ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

01.04.08
Справа  № 4/90

Львівський
апеляційний господарський суд у складі суддів:

головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

судді
Бойко С. М.

Марко Р. І.

при
секретарі Гунька О.
П.

за
участю представників сторін:

від
позивача (скаржника) -не
з'явився

від
відповідача -не
з'явився

від
третьої особи -не
з'явився

розглянув
апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій
області, м. Чернівці № 08-77/4137 від 26.12.2007 р.

на
рішення Господарського
суду Чернівецької області від 26.11.2007 р.

у
справі № 4/90

за
позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій
області, м. Чернівці

до
відповідача
Приватного підприємця ОСОБА_1, м. Чернівці

за
участю третьої особи на стороні позивача Головне управління статистики у Чернівецькій області

про
звільнення займаного приміщення у зв'язку з припиненням договору оренди
нерухомого майна № 102 від 25.07.2005 р., сплату заборгованості по пені в
розмірі 1, 74 грн., неустойки -11 055, 12 грн. та збитків - 2 892, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду
Чернівецької області від 26.11.2007 р. у справі № 4/90 відмовлено у задоволенні
позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області
до приватного підприємця ОСОБА_1. про звільнення займаного приміщення у зв'язку
з припиненням договору оренди нерухомого майна № 102 від 25.07.2005 р., сплату
заборгованості по пені 1, 74 грн., неустойки 11 055, 12 грн. та збитків 2 892,
62 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що
незважаючи на отримання відповідачем заяви про припинення договору оренди № 102
від 25.07.2005 р., СПД-ФО ОСОБА_1. продовжував користуватися майном, чого не
заперечував позивач та третя особа, які отримували орендну плату, згідно
рахунків, які ними і надсилалися.

В апеляційній скарзі позивач просить
дане рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити, посилаючись на
те, що у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди № 102 від 25.07.2005
р., який сплинув 24.06.2006 р., що є підставою для його припинення, згідно п.
10.9 договору, РВ ФДМ України по Чернівецькій області, як орендодавець,
відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України, заявою № 09-77/1954 від 04.07.2006 р.
повідомив орендаря -позивача -про припинення договору оренди та просив
повернути державне майно балансоутримувачу -Головному управлінню статистики у
Чернівецькій області за актом приймання-передачі. Підставою припинення договору
оренди апелянт вважає закінчення строку, на який його укладено. При цьому, він
звертається до норм ч. 2 ст. 191 ГК України та ст. 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна».

Третя
особа -Головне управління статистики у Чернівецькій області -у поясненнях по
суті апеляційної скарги зазначає, що враховуючи дозвіл Державного комітету
статистики України № 15/2-3/1233 від 25.10.2006 р. і те, що станом на
06.11.2006 р. орендоване державне майно не повернуто орендарем
балансоутримувачу за актом приймання-передачі, РВ ФДМ України по Чернівецькій області
листом від 06.11.2006 р. № 09-77/3313 відкликав заяву про припинення договору
та продовжив договір оренди нерухомого майна на той самий термін і на тих самих
умовах, який діє до 24.05.2007 р. включно. Управління статистики також
повідомляє, що за час оренди нежитлового приміщення СПД-ФО ОСОБА_1. вчасно
сплачував рахунки за оренду та комунальні послуги, які надсилалися
балансоутримувачем, і станом на 21.09.2007 р., тобто день фактичної передачі
майна по акту, заборгованості по орендній платі перед балансоутримувачем
(Головне управління статистики у Чернівецькій області) не має.

Сторони
не забезпечили явки уповноважених представників у судове засідання, хоча
належним чином були повідомлені про час і місце розгляду спору, що
підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень.

Розглянувши
наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які
містяться в апеляційній скарзі та поясненнях третьої особи, заслухавши
пояснення представників сторін у судових засіданнях, колегія суддів
апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського
суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення з наступних підстав.

Матеріалами
справи встановлено, що 25.07.2005 р. між РВ ФДМ України по Чернівецькій області
(орендодавець) та СПД-ФО ОСОБА_1(орендар) укладено договір оренди № 102
нерухомого майна, що перебуває у державній власності, а саме приміщення в
будівлі адміністративної споруди площею 108, 4 кв. м., розташованої по
АДРЕСА_1, і знаходиться на балансі Головного управління статистики у
Чернівецькій області.

Згідно
акту приймання-передачі від 25.07.2005 р., орендодавець (позивач) передав, а
орендар (відповідач) прийняв у строкове платне користування вищевказані
приміщення, вартість яких, за експертною оцінкою, станом на 31.03.2005 р.
становила 141 284, 58 грн.

Відповідно
до п. 10.1 договору, він укладений строком на 11 місяців, тобто з 25.07.2005 р.
по 24.06.2006 р. включно. Пунктом 10.6 встановлено, що у разі відсутності заяви
однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення
строку його чинності протягом 1 місяця договір вважається продовженим на той
самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Із
матеріалів справи вбачається, що позивач 04.07.2006 р. направив на адресу
відповідача заяву № 09-77/1954 про припинення договору оренди № 102 від
25.07.2005 р., отримання якої підтверджується повідомленням про вручення
поштового відправлення 08.07.2006 р. В цій же заяві позивач вимагає терміново
надати акт приймання-передачі приміщення відповідачем балансоутримувачу.

Згідно
ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом 1
місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором.

Господарським
судом першої інстанції встановлено, що після отримання вищевказаної заяви
відповідач продовжував користуватися приміщенням, а балансоутримувач
продовжував надсилати йому рахунки про сплату орендної плати, які СПД-ФО
ОСОБА_1. сплачував.

Матеріалами
справи підтверджено, що за період з 21.07.2006 р. по 19.09.2007 р.
заборгованість відповідача з орендної плати перед бюджетом та
балансоутримувачем відсутня. Оплата за оренду приміщення підтверджується
рахунками, які містяться у матеріалах справи (а. с. 70 -76, Том 1).

Отже,
апеляційна інстанція, погоджуючись із судом першої інстанції, дійшла висновку,
що незважаючи на отримання відповідачем заяви про припинення договору оренди,
він продовжував користуватися майном, чого не заперечували позивач та третя
особа, які отримували орендну плату від відповідача згідно рахунків, що ними
виставлялися.

Відповідно
до ч. 2 ст. 795 ЦК України, повернення наймачем предмета договору найму
оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами
договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Продовження
дії договору оренди підтверджується також направленим на адресу відповідача
листом РВ ФДМ України по Чернівецькій області № 09-77/3313 від 06.11.2006 р.,
яким повідомлялося, що оскільки станом на 06.11.2006 р. орендоване державне
майно відповідачем, як орендарем, балансоутримувачу не  повернуто за актом приймання-передачі, то РВ
ФДМ України у Чернівецькій області, як орендодавець, відкликає заяву про
припинення договору оренди від 04.07.2006 р., а договір вважається продовженим
на той самий термін і на тих самих умовах, тобто до 24.05.2007 р. включно.

Листом
№ 09-77/3467 від 17.11.2006 р. позивач (орендодавець) відкликав вищезазначений
лист та просив звільнити орендовані приміщення.

Однак,
беручи до уваги ч. 1 ст. 291 ГК України та ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального майна», якими не допускається одностороння
відмова від договору оренди, апеляційний суд вважає, що така відмова є
безпідставною, оскільки попередньо дія договору встановлена сторонами до
24.05.2007 р. включно.

З
огляду на вищевикладене, у позивача не було правових підстав для нарахування
неустойки та збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки на час звернення з
позовом до суду договір оренди діяв.

Безпідставним
є також вимоги про стягнення пені за період з 25.07.2005 р. по 21.07.2006 р.,
оскільки разом із орендною платою відповідач сплачував пеню, яка зазначалася у
рахунках.

Відповідно
до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи
наведене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду
першої інстанції прийняте з врахування всіх обставин справи та з дотриманням
норм чинного законодавства, а тому не вбачає підстав для його зміни чи
скасування.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101 -106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду
Чернівецької області від 26.11.2007 р. у справі № 4/90 залишити без змін,
апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по
Чернівецькій області -без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути на адресу
місцевого господарського суду;

Головуючий
суддя
Бонк Т. Б.

Суддя
Бойко С. М.

Суддя
Марко Р. І.