ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.05.08
р.
Справа № 1/67

за
позовом: Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 м. Маріуполь

до
відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

м.
Маріуполь

про
стягнення  30 000 грн. 00 коп.

Суддя                                    Азарова З.
П.

При
секретарі судового засідання:  Єжель С.А.

За
участю представників сторін :

Від
позивача  - ОСОБА_3 - представник

Від
відповідача - ОСОБА_4 - представник

СУТЬ
СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся  з  позовом
до  Фізичної   особи-підприємця  ОСОБА_2

про стягнення
неповернутої позики у сумі 30 000 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивачем
надані копії: договору позики від 01.03.2007р., претензії від 10.03.2008р.,
відповіді на претензію від 16.03.2008р.

Відповідач позовні вимоги визнав у
повному обсязі та пояснив, що грошові кошти отримав, але у зв'язку з тяжким
фінансовим становищем не повернув їх у встановлений договором строк.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що
01.03.2007р.між сторонами був укладений договір позики, відповідно якому
позикодавець (позивач) зобов'язався передати позичальнику (відповідачу) у
власність грошові кошти в сумі 30 000 грн. 00 коп., для будівництва третього
поверху та прибудівлі до двохповерхової будівлі, розташованої за
адресою:АДРЕСА_1 а позичальник (відповідач) зобов'язався повернути вказану суму
позики в обумовлений договором строк. Сторони передбачили строк дії договору до
01.03.2008р. (п. 4.1 договору).

Загальні
умови виконання зобов'язань визначені нормами Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно
із пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання
- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу
України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач
виконав свої зобов'язання за договором, передав відповідачу визначену договором
суму 30 000 грн. 00 коп.

В силу статті 1046 Цивільного кодексу
України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими
ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму
грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками. Отже договір позики належить до реальних
договорів і вважається укладеним з моменту передання грошових коштів або речей.

Обов'язки з вказаного договору виникають
тільки у однієї сторони-позичальника і саме він стає зобов'язаним повернути
позикодавцю таку ж суму грошей або кількість речей. Якщо сторони передбачили
строк повернення позики, то в призначений строк обов'язки повернути її
виникають у цей строк (стаття 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідач
в порушення умов договору та вказаної статті свої зобов'язання не виконав,
отримані грошові кошти у встановлений строк не повернув.

10.03.2008р. позивач направив відповідачу
претензію з вимогою повернути суму позики. 16.03.2008р. відповідач надав
відповідь на отриману претензію позивача, в якій пояснив, що у зв'язку з тяжким
фінансовим становищем він не в змозі повернути позику до 01.06.2008р.

За приписами статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Вимоги позивача обґрунтовані, доведені належним чином та
підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись
ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позовні
вимоги Фізичної особи-підприємцяОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 АДРЕСА_1 св-во  НОМЕР_1 від
12.01.2007р., св-во про сплату єдиного податку №НОМЕР_2, ІНН НОМЕР_3, р/рНОМЕР_4
в ф-лі “ДРУ” Банку “Фінанси та Кредит”, ТОВ, МФО 335816) на користь Фізичної
особи-підприємцяОСОБА_1 АДРЕСА_2, св-во № НОМЕР_5 від 02.08.2007р., ІНН
НОМЕР_6, паспортНОМЕР_7, виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольського ДУУМВС
України в Донецькій області,
06.10.1999р)  неповернуту  позику
у  сумі  30
000  грн. 00 коп.,

судові
витрати по сплаті державного мита в сумі 300 грн. 00 коп. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Рішення  оголошено
в  засіданні  та
набуває  законної  сили
після  закінчення
десятиденного  строку   з
дня  його  прийняття.

Рішення
може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку
протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя