ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.08р.

Справа № 8/226

За позовом:          Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Марганчанка” (м. Марганець)

3-тя особа:          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (м. Дніпропетровськ)

до:           1)Комунального підприємства “Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець” (м. Марганець)

2) Марганецької міської ради (м. Марганець)

про:           зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

від позивача                    Сайко В.Г. –директор (протокол від 31.05.02 р., паспорт)

Шестіріков В.В. –представник (дов. № 30/01/07-1 від 30.01.08 р.)

Кутовий В.М. –представник (дов. (б/№ від 18.04.08 р.)

від відповідача1          не з'явився

від відповідача2          Лук'яненко Р.М. –зав. юр. відділом (дов. № 23 від 26.11.07 р.)

від 3-ї особи:                    Томчук О.В. –нач. відділу (дов. № 79 від 30.10.07 р.)

Суть спору:

Позивач, з урахуванням останнього уточнення позовних вимог, звернувся з позовом до відповідачів про зобов'язання відповідача2, на виконання рішення Марганецької міської ради від 13.02.95 р. "Про затвердження переліку об'єктів міської комунальної власності, що підлягають приватизації у 1995 р.", укласти з позивачем договір купівлі-продажу нежитлової будівлі цілісного майнового комплексу –ательє "Марганчанка" - за адресою: Дніпропетровська область м. Марганець, вул. Центральна, 42-а, загальною площею 396,00 кв.м., за ринковою вартістю, на умовах, встановлених Примірним договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, що підлягає продажу шляхом викупу, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 22.08.05 р. № 2411.

Позов мотивовано наступним:

Рішенням Марганецької міської ради від 13.02.95 р. було затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, зокрема - виробничо-комерційного об'єднання "Стиль". Для реалізації свого права на приватизацію вказаного об'єкту правопопередник Позивача (товариство покупців членів трудового колективу ательє «Марганчанка») 06.03.95 р. подав заяву на приватизацію цілісного майнового комплексу ательє "Марганчанка" виробничо-комерційного об'єднання "Стиль", який знаходиться за адресою: м. Марганець, вул. Центральна, 51.

Рішенням представництва Фонду державного майна у м. Марганець № 6/8 від 06.06.95 р. вказана заява була зареєстрована.

06.06.95 р. було укладено договір купівлі-продажу державного майна, відповідно до пункту 1.1. якого Представництво Фонду державного майна України в м. Марганець зобов'язалося передати у власність товариству покупців майно вищезазначеного цілісного майнового комплексу.

Пізніше розпорядженням виконкому Марганецької міської ради народних депутатів № 352 від 24.07.95 р. було зареєстроване ТОВ фірма "Марганчанка", яке засноване на колективній власності та є правонаступником товариства покупців трудового колективу ательє "Марганчанка". Даний факт був встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 17/56 від 19.03.03 р.

Виконавчим комітетом Марганецької міської ради було прийнято рішення № 235 від 05.06.95 р., яким було заборонено приватизацію будівлі ательє "Марганчанка" за адресою: вул. Центральна, 51.

При цьому з моменту прийняття будівлі в експлуатацію і до теперішнього часу ательє "Марганчанка" має адресу вул. Центральна 42-А, що підтверджується довідкою від 01.03.05 р. №15/20-269, а також було встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 30/400.

24.07.95 р. представництвом Фонду державного майна України у м. Марганець відповідно до Положення "про патент" товариству покупців трудового колективу ательє "Марганчанка" було видано патент № 1 на право оренди будівлі (споруди, приміщення), дія якого припинилася 24 липня 2005 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.03 р. у справі № 17/56 було зобов'язано КП "Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець" укласти договір оренди спірного приміщення з Позивачем.

Таким чином, Позивач має право набути у власність спірне приміщення шляхом здійснення приватизації останнього внаслідок викупу.

Також, Позивач листами від 08.01.04 та від 17.03.05, до закінчення сроку дії патенту, повідомляв Відповідача про намір викупити спірне приміщення, однак не отримав відповіді на вищезгадані звернення.

Вищезазначене рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради № 235 від 05.06.95 року, яким було заборонено приватизацію будівлі ательє "Марганчанка" за адресою: вул. Центральна, 51, не можна вважати обмеженням чи забороною можливості приватизації даного об'єкту, оскільки це не є волевиявленням самої місцевої ради як власника майна.

Вказане рішення було прийняте з перевищенням повноважень, що було прямо встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16 березня 2005 р. у справі №30/400.

Процес приватизації цілісного майнового комплексу "Марганчанка" розпочався, а отже орган приватизації не вправі відмовити в укладенні договору купівлі-продажу об'єкта приватизації.

13.02.95 р. Марганецькою міською радою було прийнято рішення, яким було затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, яке не суперечить чинному на той час законодавству. В п. 1 додатку до вказаного рішення серед об'єктів приватизації значиться «Виробничо-комерційне об'єднання «Стиль»», до складу якого входило і ательє "Марганчанка".

26.07.95 р. рішенням Марганецької міської ради № 268/р було зареєстровано договір купівлі-продажу, відповідно до якого товариству покупців членів трудового колективу ательє "Марганчанка" було передано устаткування і обладнання вищевказаного ательє. І хоч ательє є цілісним майновим комплексом, до складу якого входить і будівля, однак, договору купівлі-продажу самої будівлі до цього часу не укладено, а отже приватизація об'єкта проведено частково, що порушує права Позивача, який до сьогодні не може набути право власності на дану будівлю.

Позивач набув право на викуп спірного приміщення, оскільки здійснив за рахунок власних коштів поліпшення даного приміщення, вартістю не менш 25% залишкової вартості майна.

Також, відповідно до свідоцтва про право власності на нежилу будівлю-ательє "Марганчанка" від 10.08.05 р. серії САА № 504686, власником даної будівлі-ательє є Марганецька територіальна громада в особі Марганецької міської ради. Таким чином, вимога про укладення договору купівлі-продажу вищезазначеної будівлі повинна бути адресована особі, яка має право розпорядження даним майном, а саме Марганецькій міській раді.

Наказом Фонду державного майна України від 22.08.05 р. № 2411 затверджено примірний договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, що підлягає продажу шляхом викупу. 31.05.95 р. представництво Фонду державного майна затвердило Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу.

Відповідач1 проти уточненого позову заперечує, посилаючись на те, що згідно договору купівлі-продажу майна № 6/22 від 06.06.95 р., укладеного між товариством покупців трудового колективу ательє "Марганчанка", правонаступником якого є Позивач та представництвом Фонду державного майна України в м.Марганець, позивач в процесі приватизації набув право власності на майно (без будівлі) ательє "Марганчанка", що підтверджується свідоцтвом про власність № 6/24 від 29.06.95 р. За вказаним свідоцтвом про власність, майно ательє, згідно з інвентарними описами основних засобів (без будівлі), малоцінних матеріалів та матеріалів, дійсно належить товариству покупців трудового колективу ательє "Марганчанка".

Власником нежитлової будівлі - ательє "Марганчанка", яке знаходиться за адресою: м. Марганець, вул. Центральна, 42-А є Марганецька територіальна громада в особі Марганецької міської ради на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради № 340/з від 15.08.01 р., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.08.01 р.

Відповідно до п. 49 Закону України "Про державну програму приватизації", покупець, який став власником об'єкта приватизації групи А і не скористався на момент приватизації правом викупу будівлі (споруди, приміщення) у межах займаної цим об'єктом площі, має право викупити відповідну будівлю (споруду, приміщення) у разі, якщо це не заборонено законодавством України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим (щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим) чи відповідною місцевою радою (щодо об'єктів права комунальної власності).

Згідно з п. 3 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", будівлі (споруди, приміщення) приватизуються разом з розташованими в них об'єктами приватизації, крім випадків відмови покупця від приватизації будівлі (споруди, приміщення), в якій розташований об'єкт, що приватизується шляхом викупу, або якщо на це немає прямої заборони відповідно Фонду державного майна України, Верховної Автономної Республіки Крим чи місцевої Ради відповідного рівня.

Відповідно до п. 5.5. "Положення про патент на право оренди будівель (споруду, приміщень)", яке було чинним на той час, власник патенту має право на викуп орендованої будівлі (споруди, приміщення) протягом терміну дії патенту, якщо немає прямої заборони на її приватизацію.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 235 від 05.06.95 р. приватизація будівлі ательє "Марганчанка" була заборонена. На теперішній час це рішення не скасоване та не визнане недійсним, в порядку передбаченому чинним законодавством.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.03 р. по справі № 17/56 КП «Фонд комунального майна територіальної громади М.Марганець»та позивач уклали договір оренди міського комунального майна. Згідно п. 2.2 цього договору, передача в оренду майна не тягне за собою передачу орендарю право власності на це майно. Вказаний договір взагалі не містить положень щодо обов'язкової приватизації орендованого майна.

Отже, приватизація майна ательє "Марганчанка" завершилась 06.06.95 р. шляхом викупу з укладанням договору купівлі-продажу, а приватизація будівлі у зв'язку з забороною не розпочиналась взагалі.

Відповідач2 також проти позову заперечує, зазначаючи, що рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради № 235 від 05.06.95 р. було прийняте відповідно до діючого на той час законодавства. Протягом трьох років його не було оскаржено ні позивачем, ні контролюючим органом, тобто прокуратурою. На зазначене рішення не вносився протест прокурором, також не було подано позов до суду стосовно незаконності прийнятого рішення.

Згідно ст. 71 ЦК УРСР, який діяв на той час, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки, а отже термін позовної давності сплинув ще у 1998 році.

Згідно ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

За п. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Позивач фактично був згодний з цим рішенням, тому що питань стосовно його законності у позивача до цього часу не виникало.

У 2003 році згідно рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.03 був укладений договір оренди з позивачем.

Приміщення по вул. Центральній, 42-А у м. Марганці не буде відчужуватись з комунального майна жодному суб'єкту, тому що воно знаходиться у стратегічно важливому місці нашого міста. В оскаржуваному приміщенні передбачається відкрити філію комунального підприємства «Міськкомунгосп», що є надзвичайно важливим для мешканців густонаселеного району, де знаходиться приміщення.

Свідоцтво про право власності на земельну ділянку може надаватися лише за заявою, якщо заявник має право власності на саме приміщення, яке знаходиться на земельній ділянці.

Третя особа повністю підтримала уточнені позовні вимоги позивача з тих же підстав, що викладені в заяві про уточнення позову.

Ухвалою голови господарського суду від 09.06.05 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 18.08.05 р. включно.

Ухвалою господарського суду від 11.08.05 р. до участі у справі у якості відповідача2 було залучено Марганецьку міську раду, проваджнення у справі було зупинене.

Ухвалою господарського суду від 23.01.08 р. провадження у справі було поновлене.

Ухвалою господарського суду від 13.03.08 р. до участі у справі було залучено у якості 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, строк вирішення спору по справі був продовжений за клопотанням сторін по 25.04.08 р. включно.

Ухвалою в.о. голови господарського суду від 10.04.08 р. строк вирішення спору по справі був продовжений по 26.05.08 р. включно.

В судове засідання 26.05.08 р. відповідач1 не з'явився, причин свого нез'явлення суду не повідомив.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача1, оскільки останній надав відзив на позов та був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

В судовому засіданні 26.05.08 р. позивачем було заявлено клопотання про продовження строку вирішення спору.

Вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки строк вирішення спору, з урахуванням його продовження головою суду, закінчується 26.05.08 р., а відсутність в судовому засіданні відповідача1 перешкоджає продовженню вказаного строку, оскільки заявлене клопотання не може бути погоджене з відповідачем1.

Господарський суд, вислухавши наявних представників сторін та 3-ї особи, розглянувши матеріали справи, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Господарським судом Дніпропетровської області було розглянуто справу № 8/161 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Марганчанка”, яке є також позивачем у цій справі, до Марганецької міської ради та Комунального підприємства “Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець”, які є також відповідачами у цій справі.

Вказане рішення суду від 12.07.04 р. набрало законної сили, на момент розгляду цієї справи не скасоване та не змінене у встановленому Законом порядку, що підтверджується постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.11.04 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.07 р.

За таких обставин факти, встановлені рішенням господарського суду у справі № 8/161, не підлягають доведенню у цій справі.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.07.04 р. по справі № 8/161 було встановлено:

01.02.95 р. відбулися загальні збори членів трудового колективу ательє “Марганчанка” ВКО “Стиль” (далі-ательє), які ухвалили подати заяву про приватизацію ательє, створити товариство покупців, затвердити угоду про спільну діяльність та обрали головою товариства покупців Дягілеву С.А., що підтверджується протоколом загальних зборів.

06.03.95 р. Представництвом Фонду державного майна України в м. Марганці (далі-Представництво) було прийняте рішення № 6/7 про реєстрацію товариства покупців –членів трудового колективу ательє.

В той же день - 06.03.95 р. товариством покупців ательє було подано заяву на приватизацію ательє, розташованого за адресою: м. Марганець, вул. Центральна, 51, яке знаходилось на балансі ВКО “Стиль”.

Рішенням Представництва № 6/8 від 06.03.95 р. названа заява була зареєстрована.

Наказом по Представництву від 21.04.95 р. № 6/16 було створено інвентаризаційну комісію для проведення інвентаризації майна ательє.

Вказаною інвентаризаційною комісією станом на 01.05.95 р. було виявлено наявність майна ательє на загальну суму 1 265 224 700 крб., в тому числі –будівлі, вартістю 1 243 191 700 крб., надлишків та недостач виявлено не було.

Викладене підтверджується протоколом засідання інвентаризаційної комісії № 1 від 29.05.95 р. та актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу, затвердженим 31.05.95 р.

Рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 235 від 05.06.95 р. було заборонено приватизацію будівлі ательє “Марганчанка” за адресою вул. Центральна, 51.

Цим же рішенням виконком Марганецької міської ради народних депутатів зобов’язав Представництво надати в оренду приміщення за вказаною адресою шляхом продажу патенту на оренду на строк 10 років власнику приватизованого майна ательє “Марганчанка”.

29.06.95 р. Представництво передало, а товариство покупців –членів трудового колективу ательє прийняло продане способом викупу майно вартістю 117 414 700 крб. згідно з актом оцінки, за виключенням будівлі.

Викладене підтверджується актом передачі майна державного підприємства ательє “Марганчанка” та свідоцтвом про власність № 6/24 від 29.06.95 р., виданим на підставі договору купівлі-продажу № 6/22 від 06.06.95 р. між Представництвом і товариством покупців трудового колективу ательє та рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів № 268 від 28.06.95 р.

За вказаним свідоцтвом про власність, майно ательє, згідно з інвентарними описами: основних засобів (без будівлі), малоцінних матеріалів та матеріалів, дійсно належить товариству покупців трудового колективу ательє “Марганчанка” на праві власності.

30.08.01 р. виконкомом Марганецької міської ради було видане свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю –ательє “Марганчанка”, площею 591,9 кв.м., згідно якому вказаний об’єкт в цілому, розташований в м. Марганець, на вул. Центральній, 42-а, належить Марганецькій територіальній громаді в особі Марганецької міської ради на праві державної власності, на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради № 340/з від 15.08.01 р.

Господарським судом Дніпропетровської області було розглянуто справу № 17/56 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма “Марганчанка”, яке є також позивачем у цій справі, до Комунального підприємства “Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець”, яке є також відповідачем у цій справі.

Вказане рішення суду від 19.03.03 р. набрало законної сили, на момент розгляду цієї справи не скасоване та не змінене у встановленому Законом порядку.

За ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Названим судовим рішенням було встановлено і доведенню у цій справі не підлягає, що:

24.07.95 р. товариством покупців трудового колективу ательє “Марганчанка” був придбаний патент № 1 на право оренди будівлі (споруди приміщення), яка розташована за адресою м. Марганець, вул. Центральна, 51 (перекреслено), 42, площею 396 кв.м. Дата закінчення строку дії вказаного патенту 24.07.05 року.

Розпорядженням виконкому Марганецької міської ради народних депутатів № 357-р від 24.07.95 р. було зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Марганчанка” (далі-позивач), яке є правонаступником товариства покупців трудового колективу ательє “Марганчанка”.

Рішенням Марганецької міської ради (далі-відповідач1) № 557 від 27.03.01 р нежила прибудована будівля по вул. Центральна, 42-а, м. Марганець, площею 396 кв.м. передана з балансу міського ЖЕО відділу комунальної власності виконкому.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.01 р. договір оренди оренди № 32 від 05.02.96 р. нежитлових приміщень за вищевказаною адресою між Марганецьким міським житлово-експлуатаційним об”єднанням та позивачем строком до 31.12.2010 р. було визнано неукладеним.

15.10.01 р. позивач звернувся до відповідача1 з проханням укласти договір оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Марганець, вул. Центральна, 42-а, на підставі згаданого патенту на право оренди цього приміщення.

Відповідач1 не надав суду доказів відповіді на цю пропозицію та доказів направлення позивачу проекту договору оренди, що є порушенням п. 3 ст. 9 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” № 30 від 10.04.92 р., згідно якому органи, уповноважені управляти майном, що перебуває у комунальній власності, розглядають подані матеріали і протягом п”ятнадцяти днів після надходження матеріалів повідомляють підприємство про своє рішення (надання дозволу щодо укладання договору оренди або відмову).

Викладене стало підставою для задоволення позову по справі № 17/56 рішенням від 19.03.03 р., Комунальне підприємство “Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець” (далі-відповідач2) було зобов’язано судом укласти з позивачем договір оренди нежитлового приміщення за адресою м. Марганець Дніпропетровської області, вул. Центральна, 42-а, на умовах, викладених в редакції проекту договору оренди, наданого позивачем.

Господарським судом також встановлено:

Позивач та відповідач2, на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.03 р. по справі № 17/56 уклали договір оренди міського комунального майна, за яким позивач прийняв в оренду приміщення загальною площею 396 кв.м. по вул. Центральній, 42-а на строк з 01.09.03 р. по 27.04.05 р.

Наведене підтверджується актом приймання-передачі вказаного приміщення від 01.09.03 р., підписаним сторонами.

При викладених обставинах господарський суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову. Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного:

Як встановлено об’єктивними обставинами та матеріалами справи, позивач є власником майна ательє, згідно з інвентарними описами: основних засобів (без будівлі), малоцінних матеріалів та матеріалів, що підтверджується актом передачі майна державного підприємства ательє “Марганчанка” та свідоцтвом про власність № 6/24 від 29.06.95 р., виданим на підставі договору купівлі-продажу № 6/22 від 06.06.95 р. між Представництвом і товариством покупців трудового колективу ательє та рішення виконкому Марганецької міської ради народних депутатів № 268 від 28.06.95 р.

Власником нежитлової будівлі –ательє “Марганчанка”, площею 591,9 кв.м., розташованої в м. Марганець, на вул. Центральній, 42-а, є Марганецька територіальна громада в особі Марганецької міської ради на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради № 340/з від 15.08.01 р., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.08.01 р.

Наказом Фонду державного майна України вiд 31.01.95 р. № 90 було затверджено Положення про патент на право оренди будiвель (споруд, примiщень), яке діяло на той час.

Згідно з п. 5 вказаного Положення, власник патенту має виключне право на укладання договору оренди будiвель (споруд, примiщень), яке й було реалізоване позивачем, та інші права, зокрема –право на викуп орендованої будiвлi (споруди, примiщення) протягом термiну дiї патенту, але тільки у разі, якщо немає прямої заборони на її приватизацiю.

Приватизація будівлі ательє “Марганчанка” заборонена рішенням виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 235 від 05.06.95 р., яке на момент розгляду справи у встановленому Законом порядку не скасоване та не визнане недійсним.

Крім того, назване положення втратило чинність за наказом ФДМУ № 2459 вiд 24.11.00 р.

Умови вищезгаданого договору оренди міського комунального майна, укладеного між позивачем та відповідачем2 не містять положень про обов’язкову приватизацію орендованого майна орендарем (позивачем).

Згідно ст.319 ЦК України, ст. 4 Закону України “Про власність”, власник володiє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідач2 не є власником спірного майна, а також не має відповідних повноважень щодо відчуження майна територіальної громади міста.

Викладене стало підставою для відмови в позові до відповідачів у справі № 8/161.

Крім того, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.06.07 р. по справі № 8/161 було також встановлено:

Колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що оскільки приватизація майна ательє «Марганчанка» завершилася 06.06.95 шляхом викупу з укладанням договору купівлі-продажу, а будівля, у зв'язку з наявністю заборони на приватизацію будівлі, приватизації не підлягала, майно та будівлю слід вважати окремими об'єктами приватизації.

Оскільки приватизація будівлі не розпочата, позовні вимоги про зобов'язання відповідачів завершити процес приватизації площ цілісного побутового комплексу шляхом надання ТОВ фірма «Марганчанка»права викупу задоволенню не підлягали.

Враховуючи вищевказані факти, встановлені при розгляді справи № 8/161, які не підлягають доведенню у цій справі, господарський суд не знаходить достатніх підстав для задоволення позову, оскільки в судовому порядку встановлено, що приватизація майна ательє «Марганчанка»завершилася 06.06.95 шляхом викупу з укладанням договору купівлі-продажу, а будівля, у зв'язку з наявністю заборони на приватизацію будівлі, приватизації не підлягала, майно та будівлю слід вважати окремими об'єктами приватизації, приватизація будівлі не розпочата.

Крім того, згідно ст. 319 ЦК України, власник володiє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Матеріали справи свідчать, що власником нежитлової будівлі –ательє “Марганчанка”, площею 591,9 кв.м., розташованої в м. Марганець, на вул. Центральній, 42-а, є Марганецька територіальна громада в особі Марганецької міської ради на підставі рішення виконкому Марганецької міської ради № 340/з від 15.08.01 р., що підтверджується свідоцтвом про право власності від 30.08.01 р.

Доказів скасування чи визнання недійсними повністю або частково рішення виконкому Марганецької міської ради № 340/з від 15.08.01 р. та свідоцтва про право власності від 30.08.01 р. сторонами суду не надано.

При викладених обставинах вимога позивача про зобов'язання відповідача2 на виконання рішення Марганецької міської ради від 13.02.95 р. укласти з позивачем договір купівлі-продажу нежитлової будівлі за адресою: Дніпропетровська область м. Марганець, вул. Центральна, 42-а, загальною площею 396,00 кв.м. на умовах, встановлених Примірним договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, що підлягає продажу шляхом викупу, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 22.08.05 р. № 2411, не підлягає задоволенню, оскільки це порушує права власника вказаної нежитлової будівлі - Марганецької територіальної громади в особі Марганецької міської ради.

Крім того, рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 235 від 05.06.95 р., яким приватизація будівлі ательє “Марганчанка” була заборонена, на момент розгляду цієї справи у встановленому Законом порядку не скасоване та не визнане недійсним, відповідних доказів сторонами суду також не надано.

Ствердження позивача спростовуються вищенаведеним, об'єктивними обставинами і матеріалами справи, а також наступним:

Позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.05 р. по справі № 30/400 було встановлено, що рішення виконавчого комітету Марганецької міської ради народних депутатів № 235 від 05.06.95 р. було прийняте з перевищенням повноважень.

Разом з тим, вказаний факт не може бути прийнятий судом до уваги як встановлений (ч.2 ст. 35 ГПК України), оскільки у справі № 30/400 не брали участь ті самі сторони, що і у цій справі.

До того ж, сторонами не надано суду відповідних доказів, які обгрунтовували б факт перевищення повноважень виконавчим комітетом Марганецької міської ради народних депутатів при прийнятті вказаного рішення.

Слід також прийняти до уваги той факт, що правомірність вказаного рішення не є предметом спору у цій справі, а рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.05 р. по справі № 30/400 було встановлено факт пропуску позивачем строку позовної давності щодо оскарження вищевказаного рішення, що стало підставою для відмови в задоволенні позову.

Викладене є підставою для відмови в задоволенні позову до відповідачів. Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись Конституцiєю України, ст. 319 ЦК України, ст.ст. 33 - 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові до Марганецької міської ради відмовити.

В позові до Комунального підприємства “Фонд комунального майна територіальної громади м. Марганець” відмовити.

Суддя                                                                                                    І.Ю. Дубінін