ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.08 р.                     Справа № 44/101пд

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І. при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” (представник Фаренбрух М.А., довіреність від 05.05.08 року) до комунального підприємства „Найновіші технології” (представник Губський Р.В., довіреність від 20.05.08 року) про:

·          розірвання договору купівлі-продажу № 1106 від 16.05.02 року стосовно приміщення арматурного цеху та приміщення котельної, розташованих в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2;

·          розірвання договору купівлі-продажу № 1217 від 29.05.02 року стосовно електромостових кранів та котлів;

·          повернення товариству з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” нерухомого майна, розташованого в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2, зокрема частини будівлі арматурного цеху літ.Д площею 1’922,2 м2 (кімната № 15 площею 1’795,2 м2, кімната № 16 площею 44 м2, кімната № 17 площею 19,5 м2, кімната № 18 площею 1,9 м2, кімната № 19 площею 21,8 м2, кімната № 19а площею 21,8 м2, кімната № 20 площею 18 м2) та будівлі котельної літ.О-3 площею 882,4 м2, а також про повернення електромостового крану № 55390,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” (далі – Товариство) 29.05.08 року звернулося до суду з позовом до комунального підприємства „Найновіші технології” (далі – Компанія), про розірвання договору купівлі-продажу нерухомості № 1106 від 16.05.02 року, укладеного між продавцем Товариством та покупцем Компанією (далі – Договір 1106) стосовно 27/100 частини нерухомого об’єкту, розташованого в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ в будинку 2, зокрема арматурного цеху літ.Д площею 5’205 м2 та приміщення котельної літ.О-3.0 площею 911,8 м2 (далі – Об’єкт) через істотну зміну обставин. Причиною звернення до суду Товариство визначило порушення Компанією прав позивача, який має суміжне проданому Об’єкту приміщення, що виразилося в невикористанні Об’єкту за призначенням, непроведення в ньому ремонтних та захисних робіт, що тягне за собою псування та розкрадання майна Товариства.

Представники Товариства в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та зазначили, що умови Договору купівлі-продажу сторонами повністю виконані (здійснено передачу Об’єкту та отримання 119’280,18 грн. оплати). В порядку статті 22 ГПК України позивач збільшив позовні вимоги, вимагаючи на аналогічних підставах розірвати договір купівлі-продажу № 1217 від 29.05.02 року (далі – Договір 1217) стосовно продажу Товариством Компанії електромостових кранів та котлів, які перебували на Об’єкті та є його невід’ємною частиною. Позивач висунув вимогу щодо повернення частини Об’єкту, яка залишилася у розпорядженні Компанії – частини будівлі арматурного цеху літ.Д площею 1’922,2 м2 (кімната № 15 площею 1’795,2 м2, кімната № 16 площею 44 м2, кімната № 17 площею 19,5 м2, кімната № 18 площею 1,9 м2, кімната № 19 площею 21,8 м2, кімната № 19а площею 21,8 м2, кімната № 20 площею 18 м2) та будівлі котельної літ.О-3 площею 882,4 м2 (далі – Приміщення), а також щодо повернення електромостового крану № 55390 (далі – Кран), який конструкційно є невід’ємним від Об’єкту та передавався Компанії на виконання Договору 1217. Додатково позивач просив стягнути з нього на користь відповідача суму коштів 61’567,17 грн., сплачених за Приміщення та Кран.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю визнав позов, зазначивши, що Об’єкт та інше устаткування (у тому числі Кран) придбавалися для будівництва сміттєпереробного заводу, наразі брак грошових коштів не дає змоги використовувати Об’єкт та Кран за призначенням, через що Об’єкт руйнується, завдаючи шкоди суміжним приміщенням Товариства та створюючи умови для розкрадання майна позивача. Відповідач підтвердив, що значну частину Об’єкту та устаткування з придбаного за Договорами №№ 1106 та 1217 вже безкоштовно передано у територіальну власність місцевої громади, наразі в розпорядженні Компанії залишилося Приміщення та Кран.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги Товариства підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Дослідивши Договори №№ 1106 та 1217, з яких виникли цивільні права та обов’язки Товариства та Компанії, суд дійшов висновку, що укладені між сторонами угоди за своїм змістом та своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу, які підпадають під правове регулювання норм статей 224-240 ЦК УРСР.

Таким чином, в силу статті 224 ЦК УРСР, пунктів 1-3 Договорів №№ 1106 та 1217, Товариство зобов’язалося передати у власність Компанії Об’єкт з невід’ємним від нього устаткуванням, у тому числі Краном, а Компанія зобов’язалась сплатити за це майно грошову суму 167’622,08 грн. та прийняти його.

Факт передачі Об’єкту та устаткування (у тому числі Крану) у власність Компанії, так само як і момент переходу права власності від Товариства до Компанії, в порядку статті 128 ЦК УРСР підтверджується актом приймання передачі від 20.05.02 року та актом приймання-передачі № 2 від 30.05.02 року, підписаними повноваженими представниками сторін та скріпленими печатками.

Спір щодо належності виконання сторонами власних зобов’язань (у тому числі грошових) за Договорами № 1106 та 1217 між сторонами відсутній, тому суд не має підстав вважати зобов’язання за цими угодами невиконаними.

Як зазначено сторонами у судовому засіданні, Об’єкт, у тому числі Приміщення та Кран, придбавалися Компанією з метою організації будівництва сміттєпереробного заводу, який межує з приміщеннями Товариства, наразі, жодних доказів використання Об’єкту за призначенням суду не надано, навпаки, незадовільний стан Об’єкту та Крану, що створює можливість розкрадань та становить загрозу життю та здоров’ю персоналу, посвідчується спільними актами обстеження від 03.04.08 року.

Втім, невжиття відповідачем заходів щодо підтримання Об’єкту та Крану у належному стані завдає шкоди Товариству – розкрадаються майнові об’єкти позивача, про що свідчать довідки Товариства та доповідні записки.

У відповідності до приписів статті 13 Конституції України, власність зобов’язує, тобто власник Компанія недбалим ставленням до своєї власності порушує не тільки інтереси Товариства, але й норми основного закону.

11.04.08 року Товариство звернулося до Компанії з пропозицією № 29/1 щодо розірвання спірних Договорів, наразі станом на момент вирішення спору у суді Компанія не відповіла на означене звернення. Таким чином, в порядку статті 188 ГК України, у Товариства виникло право на звернення до суду з позовними вимогами щодо розірвання вказаних угод.

З огляду на наведене, на момент укладення Договорів №№ 1106 та 1217 сторони виходили з того, що така зміна обставин як пошкодження майна Товариства та неможливість використання за призначенням Об’єкту та невід’ємного з ним устаткування – не настане; вищезазначена зміна обставин зумовлена причинами, які Товариство не могло усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності; виконання Договорів №№ 1106 та 1217 порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє Товариство певним чином того, на що вона розраховувала при їх укладанні; а також із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе саме Товариство – суд на підставі статті 652 ЦК України вважає можливим розірвати Договори №№ 1106 та 1217, оскільки недбале ставлення Компанії до Об’єкту (у тому числі Приміщення та Крану) завдає Товариству майнової шкоди.

Суд при цьому на підставі норм статей 653 та 1212-1213 ЦК України вважає, що поверненню Товариству підлягає наявне у Компанії майно, яке передавалося за Договорами №№ 1106 та 1217 (Приміщення та Кран), оскільки підстави для належного володіння Компанією цим майном – відпали, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Суд приймає визнання Компанією заявленого позову, оскільки це не суперечить закону та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Наразі клопотання позивача про стягнення з нього 61’567,17 грн. на користь відповідача не може бути задоволене, оскільки зазначені вимоги не пред’явлені Компанією як зустрічний позов у порядку статей 54 та 60 ГПК України, наразі Товариство не наділене правом представляти інтереси Компанії у господарському процесі.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати щодо оплати державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на відповідача.

На підставі ст.13 Конституції України, ст.ст.224-240 ЦК УРСР, ст.652 ЦК України, ст.188 ГК України, керуючись ст.ст.1, 22, 33, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” до комунального підприємства „Найновіші технології” про розірвання договору купівлі-продажу № 1106 від 16.05.02 року стосовно приміщення арматурного цеху та приміщення котельної, розташованих в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2, про розірвання договору купівлі-продажу № 1217 від 29.05.02 року стосовно електромостових кранів та котлів, про повернення товариству з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” нерухомого майна, розташованого в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2, зокрема частини будівлі арматурного цеху літ.Д площею 1’922,2 м2 (кімната № 15 площею 1’795,2 м2, кімната № 16 площею 44 м2, кімната № 17 площею 19,5 м2, кімната № 18 площею 1,9 м2, кімната № 19 площею 21,8 м2, кімната № 19а площею 21,8 м2, кімната № 20 площею 18 м2) та будівлі котельної літ.О-3 площею 882,4 м2, а також про повернення електромостового крану № 55390.

Розірвати договір купівлі-продажу № 1106 від 16.05.02 року стосовно приміщення арматурного цеху та приміщення котельної, розташованих в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2, укладений між продавцем товариством з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” та покупцем комунальним підприємством „Найновіші технології”.

Розірвати договір купівлі-продажу № 1217 від 29.05.02 року стосовно електромостових кранів та котлів, укладений між продавцем товариством з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” та покупцем комунальним підприємством „Найновіші технології”.

Зобов’язати комунальне підприємство „Найновіші технології” повернути товариству з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” нерухоме майно, розташоване в місті Краматорську по вулиці 50 років ВЛКСМ 2, зокрема частину будівлі арматурного цеху літ.Д площею 1’922,2 м2 (кімната № 15 площею 1’795,2 м2, кімната № 16 площею 44 м2, кімната № 17 площею 19,5 м2, кімната № 18 площею 1,9 м2, кімната № 19 площею 21,8 м2, кімната № 19а площею 21,8 м2, кімната № 20 площею 18 м2) та будівлю котельної літ.О-3 площею 882,4 м2, а також електромостовий кран № 55390.

Стягнути з комунального підприємства „Найновіші технології” на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Крамбетонбуд” витрати за сплати державно мита 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області