ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2008 р. Справа № 18/3950а

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді –Васяновича А.В.

секретар судового засідання –Гень С.Г.

за участю представників сторін:

прокурор –Кучеренко О.І.,

від позивача –Плахтій Л.В. - представник за довіреністю,

від відповідача –представник не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Маньківського району в інтересах держави в особі

державної податкової інспекції в Маньківському районі, смт. Маньківка,

Черкаської області

до товариства з обмеженою відповідальністю “Поташ” с. Поташ, Маньківського

району, Черкаської області

про стягнення 1873 грн. 37 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з адміністративним позовом звернувся прокурор Маньківського району в інтересах держави в особі державної податкової інспекції в Маньківському районі про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “Поташ” податкового боргу в сумі 1873 грн. 37 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що станом на 23.07.2008 року відповідач не сплатив в установлені законом строки суму узгодженого податкового зобов’язання зі сплати земельного податку, а відтак з урахуванням вимог п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” активи платника податків підлягають примусовому стягненню в рахунок погашення податкового боргу.

Відповідач в судове засідання не з’явився, своїм правом на захист підприємство не скористалось, сторони були належним чином повідомлені про час та місце засідання суду, що підтверджується повістками про виклик, та реєстром поштових відправлень господарського суду Черкаської області.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.08.2008 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 28.08.2008 року.

Справа розглядається після відкладення.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.09.2008 року, за згодою представника позивача та прокурора, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови зі справи №18/3950а.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності зареєстрований Маньківською районною державною адміністрацією 10.12.1996 року за № 1 000323, взятий на облік ДПІ в Маньківському районі, та являється платником податків передбачених Законом України “Про систему оподаткування”.

Cтаном на 23.07.2008 року, відповідач має заборгованість перед бюджетом по земельному податку в розмірі 1873 грн. 37 коп.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про плату за землю” податок за земельні ділянки, надані для підприємств промисловості, транспорту, зв'язку та іншого призначення, справляється з розрахунку 5 відсотків від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Згідно ст. 14 вказаного Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Статтею 17 вищевказаного Закону встановлено, що податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п. 1.2 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів суму коштів у порядку та строки визначені вищезазначеним Законом.

Поняття податкового боргу визначено в п.1.3 названого Закону, зокрема, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації, як це передбачено п.5.1 ст.5 Закону.

Згідно п.п.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно з п.п 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України № 2181-ІІІ податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені вищевказаним Законом, визнається сумою податкового боргу платника податків (п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

У відповідності до п.п. 5.2.4. ст. 5 Закону №2181-ІІІ при зверненні платника податків до суду з позовом, щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Суми податкових зобов’язань, заявлені контролюючим органом до стягнення, є відповідно до приписів наведеного вище Закону узгодженими, а саме:

по земельному податку у розмірі 1873,37 грн. сума заборгованості підтверджується:

-          податковим розрахунком земельного податку поданим за вх. № 1846 від 31.01.2008 року, в якій платником податку самостійно визначене податкове зобов’язання в сумі 2056,31 грн.;

-          податковим розрахунком земельного податку поданим за вх. № 1254 від 29.01.2007 року, в якій платником податку самостійно визначене податкове зобов’язання в сумі 1999,86 грн.;

-          даними документальної перевірки (акт від 23.07.2007 року № 394/15-21370215) щодо своєчасності сплати плати за землю до бюджету було встановлено, що відповідач сплатив 166, 66 грн. податкового боргу;

-          розрахунком податкового боргу по податку за землю з юридичних осіб станом на 23.07.2008 року.

Вказана сума земельного податку відповідачем не сплачена.

Також матеріалами справи підтверджується, що 11.05.2007 року контролюючим органом у відповідності до вимог ст. 6 Закону 2181 було направлено боржнику першу податкову вимогу за №1/68, а 12.06.2007 року платнику податків було направлено другу податкову вимогу за №2/99.

Податкові вимоги відповідач отримав, в установленому Законом порядку не оскаржив.

Відповідно до п.п. 6.3.2. п.6.3 ст.6 Закону 2181 у разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється.

16.07.2007 року було прийнято рішення №2-24 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Також 13.06.2007 року до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено реєстраційний запис № 5125370 про накладення податкової застави.

Вжиті контролюючим органом заходи не забезпечили стягнення податкового боргу з відповідача.

У відповідності до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3 Закону №2181-ІІІ позивач має право вимагати стягнення активів відповідача в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи викладене, та оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

У справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки органи податкової інспекції звільнені від сплати державного мита (судового збору), а також позивачем не було здійснено будь-яких інших судових витрат, тому кошти зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача в установленому розмірі .

Враховуючи вищенаведене, та керуючись статтями 94, 160, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “Поташ” вул. Черняхівського,1, с. Поташ, Маньківського району, Черкаської області, , р/р 260024361 у ЧОД “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 354411:

- 1873 грн. 37 коп. податкового боргу в доход державного бюджету України через державну податкову інспекцію в Маньківському районі (вул. Шевченка, 24, смт. Маньківка, Черкаської області, р/р 1389 в УДК в Черкаській області, МФО 854018, );

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію в Маньківському районі (вул. Шевченка, 24, смт. Маньківка, Черкаської області, р/р 1389 в УДК в Черкаській області, МФО 854018, ) судовий збір в сумі 18 грн. 73 коп. для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в Головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018 за розгляд справи в господарському суді Черкаської області.

Видати виконавчий лист.

Постанову суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя                               Васянович А.В.

Повний текст постанови складено 22.09.2008 року