому
зазначаються дата його видачі, назва органу державної податкової служби, мета,
вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення
перевірки, посади, звання та прізвища посадових осіб органу державної
податкової служби, які проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є
дійсним за умови наявності підпису керівника органу державної податкової
служби, скріпленого печаткою органу державної податкової служби;

2) копії наказу керівника податкового
органу про проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються
підстави проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата
закінчення.

Ненадання цих документів платнику
податків або їх надання з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї
статті, є підставою для недопущення посадових осіб органу державної податкової
служби до проведення планової або позапланової виїзної перевірки.

Отже, при
проведенні планової перевірки посадові особи повинні надати платнику податку
під розписку тільки відповідним чином оформлене направлення на перевірку.

Як вбачається з
матеріалів справи, посадові особи ДПА в Чернігівській області та РУ
Департаменту САТ ДПА в Чернігівській області, які були направленні на перевірку
підприємця ОСОБА_2., предявили  і вручили
продавцю магазину ОСОБА_3. направлення на перевірку, що підтверджується її
розписками, після чого приступили до виконання
покладених на них обовязків.

Згідно із ч. 2
ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб,
в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами
України.

Враховуючи вищевикладене,
суд дійшов висновку про відсутність в діях відповідачів приписів чинного
законодавства при проведенні перевірки позивача 11.01.2008р., а тому позовні
вимоги в частині визнання незаконною перевірки підприємця ОСОБА_2., проведену
11.01.2008р. в магазині „Універсам”, задоволенню не підлягають.

Згідно п.1 ч.1
ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція
адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Юридичним актом є офіційний письмовий
документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його
компетенцій, визначеної законом, який має точно визначені реквізити та породжує
певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання тих
чи інших суспільних відносин, має обовязковий характер для субєктів цих
відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло осіб.

Акт перевірки
дотримання вимог податкового та іншого законодавства, який є результатом
практичної діяльності фахівця - держподатінспектора з визначених питань, не
підпадає під наведені ознаки і  не може
бути визнаний актом державного чи іншого органу.

Відтак, позовні
вимоги в частині скасування акту перевірки №250054 від 11.01.2008р. задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н
О В И В:

1. У позові
відмовити.

2. Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо
таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження,
але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом
адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

3. Про
апеляційне оскарження рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України  - з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи
апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків, залишаються
без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова в повному обсязі виготовлена
07.04.2008р.

Суддя                                                                                                       Ж.В.
Блохіна