ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

28.08.08 Справа №11/70/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Шевченко Т. М. судді Шевченко Т. М. , Кагітіна Л.П. , Яценко О.М.

при секретарі Акімовій Т.М.,

за участю представників:

позивача: Юрченко І.А., дов.№12-30/8195 від 25.12.07;

Білецька Т.В., дов.№12-30/15-145 від 11.01.08;

відповідача: Баранник О.Л., дов.№0138/582 від 11.04.08;

третьої особи-1: Дядько А.С., дов.№20-22 від 04.01.08;

третьої особи-2: не прибув;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Заводському районі м. Запоріжжя,

на рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2008р. по справі № 11/70/08

за позовом: Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Заводському районі м. Запоріжжя, (далі – управління державного казначейства),

до відповідача: Запорізької міської ради, м. Запоріжжя,

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відкрите акціонерне товариство «Запорізькій металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя,

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління земельних ресурсів у м. Запоріжжі, м. Запоріжжя,

про зобов’язання передати в оренду частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Заводському районі м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про зобов’язання Запорізьку міську раду (з урахуванням уточнень позовних вимог) передати йому в оренду частину (51/100) земельної ділянки під будівлею та прибудинковою територією по вул. Радіаторній, 40, в м. Запоріжжя.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.06.2008р. у справі № 11/70/08 (суддя Гончаренко С.А.) в позові відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що передача в оренду частини земельної ділянки позивачу є неможливим, оскільки на земельній ділянці, знаходиться нерухоме майно, частина якого належить ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь». В даному випадку земельна ділянка не підлягає розподілу на місцевості та може бути отримана позивачем та третьою особою-1 лише у спільну оренду, що не суперечить чинному законодавству.

Не погоджуючись із прийнятим судовим актом, управління державного казначейства, позивач у справі, звернулось до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду і прийняти нове, яким позов задовольнити. Заявник вважає, що господарський суд неповно з’ясував обставини, що мають значення для справи та прийняв рішення з порушенням норм матеріального права. В обґрунтування доводів заявник наводить наступні обставини: управління державного казначейства зверталось до Запорізької міської ради з клопотанням про оформлення орендних відносин на частину земельної ділянки, однак вказане питання не вирішено. Крім того, в позасудовому порядку для вирішення цього питання позивач також звертався до управління земельних ресурсів, однак отримав відповідь наступного змісту: оформити орендні відносини можливо тільки у випадку подання спільного клопотання з ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь». Заявник вважає, що в даному випадку порушуються його права, як власника частини майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці. Зазначене не було враховано господарським судом при вирішенні спору. До того ж, як вважає заявник, посилання господарського суду на технічні вказівки щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності <…> від 18.05.1998р. є безпідставним, оскільки вони були розроблені до положень Земельного кодексу, який втратив чинність 01.01.02р., та не є нормативно-правовим актом, тобто не може застосовуватись до спірних відносин.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду №1621 від 28.08.2008 року справу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя – Шевченко Т.М. (доповідач), судді – Кагітіна Л.П., Яценко О.М., вказаною колегією справа прийнята до свого провадження.

В судовому засіданні 28.08.2008р. представники позивача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача (Запорізької міської ради) у судовому засіданні надав письмовий відзив на апеляційну скаргу та зазначив, що земельне законодавство не передбачає при виникненні у особи (в даному випадку позивача) права власності на об’єкт нерухомості набуття ним автоматично і права власності чи користування земельною ділянкою. Набуття права на земельну ділянку здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України, та потребує належного оформлення. Підставою для укладення договору оренди земельної ділянки є відповідне рішення ради, тому вимоги позивача про передачу в оренду земельної ділянки безпідставні та необґрунтовані. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Представник третьої особи-1 відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні зазначив, що не має наміру оформлювати оренду земельної ділянки спільно з позивачем, оскільки ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь» планує продати свою частку будівлі. На даний час, як вказує представник, комбінат сплачує земельний податок за всю земельну ділянку, однак фактично своєю частиною будівлі не користується.

Управління земельних ресурсів у м. Запоріжжі, третя особа-2, повноваженого представника в судове засідання не направило, про час і місце розгляду апеляційної скарги було повідомлено належним чином.

За клопотанням представників сторін судове засідання проводилось без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. За їх згодою в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб’єкти господарської діяльності, так як земля є об’єктом цивільних правовідносин і використовується в господарській діяльності на підставі цивільно-правових угод. Тому спори, що виникають з земельних відносин, розглядаються за правилами ГПК України.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування господарським судом норм чинного законодавства при винесенні рішення, колегія суддів знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором купівлі-продажу об’єкту нерухомості від 22.06.2007р. управління державного казначейства у Заводському районі придбало у ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь» 51/100 частину будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Радіаторна,40, що знаходиться на земельній ділянці загальною площею 2738кв.м. (а.с.55-60). Право власності на нерухоме майно зареєстровано в Запорізькому БТІ (а.с.6).

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, ним був придбаний другий поверх зазначеної будівлі.

З метою отримання в оренду земельну ділянку позивач неодноразово звертався до Запорізької міської ради та управління земельних ресурсів для оформлення договору оренди (лист від 09.07.2007р. – а.с.35; лист 21.09.2007р. – а.с.43; лист від 01.10.2007р. - а.с.8; лист від 12.10.2007р. а.с.40; лист 16.10.2007р. а.с.39; лист від 08.10.2007р. – а.с.9).

У відповідь на наведені вище листи управління земельних ресурсів листами від 31.08.2007р. та 14.11.2007р. повідомляло, що, оскільки земельна ділянка використовується спільно кількома особами, а саме: управлінням державного казначейства та ВАТ «ЗМК «Запоріжсталь», як співвласниками будівлі на цій ділянці, обидві особи повинні подати спільне клопотання щодо оформлення договору оренди земельної ділянки.

Предметом розгляду даної справи стали вимоги управління державного казначейства про зобов’язання міську раду передати земельну ділянку в оренду.

Відповідно до ст. 13 Конституції України права власника від імені Українського народу здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Виходячи з приписів ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю чи споруду особа має право на земельну ділянку під об’єктом нерухомості, що належить йому на праві власності.

Відповідно до вимог земельного законодавства таке право повинно бути оформлено належним чином.

Вказаною статтею також встановлено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 124 ЗК України надання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про оренду землі" особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки. Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин відноситься, зокрема, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності (ст. 12 ЗК України).

Відповідно до пункту тридцять четвертого статті 26, пункту другого статті 77 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" питання надання земельної ділянки в оренду вирішується на пленарному засіданні ради - сесії, а спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Зважаючи на те, що необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній або комунальній власності, є наявність рішення відповідного органу про надання земельної ділянки, зобов'язання цього органу надати в користування земельну ділянку на підставі договору оренди за відсутності відповідного рішення є порушенням його виключного права, передбаченого законом. Компетенцією суду, відповідно до чинного законодавства, може бути лише спонукання ради розглянути подане клопотання без визначення судом певного змісту висновку рішення сесії ради.

Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення позовних вимог про зобов’язання відповідача передати в оренду земельну ділянку. Однак, вважає за необхідне зазначити: якщо позивач вбачає порушення своїх прав, у тому числі з боку посадових осіб органів влади, він не позбавлений права звернутись до суду, обравши передбачений законом спосіб захисту.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про правомірність відмови господарського суду у задоволенні позовних вимог. Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державного казначейства України у Запорізькій області в особі управління Державного казначейства у Заводському районі м. Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2008р. по справі №11/70/08 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.06.2008р. по справі № 11/70/08 залишити без змін.

Головуючий суддя Шевченко Т. М.

судді Шевченко Т. М.

Кагітіна Л.П. Яценко О.М.