ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

Суддя
Кропивна Л.В., розглянувши позовну заяву громадянина
ОСОБА_1,АДРЕСА_1, та громадянина ОСОБА_2,
АДРЕСА_2до Товариства з обмеженою відповідальністю “Крам”, м. Тернопіль,
у якій   з посиланням  на
статті 16  „  Захист
цивільних прав  та інтересів
судом” ,  ст.  328
„Підстави набуття права власності
„  та ст.  333
„”привласнення
загальнодоступних  дарів
природи”    Цивільного Кодексу   України, ставиться питання    про визнання права власності на складське
приміщення площею 66,9 м.кв., позначене літерою “Б”9-9, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_3,

встановив:

що   між
фізичними особами,  які не є   суб'єктами підприємницької діяльності,  та Товариством з обмеженою відповідальністю
„Крам”    виник   спір про право  , адже
вимога  стосується  визнання
за  громадянами   права власності  на складське приміщення площею 66,9 м2,
позначене літерою Б 9-9 за адресою АДРЕСА_3,
у зв'язку   з     неоформленням      належним чином   таких прав.

У
відповідності до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі -позивачами,
відповідачами -можуть бути підприємства та організації, зазначені у статі 1
цього Кодексу.

Стаття
1 ГПК України містить перелік осіб, котрі мають право на звернення до
господарського суду, серед яких :

Підприємства,
установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни,
які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі
- підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду
згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для
вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання
правопорушенням.

І
лише у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського
суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності, зокрема у справах про банкрутство.

Законом
України  від 15.12.2006  № v0254667-06 „ Про внесення змін до
деяких законодавчих актів   України щодо
визначення підсудності справ з питань
приватизації та з корпоративних спорів”
віднесено  до підсудності
господарських  судів    справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із
створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства,
крім трудових спорів ,  внаслідок  чого
статтю  12  Господарського  процесуального  Кодексу України ( 1798-12 )  доповнено частиною  4 .

Таким
чином,  справи, що виникають з
корпоративних відносин, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК підвідомчі
господарським судам незалежно від того, які особи - юридичні чи  фізичні - є учасниками корпоративних
відносин, з яких виник спір.

Тому,
якщо стороною у справі є фізична особа, вирішального значення при  розмежуванні юрисдикцій набуває питання, чи є
дана справа такою, що виникає з корпоративних відносин,  і
чи  спір виник  між цією
особою  та господарським  товариством.

Корпоративними   є
відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних
прав ( ч. 3 ст. 167 Господарського
Кодексу  України)  .

За змістом
частини   1 ст. 167
Господарського    Кодексу України  корпоративні права  розглядаються
як    права особи, частка якої
визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що
визначають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частини прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону,
а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Між
тим,   з долучених до   позовної заяви протоколу № 1 зборів засновників  ТОВ „Крм”
від    28 січня 1999 року   випливає, що
громадян   ОСОБА_1,   ОСОБА_2 у
1999 році  виведено  із числа засновників  Товариства
і проведено  із ними  розрахунки
шляхом  передачі   їм
активів у вигляді
нерухомого  приміщення  , площею
66.9 кв. у  м. Тернополі   по
вул. Гайова, 31., про що  складено  акт
прийому-передачі    від 08.06.2000
р. між ТОВ „Крам” та   вказаними  громадянами .
До того ж    , вказане майно  було зняте з балансу   ТОВ „Крам”     відповідно до довідки   Товариства
від 08.06.2000 р.

Наведені  обставини
свідчать, що  спору  з приводу реалізації   корпоративних прав   між
колишніми засновниками  Товариства
та самим  Товариством не  існує.

Відповідно
до частини 1   статті    392 ЦК
України  „ Визнання права
власності”      власник майна може
пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

За
змістом     частини  третьої
статті 22 Закону України "Про судоустрій України"  місцеві
господарські   суди  розглядають
справи  у  спорах,
що виникають з господарських
правовідносин,  а  також
інші  справи, віднесені  процесуальним
законом  до  їх
підсудності.

Відповідно
до ч. 1   ст.  61  ГПК
України  питання про прийняття позовної
заяви вирішується суддею.

За   приписами
ч. 1  п. 1  ст. 62 ГПК України  суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо  заява не підлягає розгляду в
господарських судах України.

Враховуючи
викладене, у прийнятті позовних матеріалів
гр. гр.  ОСОБА_1,АДРЕСА_1, та
ОСОБА_2,  АДРЕСА_2до Товариства з
обмеженою відповідальністю “Крам” про визнання права власності на складське
приміщення площею 66,9 м.кв., позначене літерою “Б”9-9, що знаходиться за
адресоюАДРЕСА_3,   слід відмовити на
підставі п. 1 ст. 62 ГПК України.

Крім
того,     позовні матеріали        позивачам    з цих же підстав   були
повернуті   їм     згідно
ухвали    від  07.12.2007 р.   по справі №
02-2 /17-700.

Керуючись
ст.ст. 36, 54, 61, п. 1 ст. 62, 86 ГПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

1.
Відмовити ОСОБА_1,АДРЕСА_1та ОСОБА_2, АДРЕСА_2у прийнятті позовної заяви без
номеру та дати (вх. № 4841(н) від 05.12.07 р.) до Товариства з обмеженою
відповідальністю “Крам”, м. Тернопіль, про визнання права власності.

2.  Повернути позовні матеріали заявнику-1
(всього на 15-ти арк.).

3.   У відповідності з п.2 ст.8 Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито”від 21.01.1993р. № 7-93, державне мито у
сумі 102,00 грн., перераховане ОСОБА_1. до державного бюджету на рахунок
0002 УДК у Тернопільській області, МФО 838012, код 23588119, згідно
квитанції № 96 від
04.12.2007 р., підлягає
поверненню.

Суддя
Л.В. Кропивна