донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.08.2008 р.                                                              справа №37/331

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

- Тюшкіна Л.А., представник за дов. №1/387

від 01.07.2008 року;

від відповідача:

- Костюк С.В., представник за дов. б/н

від 21.08.2008 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької областів особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

07.05.2008 року

по справі

№37/331

за позовом

Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької областів особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок" м.Донецьк

про

стягнення основного боргу в розмірі 20 039 грн. 26 коп. та 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп.

Рішенням від 07.05.2008 року по справі №37/331 господарський суд Донецької області відмовив Державному підприємству "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області в особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області (далі по тексту - ДП "Селидіввугілля" в особі Шахти "1/3 Новогродівська") у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок" м.Донецьк (далі по тексту - ТОВ "Ранок") про стягнення основного боргу в розмірі 20 039 грн. 26 коп. та 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп. у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ДП "Селидіввугілля" в особі Шахти "1/3 Новогродівська" подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

-2-

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не з'ясовані обставини виникнення заборгованості ТОВ "Ранок" у сумі 20 039 грн. 26 коп., умови договору та невірно визначена дата початку рахування строку позовної давності. У зв'язку з тим, що поставка здійснювалась вагонними нормами, позивач не мав можливості точно визначити суму передплати, оскільки базова вартість відвантаженої продукції коригується у відповідності з показниками вологості та зольності. За умов поставки продукції вагонними нормами, відхилення вартості фактично відвантаженої продукції від суми передплати мають місце бути і, у даному випадку, ця різниця склала 20 039 грн. 26 коп. Посилаючись на ч.2 ст.530 Господарського кодексу України, скаржник наполягає, що право вимоги оплати реалізовано ним шляхом пред'явлення претензії №12 від 15.09.2006 року (яка отримана відповідачем 25.09.2006 року). Не отримавши зазначену у претензії суму 20 039 грн. 26 коп. у встановлений законом строк, позивач і дізнався про порушення свого матеріального права, а відтак строк позовної давності, на його думку, повинен рахуватись з 02.10.2006 року.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, але під час судового засідання його представник просив оскаржуване рішення залишити без змін, оскільки воно законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення як безпідставно заявлену.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між ДП "Селидіввугілля" (Постачальником) та ТОВ "Ранок" (Споживачем) був укладений договір на постачання вугільної продукції №177 від 05.07.2004 року (а.с. 6-8).

Згідно п.1.1, 1.2, 4.3 Договору, Постачальник зобов’язувався продати Споживачу вугільну продукцію в обсягах та у строки, що обумовлені специфікацією (а.с. 9-10), а останній зобов'язався передплачувати продукцію шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. За п.4.4 орієнтована сума за Договором складає 1 540 000 грн. 00 коп. та уточнюється по факту поставки.

Пунктом 3.3 Договору сторони узгодили, що по кожній партії вугілля Постачальник не пізніше 5 днів від дати постачання продукції надає Споживачу наступні документи: квитанцію про прийом вантажу, посвідчення якості, рахунок-фактуру, транзитну платіжну вимогу, податкову накладну, лист про власність вантажу.

У відповідності з п.8.1, Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 31.12.2004 року, а з фінансових питань до повного виконання сторонами своїх обов'язків за даним Договором.

На виконання вищенаведених умов договору на постачання вугільної продукції №177 від 05.07.2004 року, ТОВ "Ранок" 07.07.2004 року та 12.07.2004 року здійснило передплату у сумах 300 000 грн. 00 коп. та 500 000 грн. 00 коп. відповідно.

22.07.2004 року шахтою було відвантажено вугілля на суму 511 377 грн. 97 коп. (а.с. 30-31).

В подальшому, 23.07.2004 року, ТОВ "Ранок" передплатило 200 000 грн. 00 коп., 30.07.2004 року шахта відвантажила вугілля на суму 240 458 грн. 09 коп. (а.с. 32)

19, 25, 27 серпня 2004 року ТОВ "Ранок" передплатило 500 000 грн. 00 коп., 500 000 грн. 00 коп. та 200 000 грн. 00 коп. відповідно, а 31.08.2004 року шахта відвантажила вугілля на суму 1 468 203 грн. 20 коп. (а.с. 33-35).

Внесення передплати підтверджується виписками з реєстру банківських документів (а.с. 18-20, 106-114).

Виходячи з цього, за липень-серпень 2004 року було відвантажено вугілля на загальну суму 2 220 039 грн. 26 коп. та здійснена передплата на суму 2 200 000 грн. 00 коп.

Як вбачається з вищевикладеного, різниця склала 20 039 грн. 26 коп., які заявлені позивачем до стягнення у якості основного боргу. Крім того, у відповідності до ст.625 Цивільного кодексу України, позивачем до стягнення заявлено 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп.

-3-

Рішенням від 07.05.2008 року по справі №37/331 господарський суд Донецької області відмовив позивачу у задоволенні позову про стягнення основного боргу в розмірі 20 039 грн. 26 коп. та 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп. у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності з урахуванням пояснень представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом позовних вимог є стягнення основного боргу в розмірі 20 039 грн. 26 коп. та 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп. відповідно договору на постачання вугільної продукції №177 від 05.07.2004 року.

У п.1.1, 1.2, 4.3 Договору сторони домовились, що Постачальник продає Споживачу вугільну продукцію в обсягах та у строки, що обумовлені специфікацією (а.с. 9-10), а останній зобов'язується передплачувати продукцію шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

За п.4.4 орієнтована сума за Договором складає 1 540 000 грн. 00 коп. та уточнюється по факту поставки. Тобто на момент укладання договору вказана приблизна сума продукції, що мала бути поставлена.

Матеріали справи свідчать, що за липень-серпень 2004 року було відвантажено вугілля на загальну суму 2 220 039 грн. 26 коп., тобто на більшу суму ніж орієнтовно зазначену у Договорі, здійснена передплата на суму 2 200 000 грн. 00 коп. та різниця склала 20 039 грн. 26 коп., що підтверджується також актом звірки від 30.09.2004 року, тобто сума сторонами була узгоджена (а.с. 40).

Позивачем на адресу відповідача в порядку досудового врегулювання спору надсилалися наступні претензії:

- №12 від 15.09.2006 року (а.с. 68), отримана ТОВ "Ранок" 25.09.2006 року, про що свідчить поштове повідомлення №4832 (а.с. 69-70), яка залишена без відповіді;

- №22 від 04.04.2007 року (а.с.88), на яку ТОВ "Ранок" надіслало відповідь №2505/2 від 25.05.2007 року (а.с. 36), в якій її відхилило з огляду на те, що договір №177 від 05.07.2004 року укладався з ДП "Селидіввугілля", а відповідно до ст.ст.174, 218 ГК України пред’являти претензію може сторона за договором, а не відокремлений підрозділ "Шахта 1/3 "Новогродівська". Листом №01/20-516 від 04.06.2007 року, який був надісланий ТОВ "Ранок", шахтою повідомлено про те, що відмова в задоволенні претензії не відповідає вимогам закону (а.с. 37, 78, 79, 85-86).

У відзиві на позовну заяву, відповідач не заперечував проти суми боргу, але зазначив, що оскільки останній рахунок №144 був виставлений 31.08.2004 року, то позивачем був пропущений трирічний строк позовної давності, у зв’язку з чим просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 50).

Також, відповідач зазначив, що кредиторська заборгованість перед позивачем у сумі 20 039 грн. 26 коп. за спливом терміну позовної давності була списана та віднесена у відповідності до Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до складу валового доходу 3 кварталу 2007 року, про що свідчить декларація з податку на прибуток за 3 квартал 2007 року, бухгалтерська довідка за 30.09.2007 року, наказ №1и від 16.09.2007 року, акт списання кредиторської заборгованості від 30.09.2007 року, акт інвентаризації розрахунків з покупцями від 30.09.2007 року з довідкою до акту (а.с. 99-105, 119-122).

Проти пропуску строку позовної давності позивач заперечував, оскільки вважав, що умовами Договору передбачене дотримання сторонами досудового врегулювання спорів та право вимоги було ним реалізовано шляхом пред’явлення претензії від 15.09.2006 року, тому строк позовної давності треба рахувати з 25.09.2006 року, який спливає 25.09.2009 року.

-4-

У відповідності з ч.1 ст.256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч.1 ст.257 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.ч.1, 5 ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Частина 2 ст.530 ЦК України передбачає, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд першої інстанції початком перебігу строку позовної давності визначив виставлення рахунку №144 від 31.08.2004 року.

Такий висновок апеляційна інстанція вважає помилковим, виходячи з наступного.

Згідно умов договору №177 від 05.07.2004 року (п.п. 1.1, 1.2, 4.3), сторони передбачили передплату як форму оплати, але оскільки п.4.4 визначили лише орієнтовну суму продукції, то передбачили в подальшому її уточнення по факту поставки вугілля. При цьому строк остаточного розрахунку сторонами в Договорі не визначений.

Виходячи з цього, у даному випадку має бути застосована ст.530 ЦК України в частині визначення строку остаточного розрахунку.

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу відповідача була надіслана претензія №22 від 04.04.2007 року, на яку ТОВ "Ранок" надіслало відповідь №2505/2 від 25.05.2007 року, в якій її відхилило незаконно з огляду на те, що претензія пред'явлена відокремленим підрозділом "Шахта 1/3 "Новогродівська" (підписана в.о. директора відокремленого підрозділу "Шахта 1/3 "Новогродівська" О.А. Широбоковим), а не ДП "Селидіввугілля". У справі міститься належним чином засвідчена копія довіреності №1/39 від 23.01.2007 року, якою О.А. Широбокову довіряється здійснювати дії від імені ДП "Селидіввугілля", зокрема, підписувати претензії (а.с. 80).

Тому строк позовної давності за заявленою позовною вимогою розпочався з 12.04.2007 року та на момент звернення з позовною заявою 07.12.2007 року не закінчився.

За обставин, що позивач звернувся з претензією №22 від 04.04.2007 року у межах строку позовної давності, а відповідач відхилив її користуючись хибними висновками щодо особи, яка її підписала, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у даному випадку строк позовної давності не пропущений, так як повинен рахуватися з моменту пред'явлення вимоги виконати зобов'язання з урахуванням строку встановленого ст.530 Цивільного кодексу України, тобто з 12.04.2007 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу в розмірі 20 039 грн. 26 коп. підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

-5-

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ДП "Селидіввугілля" в особі Шахти "1/3 Новогродівська" у позові заявило про стягнення 3% річних в сумі 2 154 грн. 23 коп.

Перерахувавши суму 3% річних з 12.04.2007 року до дати подання позову до господарського суду, Донецький апеляційний господарський суд визнав заявлену до стягнення суму в розмірі 2 154 грн. 23 коп. арифметично невірною, а тому в цій частині позов задовольняє частково в сумі 400 грн. 24 коп.

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 07.05.2008 року по справі №37/331 підлягає скасуванню, оскільки винесене з порушенням норм матеріального права при неповному з'ясуванні істотних обставин справи.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області в особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області - задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 07.05.2008 року по справі №37/331 - скасувати.

Позовні вимоги Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області в особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ранок" м.Донецьк (пр-т Ілліча, 109а, м.Донецьк, 83059, р/р 5474 у філії міського управління "Промінвестбанк", МФО 334635, , ІНН 36) на користь Державного підприємства "Селидіввугілля" м.Селидове Донецької області в особі відокремленого підрозділу Шахти "1/3 Новогродівська" м.Новогродівка Донецької області (вул. К. Маркса, 41, м.Селідове, Донецька область, 85400, р/р 081 у філії міського управління "Промінвестбанк" в м.Селидове Донецької області, МФО 334312, , ІНН 19) основний борг в розмірі 20 039 грн. 26 коп., 3% річних в сумі 400 грн. 24 коп., витрати по сплаті державного мита за подання позову в сумі 204 грн. 40 коп., витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги в сумі 102 грн. 20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 108 грн.67 коп.

У задоволенні решти вимог щодо стягнення 3% річних в сумі 1 753 грн. 99 коп. - відмовити.

Господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Головуючий

Судді:

-6-

Надруковано: 6 прим.

1,2-позивачу

3-відповідачу

4-у справу

5-ГСДО

6-ДАГС