ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2008 р.

№ 29/1

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Ходаківська І.П.

судді

Данилова Т.Б., Муравйов О.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги

відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1"

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2008р.

у справі

господарського суду

№29/1

Донецької області

за позовом

державного підприємства "Донецька залізниця"

до

відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1"

про

за участю представників сторін:

позивача –

відповідача –

стягнення 6 374,30грн.

пр. Цвітун М.М. –дов. №Н-01/2219 від 06.07.07р.

не з'явився

Розпорядженням №02-12.2/431 від 08.10.2008р. у зв'язку з відрядженням судді Першикова Є.В. та виходом судді Ходаківської І.П. з відпустки змінено склад колегії суддів у справі №29/1 призначеної до розгляду у складі - головуючий суддя –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Муравйов О.В., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий суддя –Ходаківська І.П., судді Данилова Т.Б., Муравйов О.В.

В С Т А Н О В И В:

У січні 2008 року державне підприємство "Донецька залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1" про стягнення 5 817,98грн. збору за отримання від станції дозволу (візи) на завантаження вантажу.

Позовні вимоги були обґрунтовані посиланням на Правила оформлення перевізних документів, Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України - Тарифне керівництво №1.

Позивач заявою від 11.01.2008р., відповідно до ст.22 ГПК України, збільшив розмір позовних вимог та просив стягнути з відповідача збір за отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу у сумі 6 374,30грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.03.2008р. (суддя Гаврищук Т.Г.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2008р. (головуючий суддя Шевкова Т.А., судді Діброва Г.І., Стойка О.В.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, посилаючись на те, що надання залізницею послуг по отриманню від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу та ставки збору обумовлені умовами договору про організацію перевезень вантажів, порядок надання послуг та їх вартість відповідає вищенаведеним положенням транспортного законодавства, тому вартість цих послуг повинна оплачуватися одержувачем послуг.

Відкрите акціонерне товариство "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1", не погоджуючись з такими судовими рішеннями, звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права і просить судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Заслухавши присутнього представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішення та постанові і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, що між сторонами було укладено договір №514 від 14.12.2006р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Пунктом 1.1. даного договору сторони визначили, що предметом договору є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно пункту 2.2 даного договору залізниця зобов'язувалась приймати до перевезення вантажі Вантажовласника, для чого подавати під навантаження вагони (контейнери), згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника та надавати Вантажовласнику додаткові послуги, пов’язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Порядок оплати послуг визначений сторонами в п.3.1 договору, згідно якого плата за додаткові послуги, які виконуються залізницею за вільними тарифами, перелік яких надається в р.1 п.26 табл. 3 Тарифного керівництва №1, за домовленістю сторін, визначається згідно із затвердженими калькуляціями і зазначається в доповненні до цього договору. Збори за виконання експедиторських операцій встановлюються, згідно розділу 2 п.9 Тарифного керівництва №1 і визначаються в доповненні до цього договору.

Відповідно до ст.22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні подати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п.1.6 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, оформлені відправником перевізні документи перевіряються і візуються начальником станції або уповноваженим ним працівником станції. Перевіркою встановлюються: наявність плану (дозволу) на перевезення, відсутність заборон і обмежень у даному напрямку перевезення, платоспроможність вантажовідправника, правильність заповнення бланків перевізних документів відповідно до цих Правил, наявність необхідних додаткових супровідних документів та дозволів на відправлення вантажу (митних, карантинних, санітарних та інших контролюючих органів). Візування здійснюється після зазначеної перевірки і передує укладанню договору перевезення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що за накопичувальними картками у період з липня по грудень 2007р. позивач нарахував відповідачеві збір за виконання експедиторської операції у вигляді отримання від станції дозволу (візи) на ввіз та завантаження вантажу у суму 6 374,30грн.

Відповідач відмовився підписувати накопичувальні картки, оскільки не погодився із нарахуванням збору за отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу.

За фактом відмови відповідача від підписання накопичувальних карток були складені акти загальної форми.

Згідно статті 62 Статуту залізниць України належні за перевезення вантажів і надання додаткових послуг платежі можуть вноситись готівкою, чеками, безготівково, якщо інше не передбачено законодавством, на станціях відправлення або передоплатою через розрахункові підрозділи залізниць.

Відповідно пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, отримані гроші ТехПД залізниця заносить на особовий рахунок платника і списує їх з рахунку в міру надходження розрахункових документів за здійснені перевезення і надані послуги.

Списування грошей з рахунку проводиться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами і контейнерами.

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і платника.

Тарифи на перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу залізничним транспортом (за винятком приміських пасажирських перевезень) встановлюються у порядку, що визначає Кабінет Міністрів України.

Розмір плати за додаткові послуги, для яких відсутні тарифні ставки, визначається за домовленістю сторін і зазначається в доповненні до договору про організацію перевезень вантажів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р. №1548 "Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)" з наступними змінами і доповненнями Наказом Міністерства транспорту України від 15.11.1999р. №551 затверджено Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Тарифне керівництво №1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.1999р. за №828/4121. Тарифи на перевезення, розмір зборів і штрафів, наведені в Тарифному керівництві №1, застосовуються на всіх лініях залізниць широкої та вузької колій загальної мережі залізниць України, що включені в постійну експлуатацію, для всіх відправників і одержувачів вантажів.

Крім встановлених регульованих тарифів розділ 1 Тарифного керівництва №1 передбачає перелік видів перевезень, робіт і послуг, щодо яких не здійснюється державне регулювання тарифів і які виконуються залізничним транспортом за вільними тарифами на підставі окремих договорів (таблиця №3).

Судами встановлено, що розділ 2 Тарифного керівництва №1 встановлює регульовані тарифи –збори за додаткові операції, пов’язані з перевезенням вантажів, до яких віднесено і збори за виконання експедиторських операцій, в тому числі за отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу (таблиця №4). Пунктом 9 розділу 2 Тарифного керівництва №1 встановлений розмір збору за отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу - 0,60грн. за документ, а розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.04.2005р. №91-р затверджено підвищуючі коефіцієнти до ставок тарифів та зборів Тарифного керівництва №1, в т. ч. і до збору за отримання від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу.

Пунктом 3.1 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що графа "Навантаження призначено на __ число __ міс." (візування накладної) - заповнюється у разі надання дозволу на навантаження на місцях загального і незагального користування. Порядок візування накладних установлюється начальником станції.

З урахуванням положень п.п.1.6, 3.1 Правил оформлення перевізних документів візування накладної здійснюється залізницею у разі надання дозволу на навантаження як на місцях загального, так і незагального користування.

Отже, візування є обов’язковою додатковою операцією, пов'язаною з перевезенням, яка передує укладенню договору перевезення –залізничної накладної.

Суди встановили, що зазначені накопичувальні картки є доказом надання залізницею відповідачеві послуг по візуванню залізничних накладних, які потребують оплати у встановленому законодавством розмірі, оскільки надання залізницею послуг по отриманню від станції дозволу (візи) на ввезення і завантаження вантажу та ставки збору обумовлені умовами договору про організацію перевезень вантажів, порядок надання послуг та їх вартість відповідає положенням транспортного законодавства, тому вартість цих послуг повинна оплачуватися одержувачем послуг.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про доведеність позовних вимог про стягнення суми нарахованого за спірний період збору –6 374,30грн., та задовольнив позовні вимоги.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1", оскільки судами повно досліджені всі обставини даної справи, та прийняте обґрунтовані та правомірні судові рішення.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта Красноармійська-Західна №1" залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 10.06.2008р. у справі № 29/1 залишити без змін.

Головуючий           І. Ходаківська

Судді           Т. Данилова

О. Муравйов