ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008 р.

№ 10/18/08

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Стратієнко Л.В. (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ВАТ ”Первомайськавтотранс” на рішення господарського суду Миколаївської області від 1 квітня 2008 року у справі № 10/18/08 за позовом ВАТ ”Всеукраїнський Акціонерний банк ”ВАТ ”ВіЕйБі Банк” в особі Черкаської філії до АТЗТ ”Гілея”, Відділу Державної виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській області Підрозділ примусового виконання рішень про звільнення майна з - під арешту, -

Встановив:

У січні 2008р. ВАТ ”Всеукраїнський Акціонерний банк ”ВАТ ”ВіЕйБі Банк” в особі Черкаської філії звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до АТЗТ ”Гілея”, Відділу Державної виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській області Підрозділ примусового виконання рішень про звільнення майна з –під арешту.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 1 квітня 2008р. позов задоволено. Зобов’язано Відділ Державної виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській області Підрозділ примусового виконання рішень звільнити з - під арешту заставленого ВАТ ”Всеукраїнський Акціонерний банк ”ВАТ ”ВіЕйБі Банк” в особі Черкаської філії майно за переліком наданим позивачем. Зобов’язано Відділ Державної виконавчої служби ГУЮ у Миколаївській області Підрозділ примусового виконання рішень звільнити з - під арешту заставленого позивачу майно : цукор - пісок в кількості 7070,9 грн. Стягнуто з ДВС Миколаївської області на користь позивача судові витрати.

У касаційній скарзі ВАТ ”Первомайськавтотранс”, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Доповідач : Гончарук П.А.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача про звільнення майна з –під арешту.

Позов обґрунтовано тим, що між позивачем та АТЗТ ”Гілея” укладено договір кредитної лінії № 51 від 28 вересня 2007р. На забезпечення виконання зобов’язань за даним договором сторонами укладено договори застави : № 51/Z3 від 28 вересня 2007р., № 51/ Z 3 від 17 жовтня 2006р., № 51/ Z5 від 20 жовтня 2006р., № 51/ Z6 від 14 листопада 2006р., № 51/ Z2 від 28 вересня 2006р. Дані договори булли зареєстровані в реєстрі обтяжень рухомого майна.

Суд першої інстанції встановивши, що майно яке позивач просить виключити з актів опису та арешту майна належить йому на підставі договорів застави, зважаючи на вимоги, ст. ст. 321, 387 ЦК України, ст. 59 Закону України ”Про виконавче провадження ”, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони в порушення вимог ст. 43 ГПК України, прийняті при неповному встановлені обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України “Про виконавче провадження” особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Суд першої інстанції застосувавши дану норму права не врахував, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред’явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з - під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах.

Задовольняючи позов суд першої інстанції не звернув уваги на те, що прийняте ним рішення стосується прав особи в інтересах якої накладено арешт на майно, що перебувало в заставі. Дану особу не залучено до участі у справі, незважаючи на те, що нею подавалось заява про залучення до участі у справі, але дана заява судом не розглянута.

Крім того, приймаючи рішення судом першої інстанції не було з’ясовано обставин, пов’язаних з наявністю права вимоги у позивача на звільнення з-під арешту спірного майна з урахуванням часу укладення договорів застави та не надано цим обставинам правової оцінки.

За таких обставин, прийняте у справі судове рішення не можна визнати законним й обґрунтованим, тому воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду слід урахувати наведене, встановити фактичні обставини справи, з'ясувати дійсні права та обов’язки сторін, і в залежності від вставленого та вимог закону, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України –

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ ”Первомайськавтотранс” задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 1 квітня 2008 року у справі № 10/18/08 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий           Стратієнко Л.В.

Судді Вовк І.В.

Гончарук П.А.