ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2008 р.

№ 05-5-25/3851

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кота О.В.

Суддів

Шевчук С.Р.

Владимиренко С.В.

розглянувши касаційне подання

Прокурора Київського району міста Полтави

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008р.

у справі

№05-5-25/3851

за позовом

Прокурора Київського району міста Полтави в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики, державного Науково-технічного підприємства "Бурова техніка"

до

Дочірнього підприємства "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості"

про

стягнення 8000,00 грн.

В судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача:           Сіренко В.І. дов. №126 від 17.09.2008р.

- відповідача: не з’явились

- прокурора: Савицька О.В. посв. №231

-Мінпаливо: Кошарський О.В. дов. №15/2008р. від 22.05.2008р.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року прокурор Київського району м. Полтави подав до господарського суду м. Києва позов в інтересах держави в особі Міністерства палива та енергетики, державного Науково-технічного підприємства "Бурова техніка" до ДП "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" про стягнення 8000 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.04.2008р. (суддя Морозов С.М.) позовні матеріали прокурора Київського району міста Полтави повернуто без розгляду з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008р. (головуючий Кондес Л.О., судді Куровський С.В., Євсіков О.О.) вищевказану ухвалу суду залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані тим, що прокурором подано позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями прокурор Київського району міста Полтави звернувся до Вищого господарського суду України з касаційним поданням, в якому, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить їх скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Відзиви на касаційне подання на час розгляду справи в касаційній інстанції суду надані не були, що, в силу положень статті 1112 ГПК України, не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Відповідач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином.

Перевіривши доводи касаційного подання, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Повертаючи без розгляду позов прокурора Київського району міста Полтави суди посилались на те, що державне науково –технічне підприємство "Бурова техніка" є самостійним господарюючим суб'єктом і не є органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, а отже, прокурором пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах самостійного суб'єкта господарської діяльності.

Втім, такі висновки не відповідають вимогам закону.

Так, Міністерство палива та енергетики України, яке зазначалось прокурором як орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах і який є органом управління державного Науково-технічного підприємства "Бурова техніка", є центральним органом виконавчої влади і на нього покладено функцію здійснення державної політики в галузі паливно-енергетичного комплексу.

Відповідно до п.п. 1.3, 2.1 статуту ДНТП "Будова техніка", який затверджений наказом Міністерства палива та енергетики", останнє створене відповідно до наказу Державного комітету по нафті і газу України від 02.04.1993р. №63 на базі відділу досліджень і впровадження нової техніки в м. Полтаві колишнього Всесоюзного науково-дослідного інституту бурової техніки відповідно до Постанови Президії Верховної Ради України №581 від 30.08.1991р. "Про передачу підприємств, установ, організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України у власність держави" та відповідно до Указу Президента України від 14.04.2000рю №598/2000 з метою сприяння здійсненню державної політики України в галузі розвитку науки і техніки, розробки нафтових і газових родовищ.

Згідно з положеннями ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави у випадках, визначених законом.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про прокуратуру" при виявленні порушень закону прокурор або його заступник у межах своєї компетенції мають право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 даного Закону визначено підстави представництва прокурором інтересів держави, а саме: наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

У відповідності до ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносин.

Однак, зазначені обставини не було враховано під час повернення позову прокурора без розгляду.

Крім того, підставою для повернення позовної заяви прокурора було її підписання особою, яка не має права підпису.

Втім, відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується, між іншим, прокурором чи його заступником.

Позов підписано прокурором Київського району м. Полтави, тобто в межах наданої чинним законодавством компетенції.

У зв'язку з наведеним постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008р. і ухвала господарського суду м. Києва від 16.04.2008 року підлягають скасуванню, а справа - передачі до суду першої інстанції для розгляду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційне подання прокурора Київського району м. Полтави задовольнити.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 16.04.2008р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2008р. у справі №05-5-25/3851 скасувати, а справу передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий                                                              Кот О.В.

С у д д я                                                                                 Шевчук С.Р.

С у д д я                                Владимиренко С.В.