донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.05.2008 р.                                                              справа №36/8пд

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

не з'явився,

від відповідача:

Кияненко О.А. (по дов.)

Курілович В.В. (по дов),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного малого підприємства "ФЕЯ" м.Сніжне Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

25.02.2008 року

по справі

№36/8пд

за позовом

Приватного малого підприємства "ФЕЯ" м.Сніжне Донецької області

до

Центральної збагачувальної фабрики "Чумаківська" Відкритого акціонерного товариства "Вугільна компанія "Шахта "Красноармійська-західна № 1" м.Донецьк

про

спонукання внесення змін до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р.

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне мале підприємство „ФЕЯ” м.Сніжне (далі по тексту ПМП „ФЕЯ”) звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська” Відкритого акціонерного товариства „Шахта „Красноармійська-Західна №1” м.Донецьк (далі по тексту ЦОФ „Чумаківська” ВАТ „Шахта „Красноармійська-Західна №1”), про спонукання внесення змін до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р., в якому просить п.4.1 договору викласти в наступній редакції: „Сторони дійшли згоди про зміну ціни на продукцію, яка поставляється згідно калькуляції на виготовлення у зв’язку зі зміною вартості енергоресурсів, оплати праці, мінімальної зарплати, вартості матеріалів, транспортних послуг, тощо. Вартість костюма шахтарського (спецодягу) визначена в 144грн.63коп. за одиницю станом на 31.12.07р.”

Рішенням від 25 лютого 2008року господарський суд Донецької області у позові ПМП „ФЕЯ” до філії ЦОФ „Чумаківська” ВАТ „Шахта „Красноармійська-Західна №1” про внесення змін до договору відмовив, у зв'язку з недоведеністю. Судове рішення мотивоване тим, що позивач не довів належними доказами те, що після укладення договору обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах.

Ухвалою від 07.05.2008року господарський суд Донецької області у відповідності до вимог ст.89 Господарського процесуального кодексу України виправив описку у назві відповідача.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Заявник скарги посилається на те, що суд неправильно проаналізував докази, які мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного рішення. Також посилається на те, що п.24 Положення „Про поставку продукції виробничо-технічного призначення”, затвердженого Постановою СМ СРСР від 25.07.88р. за №888, зазначено, що договір або окремі його умови можливо змінити або розірвати за згодою сторін. Зміни, розірвання або продовження строку дії оформлюється додаткової угодою. При недодержані сторонами угоди спір вирішується за заявою заінтересованої сторони судом.

Відповідач у запереченні на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує у повному обсязі та вважає ці вимоги безпідставними, тому просить рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2008року у справі №36/8пд залишити без змін, скаргу без задоволення. У своєму запереченні відповідач зазначає, що листом від 28.09.2007року №35, отриманим ним 16.11.2007р., позивач повідомив про зміну договірної ціни на товар та запропонував підписати проект додаткової угоди до договору. Відповідач проти збільшення ціни на товар заперечує та підписати додаткову угоду відмовляється. Посилання позивача на істотну зміну обставин, які він не міг усунути після їх виникнення, вважає необґрунтованими.

Від заявника апеляційної скарги, ПМП „ФЕЯ” м.Сніжне Донецької області, через канцелярію суду отримано телеграму, в якій заявник заявив клопотання відкласти розгляд скарги в зв’язку з хворобою представника.

Судовою колегією розглянуто вищевказане клопотання та у його задоволенні відмовлено. Участь у господарському процесі приймають юридичні особи, а не фізичні. Заявник про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду 10.04.2008р., тому мав час для реалізації свого права на направлення представника у судове засідання.

Враховуючи, що апеляційна інстанція, відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними в ній доказами і не зв’язана доводами апеляційної скарги, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу Приватного малого підприємства „ФЕЯ” м.Сніжне Донецької області за відсутністю представника позивача, за наявними у справі доказами.

Відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

Між ПМП „ФЕЯ” м.Сніжне та Відкритим акціонерним товариством „Шахта „Красноармійська-Західна №1” в особі директора філії Центральної збагачувальної фабрики „Чумаківська” 20.06.2006року укладений договір на поставку спецодягу (а.с.7), відповідно до якого позивач зобов’язався поставити відповідачу спецодяг, а відповідач зобов’язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Строк дії договору встановлений до 31.12.2006року.

За умовами п.3.2 договору строк поставки кожної партії виготовленого товару складає 5 банківських днів з моменту передоплати.

Додатковою угодою від 30.12.06р. до договору сторони визначили строки поставки кожної партії продукції –10 банківських днів з моменту передоплати, а також продовжили строк дії договору до 31.12.07р.

Оплата продукції здійснюється у формі 100% передоплати за відповідною специфікацією (п.4.2 договору).

Відповідно до п.4.1 договору ціна товару є договірною. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, вказаного у специфікаціях.

Згідно специфікації б/д №1/07 до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р., позивач зобов’язався поставити відповідачу костюм шахтарський у кількості 100шт. за ціною 54,17грн. без ПДВ на суму 5417грн. без ПДВ, а також куртку ватну у кількості 101шт. за ціною 31,66грн. без ПДВ на суму 3197грн.66коп. без ПДВ, а всього на суму 10337,59грн. з урахуванням ПДВ. Дана специфікація підписана обома сторонами без заперечень та скріплена печатками сторін (а.с.27).

10.01.2007року у порушення умов договору, пункту 4.2, без отримання 100% передоплати, позивач на власний ризик здійснив постачання відповідачу куртку ватну у кількості 101шт. на суму 3837грн.19коп. за накладною №05 від 10.01.2007року та виставив рахунок №05 від 10.01.07р. (а.с.32,33). Господарським судом встановлено, що сторони не передбачили строк здійснення 100% передоплати. Такий строк встановлюється відповідно до вимог статті 693 Цивільного кодексу України після звернення кредитора з вимогою про виконання зобов'язання.

05.03.2007року відповідач платіжним дорученням №459 від 05.03.07р. перерахував позивачу грошові кошти в сумі 12187грн.59коп. з призначенням платежу „погаш.заборгованості. і передоплата 50% за спец.одежду согл.спец.5,1/07 к догов.б/н от 20.06.2006г. и ст.5,15 за 01.02.2007г.”, з яких, як вказує відповідач, 3115грн.20коп. передоплата за договором від 20.06.06р. , тобто, передоплата перерахована частково, а не 100%, як передбачалося умовами договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р. та специфікацією №1/07 б/д (а.с.31).

08.10.2007року позивач направив відповідачу лист №35 від 28.09.07р., яким повідомив про підвищення вартості виготовлення продукції (а.с.10), а також направив відповідачу для оплати рахунок №15 від 27.02.07р. на суму 14462грн. 40коп., калькуляції №1, №2, та, як вказано позивачем в описі вкладення у цінний лист, проект додаткової угоди від 29.09.07р. до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р. про зміну в односторонньому порядку з ініціативи позивача ціни на продукцію (а.с.11-14). В матеріалах справи знаходиться додаткова угода від 30.09.2007року (а.с.12).

У зв'язку з тим, що відповідач відмовився від підписання даної додаткової угоди, позивач звернувся до господарського суду Донецької області із позовною заявою про спонукання відповідача до внесення змін до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006року де зазначена підвищена ціна спецодягу, ніж у договорі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними доказами те, що після укладання договору обставини змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або уклали його на інших умовах.

Оцінивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Господарський договір є однією з підстав виникнення прав та обов'язків його контрагентів у сфері господарювання.

Статтею 180 Господарського кодексу України встановлені істотні умови договору. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. При укладені господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договору встановлюється за домовленістю сторін.

Як вбачається із змісту договору, пунктом 4.1 визначено, що ціна товару є договірною. Загальна сума договору визначається загальною вартістю товару, вказаного у специфікаціях. Згідно специфікації №1/07 б/д до договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р. ціна за костюм шахтарський встановлена 54,17грн. без ПДВ за одиницю, за куртку вартну - 31,66грн. без ПДВ за одиницю. Дана специфікація підписана обома сторонами без заперечень та скріплена печатками сторін (а.с.27).

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності внесення змін до п.4.1 договору, позивач зазначив, що прострочка оплати товару призвела до неможливості виконання договірних умов зі сторони позивача через те, що інфляція та збільшення розцінки на транспортні послуги, енергоносії та сировини призвели до неможливості виготовлення спецодягу за цінами, які визначені у специфікації №1/07 б/д.

За проектом додаткової угоди позивач просив збільшити вартість костюму шахтарського до 144,63грн. за одиницю (а.с.9,12).

Як вбачається з договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р., укладеному між сторонами, строк дії договору закінчився 31.12.2007р. Тобто, на дату звернення з позовом строк дії договору закінчився.

Статтею 652 Цивільного кодексу України передбачено, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти спірну додаткову угоду в редакції позивача. Тому, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, господарський суд правильно виходив з того, що позивач не довів наявності встановлених статтею 652 Цивільного кодексу України умов зміни договору на поставку спецодягу від 20.06.2006р. Також договором на поставку спецодягу від 20.06.2006року не встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), не визначено способу її перегляду. Крім того, на день розгляду справи строк дії договору від 20.06.2006року сплинув.

Матеріали справи свідчать про те, що господарським судом Донецької області в порядку ст.43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і підставно застосовано норми процесуального та матеріального права.

До апеляційної скарги додані додаткові документи, а саме: копії договору №03 від 15.01.2008року, укладеного між Приватним підприємством „Фазет” та Малим підприємством „ФЕЯ”, договору б/н від 25.12.2007року, укладеного між Приватним підприємством „Славута” та Малим підприємством „ФЕЯ”, договору на поставку продукції №04 від 25.12.2007р., укладеного між ПМП „ФЕЯ” та Приватним підприємством „Прогресс-2000”, копія декларації з податку на прибуток підприємства МП „ФЕЯ”. Дані документи не мають відношення до даного предмету спору по справі, яка розглядається.

Виходячи з наведеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування чи зміни рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2008року у справі №36/8пд.

Витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного малого підприємства „ФЕЯ” м.Сніжне Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2008року у справі №36/8пд - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 25.02.2008року у справі №36/8пд - залишити без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС