ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2008

Справа №2-9/1318-2008

За позовом Акціонерного банка "Київська Русь", м.Київ в особі Феодосійського відділення №1 Сімферопольської філії АКБ "Київська Русь", м.Феодосія

до відповідача 1)Феодосійського казенного оптичного заводу, м.Феодосія; 2) Міністерства промислової політики України, м.Київ

третя особа - Фонд державного майна України, м.Київ

Про примусову заміну предмета застави

Суддя ГС АР Крим Н.С.Пєтухова

Представники:

Позивач – Сошнев І.В.- представник, дов. пост. №68 від 22.02.2008 р.

Відповідач №1 – Теплицький М.І.- представник, дов. пост. №618/32 від 20.03.2008 р.; Якименко Т.В.- представник, дов. пост. №637 від 23.05.2008 р.

Відповідач №2 – Крокот О.О.- представник, дов. пост. №20/5-4-18 від 12.01.2008 р.

Третя особа – не з’явився

Суть спору: Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим із позовом, у якому просить примусити Феодосійський казенний оптичний завод змінити предмет застави (готова продукція) за договором застави №06/03-02-1 від 26.02.2003 року на нерухоме майно, згідно Переліку майна, що не включається до складу цілісного майнового комплексу підприємства, яке не підлягає приватизації, затвердженому Міністерством промислової політики України 30.01.2007р.: корпус №8 за інвентарним №9 (балансова вартість 288 567,89грн.), будівля їдальні №1 за інвентарним №17 (балансова вартість 83 988,71 грн.), що розташовані по вул. Московська, 11 та будівля „Аптека" по вул. Московська, 11 (раніше - Горбачова)/Чкалова,58/Бойова,2, що в плані споруд та домоволодінь значиться під літерою „С,с".

Відповідач №1 проти позову заперечує по мотивам, викладеним у відзиву на позов (аркуш справі 97-98 т.1; аркуш справі 4 т.2).

Відповідач №2 проти позову заперечує по мотивам, викладеним у запереченні на позов вих. №20/5-4-371 від 21.05.2008р. та вих. №20/5-4-503 від 11.08.2008р.

Третя особа - Фонд державного майна України явку свого представника у судове засідання не забезпечив, у матеріалах справі є пояснення від 19.03.2008р. вих. №10-25-3771 (аркуш справі 133-134 т.1).

У судовому засіданні 26.08.2008 р. була оголошена перерва до 18.09.2008 р. до 14:10 годин.

Ухвалою Господарського суду Автономної Республіки Крим від 12.09.08р. були внесені зміни в дату та час слухання справи, а саме: перерва до 01.10.08р. на 11:40 годин.

01.10.2008 р. судове засідання відбулось у присутності представників позивача.

Розглянувши матеріали справи, а також додатково надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, суд –

В с т а н о в и в:

30 вересня 2002 року між Акціонерним банком «Київська Русь», в особі Феодосійської філії АБ «Київська Русь» (у даний час Феодосійське відділення №1 Сімферопольської філії АБ «Київська Русь») і Феодосійським казенним оптичним заводом було укладено кредитний договір №01/02-09-4.

Відповідно до п.2.1. Кредитного Договору №01/02-09-4 від зо.цу.2002р. Банк (Позивач) прийняв на себе зобов'язання надати Позичальнику кредит в сумі 272 400 грн. Терміном дії з 30.09.2002р. по 29.09.2003р. зі сплатою 26 відсотків річних на придбання обладнання.

26.02.2003р. між Акціонерним банком «Київська Русь», в особі Феодосійської філії АБ «Київська Русь» (у даний час Феодосійське відділення №1 Сімферопольської філії АБ «Київська Русь» і Феодосійським казенним оптичним заводом (далі - ФКОЗ) було укладено кредитний договір №01/03-02-4 на відкриття мультивалютної кредитної лінії, з урахуванням змін і доповнень з лімітом кредитування 629 860 гривень і 128 835 доларів США для поповнення оборотних коштів і поточних потреб підприємства.

За станом на 01.12.2005р. кредитна лінія використана підприємством повністю. Відповідно до умов кредитних договорів Позивачем були виконані зобов'язання в повному обсязі.

Позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитними договорам: не повернув кредитні ресурси, не сплатив відсотки за користування кредитом та не сплатив штрафні санкції за порушення кредитних зобов'язань.

Враховуючи вищезазначене, Банк звернувся до Господарського суду АРК з позивною заявою про стягнення з Феодосійського казенного оптичного заводу на користь АБ «Київська Русь" боргу за кредитом за кредитними договорами, простроченим відсоткам за користування кредитними коштами та пені за порушення грошового зобов'язання станом на 14.04.2006 року.

16 червня 2006 року Госуподарським судом АРК винесено рішення по справі №2-30/8148-2006, яким у повному обсязі задоволено позов АБ „Київська Русь". 1 вересня 2006 року видано наказ Господарського суду АРК про примусове виконання рішення.

12.10.2006 року ВДВС м.Феодосія винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 20.10.2006 року дане виконавче провадження приєднано до складу звідного.

З метою забезпечення зобов'язань по виконанню кредитних договорів між АБ „Київська Русь" та Феодосійським оптичним заводом було укладено договори застави: До кредитного договору №01-02-09-4 - договір застави майнових прав №06/02-12-3 від 09.12.2002р.на суму 156 748,50 гривень та договір застави готової продукції №06/02-09-4 від 30.09.2002р. на суму 1 233 895,42 гривень.

До кредитного договору №01/03-02-4 - договір застави готової продукції №06/03-02-1 від 26.02.2003р. на суму 2 163 443,82 гривні та договір застави майнових прав №06/04-03-12 від 26.03.2004р. на суму 2 384 404 гривні.

Тривалий час, не зважаючи на звернення банку до керівництва підприємства, банку не надавалася інформація про хід виконання договірних зобов'язань по договорам застави майнових прав. Тільки 2 жовтня 2006 року до банку надійшла відповідь на запит, із якої слідує, що по договорам застави майнових прав частина зобов'язань не виконана, продукція не відгружена і грошові кошти не отримані. Таким чином, банку закладені майнові права на грошові кошти по ряду контрактів, які залишилися не виконаними на загальну суму 2 541 052,50 гривень. Враховуючи зазначене, вищевказані договори застави майнових прав не можуть являтися забезпеченням по виконанню кредитних зобов'язань ФКОЗ.

Що стосується застави готової продукції, то 15 березня 2007 року представниками банку, сумісно зі спецміліцією була проведена вибіркова перевірка заставленого майна, в результаті якої встановлено, що частина заставленого майна взагалі відсутня, а частина готової продукції розукомплектована, тобто не пригодна до подальшої експлуатації і реалізації. Не може вважатися як заставлене майно застава на загальну суму в розмірі 2 506 822,60 гривень. Таким чином, Заставодавцем (ФКОЗ) було порушено п.3.3. договорів застави, ст.17 Закону України „Про заставу", відповідно до якого Заставодавець не має права відчужувати заставлене майно без письмової згоди Заставодержателя. Згідно п. 3.4. вищезазначених договорів застави та ст.43 Закону України „Про заставу" у разі відчуження заставлених товарів заставодавець зобов'язаний замінити їх іншими товарами такої ж або більшої вартості або сплатити в цій сумі отриманий кредит. Заставодавець не виконав ці умови. Більше того, заставлена готова продукція є спеціалізованою продукцією, що випускається для оборонної промисловості, і не підлягає реалізації на загальних підставах, а отже, банк не може задовольнити свої вимоги за рахунок даного заставленого майна.

Згідно ст.11 Закону України „Про заставу" державне підприємство, за яким майно закріплено на праві повного господарського відання, заставу будівель і споруд здійснює з дозволу та на умовах, погоджених з органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном.

Казенне підприємство «Феодосійський казенний оптичний завод» створене відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 30.06.1998р. №987 «Про перетворення державних підприємств у казенні».

Дане підприємство віднесене до сфери управління Міністерства промислової політики України від 06.04.1998р. №452 «Про перелік підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління Міністерства промислової політики України.

Відповідно до ч. 7 ст. 77 Господарського кодексу України казенне підприємство відповідає за своїми зобов'язаннями лише коштами, що перебувають у його розпорядженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 77 Господарського кодексу України казенне підприємство не має права відчужувати або іншим способом розпоряджатися закріпленим за ним майном, що належить до основних фондів, без попередньої згоди органу, до сфери управління якого воно входить. Відчуження нерухомого майна, а також повітряних і морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту здійснюється за умови додаткового погодження в установленому порядку з Фондом державного майна України.

Міністерство промислової політики України в запереченнях на позивну заяву(вих. №20/5-4-503 від 11.08.08р.) посилається на те, що не надавало такої угоди.

Постановою Кабінету міністрів України від 06.06.2007р. №803 був затверджений порядок відчуження об’єктів державної власності.

Пунктом 3 Порядку відчуження об'єктів державної власності встановлене, що ція цього Порядку поширюється на відчуження майна, що передано казенним підприємствам, державним комерційним підприємствам (їх об'єднанням), установам та організаціям; майна, переданого Національній та галузевим академіям наук у безстрокове безоплатне користування (далі - суб'єкти господарювання).

Пунктом 6 Порядку відчуження об'єктів державної власності встановлене, що відчуження майна здійснюється безпосередньо суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, лише після надання на це згоди або дозволу (далі - згода) відповідного суб'єкта управління майном, який є представником власника і виконує його функції у межах, визначених законодавчими актами (далі - суб'єкт управління). Рішення про надання згоди на відчуження нерухомого майна, а також повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту приймається суб'єктами управління лише за погодженням з Фондом державного майна.

Наказом Міністерства промислової політики України №341 від 15.06.2007р. був затверджений порядок прийняття рішення про відчуження об’єктів державної власності.

Пунктом 3 даного Порядку встановлене, що дія цього Порядку поширюється на відчуження майна, що передано казенним підприємствам, державним комерційним підприємствам (їх об'єднанням), установам та організаціям та майна відкритих акціонерних товариств, управління якими здійснює Міністерство.

Пунктом 6 даного Порядку встановлене, що відчуження майна здійснюється безпосередньо суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, лише після надання на це згоди або дозволу (далі - згода) Міністерства. Рішення про надання згоди на відчуження об'єктів нерухомого майна, а також повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання та рухомого складу залізничного транспорту приймається Міністерством лише за погодженням з Фондом державного майна.

Пунктом 7 даного Порядку встановлене, що для отримання згоди на відчуження суб'єкт господарювання звертається до Міністерства листом, який обов'язково реєструється в канцелярії Міністерства і направляється на розгляд заступнику Міністра за напрямком. Суб'єкт господарювання подає разом із зверненням стосовно відчуження майна.

Пунктом 8 даного Порядку встановлене, що рішення про надання чи відмову в наданні згоди на відчуження майна приймається протягом 30 днів з дати надходження до Міністерства документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, та відповідного погодження Фонду державного майна.

Міністерством промислової політики України рішення про надання згоди на відчуження майна не приймалося.

Відчуження нерухомого майна здійснюється за умовами додаткового погодження у встановленому порядку з Фондом державного майна України. Як убачається з пояснень Фонду державного майна України від 19.03.2008р. вих. №10-25-3771 в Фонд державного майна України інформаційні документи на погодження відчуження нерухомого майна Феодосійського казенного оптичного заводу не надходили.

Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах, суд не знаходить законних підстав для задоволення позивних вимог.

При подачі позову позивачем сплачено держмито у сумі 25500 грн., що підтверджується меморіальним ордером №2202016 від 23.01.2008р. на суму 25500грн., тоді як треба було сплатити держмито у сумі 85 грн. Таким чином, було надмірно сплачене держмито у розміру 25415 грн., яка підлягає поверненню на рахунок позивача відповідно до ст. 8 Декрету КМУ від 21.01.1993р. №7-93 «Про державне мито».

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на позивача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 01.10.2008 р. зі згодою сторін були оголошені тільки вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України і підписано 02.10.2008 р.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 77, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          У позові відмовити.

2.          Повернути з Державного бюджету України (р/р 0002, в банку одержувача: Управління держказначейства в АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ) на користь Акціонерного банка "Київська Русь", м.Київ в особі Феодосійського відділення №1 Сімферопольської філії АКБ "Київська Русь" (98100, м.Феодосія, вул. 8 березня, 3, р/р в Сімферопольської філії АКБ "Київська Русь", МФО 384793, ЗКПО 26400754) надмірно сплаченого держмита у розміру 25415 грн., згідно з меморіальним ордером №2202016 від 23.01.2008р. на суму 25500грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Петухова Н.С.