ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2008 р.

№
Б-39/225-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна
М.І., -головуючого,

Мамонтової
О.М.,

Удовиченка
О.С.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Державної податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова

на
постанову

господарського
суду  Харківської області від  08 січня 2008 року

у
справі  господарського суду

№
Б-39/225-07
Харківської області

за
заявою

ТОВ
"Харківський центр правових досліджень та безпеки бізнесу
"ЮРПОЛІС"

до

ТОВ
"АЛЬФІН"

про

визнання
банкрутом,

арбітражний
керуючий

ОСОБА_1,

за
участю представників сторін:

ТОВ
"АЛЬФІН" -ОСОБА_1 (ліквідатор);

ДПІ у
Київському районі м.Харкова -Галаган
О.М. (дов. від 03.04.2008);

встановив:

У
грудні 2007 року ТОВ "Харківський центр правових досліджень та безпеки
бізнесу "ЮРПОЛІС" звернулося до господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство ТОВ "АЛЬФІН" в порядку ст. 52 Закону
України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом". Вказувало на наявність заборгованість у розмірі 105 000,00 грн.
за неоплачений простий вексель, яку неможливо стягнути з боржника у зв'язку з
відсутністю його за місцезнаходженням та відсутністю нерухомого майна.

Ухвалою
господарського суду Харківської області від 27.12.2007 порушено провадження у
справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою
господарського суду Харківської області від 08.01.2008 (суддя Швидкін А.О.) ТОВ
"АЛЬФІН" визнано банкрутом, припинено підприємницьку діяльність,
повноваження органів управління банкрута та повноваження власників майна.

Скасовано
арешти накладені на майно боржника, у т.ч. податкова застава.

Призначено
ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1, якого зобов'язано в
п'ятиденний строк опублікувати оголошення про визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури.

ДПІ у
Київському районі м. Харкова в касаційній скарзі просить скасувати постанову
господарського суду Харківської області та припинити провадження у справі. В
обґрунтування посилається на порушення норма матеріального та процесуального
права, зокрема, ст. 52 закону України "Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом", ст. 35 ГПК України, ст.ст. 17-19
Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб і фізичних
осіб-підприємців".

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
постанову господарського суду, на підставі встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, виходячи з такого.

Відповідно
до статті 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” (далі: Закон) безспірні вимоги кредиторів -вимоги
кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими
документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Згідно
частини 3 статті 6  Закону справа про
банкрутство порушується, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної
плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно
до вимог частин 1, 2 статті 52 Закону у разі, якщо громадянин -підприємець -
боржник або керівні органи боржника  -
юридичної особи  відсутні за її
місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до  органів державної податкової служби згідно із
законодавством податкових декларацій. Документів бухгалтерської звітності, а
також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності боржника, заява про порушення справи про банкрутство відсутнього
боржника може бути подана кредитором незалежно від розміру його вимог до
боржника та строку виконання зобов'язань.

Господарський
суд у двотижневий строк з дня винесення ухвали про порушення провадження у
справі про банкрутство  відсутнього боржника
виносить постанову про визнання відсутнього боржника банкрутом, відкриває  ліквідаційну процедуру і призначає
ліквідатором ініціюючого  кредитора за
згодою останнього.

Зазначена
норма закону є спеціальною нормою у законодавстві про банкрутство, яка регламентує
спрощений порядок ведення процедури банкрутства щодо окремої групи боржників,
зокрема боржників, керівні органи яких відсутні за адресою місцезнаходження
юридичної особи.

Постанова
суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є за
своєю правовою природою судовим рішенням, в якому необхідно повно відобразити
обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені
обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності
та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні
(Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 №11 із змінами на
даний час).

Відповідно
до вимог ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб -підприємців”, який набув чинності  з 01.07.2004 року в Єдиному державному
реєстрі містяться відомості про відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу,
а також відомості про зарезервовані найменування юридичних осіб.

Відповідно
до вимог ч. 1, 3 ст. 18 вказаного Закону, якщо відомості, які підлягають
внесенню до Єдиного державного реєстру були внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних змін. Якщо відомості, які підлягають
внесенню  до Єдиного державного реєстру,
не були до нього внесені , вони не можуть бути використані в спорі з третьою
особою.

Вказаний
Закон також визначає порядок внесення до Єдиного державного реєстру записів про
відсутність юридичної особи за її
місцезнаходженням, які здійснюються державним реєстратором  (п.7 ст.19 Закону).

Виходячи
з вимог частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до законодавства  повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Постановою
господарського суду Харківської області від 08.01.2008 боржника - ТОВ
"АЛЬФІН" визнано банкрутом з урахуванням особливостей, визначених
статтею 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено ОСОБА_1

Зазначена
постанова мотивована тим, що  державним
виконавцем ДВС Київського району було встановлено, що боржника за своїм
місцезнаходженням не знаходиться, ніяких ознак наявності підприємницької
діяльності з боку боржника не виявлено, керівні органи боржника -юридичної
особи відсутні за її місцезнаходженням, майно під час здійснення заходів
примусового стягнення заборгованості не виявлено.,

Однак,
колегія суддів Вищого господарського суду України  вважає, що господарський суд Харківської
області  при прийнятті постанови про
визнання відсутнього боржника банкрутом не з'ясував та не дав оцінку факту
відсутності в Єдиному державному реєстрі запису про відсутність юридичної особи
боржника за її місцезнаходженням відповідно до вимог Закону України “Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців”, а тому
дійшов передчасного висновку про подальший розгляд справи за спрощеною
процедурою шляхом визнання боржника банкрутом в порядку ст. 52 Закону України
“Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Зважаючи
на викладене, оскаржувана постанова суду не відповідає вимогам закону до
судового рішення, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають
значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і їх правові
наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися
достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У
зв'язку з наведеним зазначений судовий акт слід скасувати, направивши справу на
новий розгляд до суду першої інстанції .

При
новому розгляді справи суду слід дослідити наявність обставин відсутності
боржника та припинення ним господарської діяльності для ведення провадження у
справі за спрощеною процедурою відповідно до статті 52 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
застосовуючи принципи оцінки доказів за їх належністю та допустимістю, а у
випадку встановлення відсутності правових підстав для здійснення провадження за
спрощеною процедурою, - прийняти рішення про можливість здійснення подальшого
провадження у справі за загальною процедурою ведення справ про банкрутство
відповідно до наведених норм права.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111
ГПК України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Київському районі м.Харкова задовольнити частково.

2.          Постанову господарського суду
Харківської області від 08.01.2008 скасувати, справу № Б-39/225-07 направити на
новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Головуючий -
М.І. Хандурін

Судді
О.М.
Мамонтова

О.С. Удовиченко