ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2008 р.

№ 35/345

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:

Кравчука Г.А.

суддів:

Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

касаційну скаргу

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

на постанову

Київського апеляційного господарського суду

від

10.12.2007р.

у справі

№35/345

Господарського суду

м. Києва

за позовом

Акціонерного товариства закритого типу "Консул"

до

Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

про

зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників

- позивача:

Линника І.В. (довіреність від 18.03.2008р.)

- відповідача:

Костишеної В.Л. (довіреність №90 від 17.12.2007р.), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.09.2007р. (суддя Літвінова М.Є.), залишеним без змін оскарженою постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Григоровича О.М., суддів Гольцової Л.А., Рябухи В.І.) позов задоволено повністю. Постановлено зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву укласти з Акціонерним товариством закритого типу "Консул" додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №723 від 17.11.2000р., а саме: викласти п.5.4 Договору в наступній редакції: "Закінчити будівництво об'єкта до 01.07.2008р. з перепрофілюванням його у торгово-офісний комплекс"; стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву на користь Акціонерного товариства закритого типу "Консул" 85 грн. державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати вказані рішення і постанову та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, а саме: ст.ст.526, 530, 651 Цивільного кодексу України, Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", п.4.3 "Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна", затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 29.10.1998р. №2041.

В своєму поясненні позивач зазначив, що в своїй позовній заяві він просив суд зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву укласти з ним додаткову угоду про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва №723 від 17.11.2000р., а саме викласти п. 5.4 Договору в наступній редакції: "Закінчити будівництво об'єкта до 01.07.2008р. з перепрофілюванням його у торгово-офісний комплекс"; суть спору полягає саме у продовженні строку будівництва, і позивач наводив об'єктивні причини неможливості закінчити будівельні роботи у строк, встановлений Договором і додатковими угодами до нього; спір стосовно перепрофілювання об'єкту відсутній у даній справі.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.02.2008р. касаційну скаргу прийнято до провадження і призначено її розгляд на 19.03.2008р.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.03.2008р. оголошено перерву, та призначено засідання суду на 09.04.2008р.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 17.11.2000р. між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі –продажу об’єкта незавершеного будівництва №723.

Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору продавець продав, а покупець купив об’єкт незавершеного будівництва - енергоцех, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, і зобов’язується сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі.

Згідно з п.5.4. договору покупець зобов’язаний протягом трьох років з дати підписання договору закінчити будівництво об’єкта.

Позивачем 05.08.2004р. отримано лист –дозвіл Київської міської ради на проектування та здійснено роботи щодо виготовлення та погодження проектно-кошторисної документації.

За взаємною згодою сторін та попередньо отриманими рішеннями Київської міської ради про надання згоди на продовження відповідачем строку завершення будівництва об'єкту, між сторонами було укладено Додаткову угоду від 25.03.2004р. до Договору №723 від 17.11.2000р., якою внесено зміни до договору та визначено строк завершення будівництва об'єкта до 17.11.2004р. Також сторонами була укладена Додаткова угода №723/2 від 07.04.2005р., якою сторони внесли зміни до Договору та визначили строк завершення будівництва об'єкта до 17.11.2006р.

В подальшому позивачем було направлено відповідачеві письмове прохання №149 від 26.10.2006р., з викладеним обґрунтуванням неможливості завершення будівництва об'єкту в установлені строки і необхідністю продовження терміну завершення реконструкції об'єкта. Також позивач зазначив, що ним було отримано Рішення Київської міської ради №173/834 від 22.02.2007р. "Про надання згоди на продовження Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву строку завершення будівництва об'єкта незавершеного будівництва – енергоцеху на вул. Виборзькій у Солом'янському районі м. Києва з перепрофілюванням його у торговельно-офісний комплекс". Зазначеним рішенням було встановлено надати згоду на продовження відповідачем строку завершення позивачем будівництва об'єкту незавершеного будівництва –енергоцеху на вул. Виборзькій у Солом'янському районі м. Києва з перепрофілюванням його у торговельно-офісний комплекс до 01.07.2008р.

02.04.2007р. відповідачем було проведено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу від 17.11.2000р. №723 відповідно до вимог ст. ст.7, 27 Закону України "Про приватизацію державного майна", ст.23 Закону України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизації)” про що складено акт №34. В результаті перевірки виявлено, що умови договору не виконано.

До того ж відповідач своїм листом №30-11/2434 від 04.04.2007р. відхилив пропозицію позивача щодо продовження терміну завершення будівництва об'єкту та не надав відповідних обґрунтувань відмови.

13.08.2007р. між позивачем та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки в натурі та підписано акт приймання –передачі земельної ділянки. Договір укладено на 5 років (п.3.1. договору).

З метою отримання дозволу на початок будівельних робіт забудовником –позивачем до Управління держархбудконтролю м. Києва було надіслано заяву від 17.08.2007р.

Крім того, ще в 2004р. Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації своїм листом від 03.12.04 №09-355/38072 поставило вимогу про викуп у власність земельної ділянки для реконструкції об’єкта незавершеного будівництва по вул. Виборзькій у Солом’янському районі міста Києва.

Позивач, враховуючи значні витрати на проектування та реконструкцію, не мав змоги на той час викупити земельну ділянку про що було направлено відповідні листи Головному управлінню земельних ресурсів (від 07.12.04 №62, від 22.03.05 №22/03, від 16.06.05 №16/06/05), але вимога про викуп земельної ділянки залишилась, і вирішення питання землевідведення Головним управлінням земельних ресурсів на той час було зупинено.

Позивачу, який не мав змоги отримати дозволу місцевої інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на початок будівельних робіт без правовстановлюючого документу на земельну ділянку та розпочати роботи по реконструкції об'єкта, і не зважаючи початок відповідних робіт ще в 2004р., лише 21.12.2006р. Рішенням Київської міської ради за №316/373 "Про передачу акціонерному товариству закритого типу "Консул" земельної ділянки для реконструкції об'єкта незавершеного будівництва –енергоцеху під торгівельно-офісний комплекс з подальшим його обслуговуванням та експлуатацією" було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в короткострокову оренду на два роки земельну ділянку для реконструкції об'єкта. Договір оренди земельної ділянки між позивачем та Київською міською радою не укладено, оскільки позивачем здійснюються заходи по виготовленню землевпорядної документації, а саме –здійснюється оформлення правовідносин із організацією, що має відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення робіт з виготовленням документації із землеустрою. Зазначені обставини не дають змогу позивачеві отримати дозвіл початок будівельних робіт та розгорнути в повному обсязі виконання робіт по реконструкції об'єкта, а відтак позивач просить суд зобов'язати відповідача укласти з ним додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №723 від 17.11.2000р., а саме: викласти п.5.4 Договору в наступній редакції: Закінчити будівництво об'єкту до 01.07.2008р. з перепрофілюванням його у торгово-офісний комплекс".

Також позивач, в обґрунтування своєї позиції послався на те, що кадастрова справа А-4350 по відведенню земельної ділянки для реконструкції енергоцеху під торгово-офісний комплекс площею 0, 67 га з проханням надати земельну ділянку в довгострокову оренду на 15 років знаходились на розгляді у Головному управлінні земельних ресурсів КМДА, отже позивач, звертаючись з проханням до відповідача про продовження терміну реконструкції, сподівався, що питання відведення земельної ділянки буде вирішено у встановленому порядку до кінця 2004р., проте, як зазначалось вище, Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації своїм листом від 03.12.04 №09-355/38072 поставило вимогу про викуп у власність земельної ділянки, і ця вимога залишилась не зважаючи на листи позивача про неможливість на той час здійснення такого викупу; рішення про виділення земельної ділянки в оренду на 2 роки з подальшим викупом було прийнято лише 09.08.2005р., після чого було продовжено подальше оформлення і погодження кадастрової справи А-4350; 21.02.2006р. матеріали кадастрової справи у встановленому порядку були винесені на розгляд чергової сесії Київради, але не були розглянуті та перенесені на найближче засідання сесії; в подальшому матеріали кадастрової справи А-4350 були направлені на повторний розгляд у зв'язку з формуванням нових комісій Київради; враховуючи цю затримку з оформленням документів щодо землеволодіння позивач звернувся до КМДА з проханням про підготовку розпорядження та надання дозволу на виконання першочергових демонтажних та будівельно-монтажних робіт на об'єкті, проте відповідне рішення не було прийнято через відмову юридичних підрозділів Головкиївархітектури завізувати такий документ до вирішення питання землевідведення.

Місцевий господарський суд задовольняючи позов виходив з того, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання; згідно п.3.1 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, зміни до договорів купівлі-продажу стосовно перенесення термінів виконання зобов'язань на більш пізній строк у порівнянні з терміном, установленим договором, вносяться за таких умов: достатня обґрунтованість потреби внесення таких змін та недопущення зменшення фактичних обсягів зобов'язань, яке може статися внаслідок можливих протягом періоду їх виконання інфляційних процесів; в своєму листі №149 від 26.10.2006р. позивач обґрунтовано виклав ті обставини, які зумовили неможливість виконання ним зобов'язання щодо завершення реконструкції незавершеного об'єкту у встановлені договором строки, однак відповідач відхилив пропозицію позивача не навівши при цьому належних обґрунтувань своєї відмови та не зазначивши, в чому полягає недоцільність продовження терміну завершення будівництва об'єкту; Рішення Київської міської ради №316/373 "Про передачу акціонерному товариству закритого типу "Консул" земельної ділянки для реконструкції об'єкта незавершеного будівництва –енергоцеху під торгівельно-офісний комплекс з подальшим його обслуговуванням та експлуатацією" було винесено 21.12.2006р., а договір оренди земельної ділянки було укладено між позивачем та Київською міською радою лише 13.08.2007р.; акти поточних перевірок виконання умов Договору, здійснених в 2003 –2006 р.р., підтверджують належність виконання позивачем умов Договору; позивачем наведені об'єктивні обставини та надано документальне підтвердження останніх щодо неможливості виконання зобов'язання по закінченню будівництва у встановлений Договором термін; листи органів місцевого самоврядування свідчать про вжиття позивачем необхідних заходів щодо належного виконання зобов'язання, а відтак місцевий господарський суд, посилаючись на приписи ст.32 Господарського процесуального кодексу України, п.п.1, 2 ст.652 Цивільного кодексу України, Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, ч.ч.3, 14 ст.24 Закону України "Про планування і забудову територій", ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, дійшов до висновків про наявність правових підстав для задоволення позову.

Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду.

Вищий господарський суд України погоджується з висновками господарських судів попередніх інстанцій виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.111-7 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (ч.1). Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази (ч.2).

Статтею 111-10 цього кодексу визначено підстави для скасування або зміни рішення або постанови. Згідно цієї норми підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Під час розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції таких підстав не встановив.

Так, із змісту ст.652 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений; зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах; якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона; зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Згідно ч.3 ст.125 Земельного кодексу України приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до п.3.1 Положення про внесення змін до договорів купівлі-продажу державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 29 жовтня 1998 р. №2041, зміни до договорів купівлі-продажу стосовно перенесення термінів виконання зобов'язань на більш пізній строк у порівнянні з терміном, установленим договором, вносяться за таких умов: достатня обґрунтованість потреби внесення таких змін та недопущення зменшення фактичних обсягів зобов'язань, яке може статися внаслідок можливих протягом періоду їх виконання інфляційних процесів.

Згідно ч.8 п.4.3 цього Положення у разі внесення змін до договорів купівлі-продажу об'єктів незавершеного будівництва стосовно продовження термінів будівництва, заявник, крім документів, визначених у цьому пункті, повинен надати рішення органу місцевого самоврядування про відповідну згоду.

Як було встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, позивач звернувся до Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації з приводу відведення земельної ділянки та з проханням надати її в довгострокову оренду ще в 2004р., однак цим органом було поставлено вимогу про викуп цієї ділянки, і в подальшому вирішено виділити цю ділянку в оренду на 2 роки з наступним викупом, після чого матеріали кадастрової справи тривалий час знаходились на вирішенні в Київській міській раді, рішенням якої від 22.02.2007р. було надано згоду на продовження відповідачем строку завершення позивачем будівництва до 01.07.2008р. При цьому позивачу не було надано згоду на проведення першочергових демонтажних та будівельно-монтажних робіт до вирішення питання землевідведення, договір оренди земельної ділянки та акт приймання-передачі між позивачем та Київською міською радою був підписаний лише 13.08.2007р., документи на право користування земельною ділянкою, з метою отримання дозволу на початок виконання будівельних робіт, подані позивачем до відповідного підрозділу КМДА.

За вказаних обставин господарські суди попередніх інстанцій дійшли до правомірних висновків щодо наявності правових підстав для задоволення позову і зобов'язання відповідача укласти з позивачем додаткову угоду про внесення змін та доповнень до Договору купівлі-продажу об'єкта незавершеного будівництва №723 від 17.11.2000р.

Доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують висновків господарських судів попередніх інстанцій.

Таким чином господарські суди попередніх інстанцій всебічно і повно встановили всі фактичні обставини справи на підставі об'єктивної оцінки наявних в ній доказів, достеменно з’ясували дійсні права і обов'язки сторін та правильно застосували норми матеріального права, що регулюють спірні відносини, а відтак судові рішення господарських судів попередніх інстанцій є законними, обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування немає.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 1115, 1117, 1119 п. 1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.12.2007р. –без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

С у д д і Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало