ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2008 р.

Справа № 16/32/08

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Петрова М.С.

Суддів: Разюк Г.П.

Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Ходикін М.М., довіреність № 09/07 від 08.01.08 р.;

від відповідача: -Воскобойнікова Л.П. - голова правління, паспорт серія ЕО №

380930 від 18.09.97 р.

-Філевський Р.М., довіреність № 7 від 23.04.07 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль”

на рішення господарського суду Миколаївської області від 17.04.08 р.

по справі № 16/32/08

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Миколаївська теплоелектроцентраль” (далі по тексту ВАТ „Миколаївська ТЕЦ”)

до Житлово-будівельного кооперативу “Екватор-2” (далі - ЖБК “Екватор-2”)

про стягнення 2213,98 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

18.01.08 р. ВАТ “Миколаївська ТЕЦ” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом про стягнення з ЖБК “Екватор” штрафних санкцій за недопущення представника позивача до систем теплопостачання у сумі 369 грн. та за зрив пломби на елеваторному вузлі у сумі 1844,98 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 17.04.08 р. (суддя Фролов В.Д.) позов ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” залишено без задоволення з огляду на те, що позивач не довів належними доказами факт не допуску його представника до елеваторного вузла та зриву пломби на ньому.

В обґрунтування вказаного висновку місцевий господарський суд послався на те, що акт №1 від 10.03.06 р. не є належним доказом, підтверджуючим факт не допуску представника позивача до елеваторного вузла ЖБК „Екватор-2”, оскільки складений за відсутністю представника відповідача, так як голова правління ЖБК „Екватор-2”, зазначена у цьому акті як представник абонента, згідно із наданим відповідачем посвідченням про відрядження 10.03.06 р. знаходилась у відрядженні у м. Києві. Крім того, акт №1 від 10.03.06 р. щодо недопущення представників ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” до елеваторного вузла спростовується змістом акту №3, складеного у той же день, відповідно з яким представники позивача встановили параметри на елеваторному вузлі, опломбували трійник елеваторного вузла, тобто мали доступ до елеваторного вузла.

За висновком місцевого господарського суду, не доведено позивачем і факт зриву пломби відповідачем на елеваторному вузлі, оскільки в підтвердження вказаного факту ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” надала акт №3 від 10.03.06 р., який складено без представника відповідача, а відповідно із цим не може бути належним доказом тих обставин, що зафіксовані в ньому. Зазначені в акті №3 Погонов та Щербина ніякого відношення до ЖБК „Екватор-2” не мають. До того ж, наданий позивачем акт від 18.09.03 р. про встановлення пломби №30 на елеваторному вузлі, яка за актом №3 від 10.03.06 р. була зірвана, також не може бути належним доказом її встановлення, так як акт від 18.09.03 р. складений у присутності представника відповідача Воскобойникової, а підписаний він іншою особою –Роленко.

Господарський суд 1 інстанції відмовляючи у позові також зазначив на те, що акти №1 від 10.03.06 р. та №3 від 10.03.06 р., на підставі яких позивач вимагав стягнути з відповідача штрафні санкції, були надіслані останньому лише через 7 місяців, а рахунок на сплату штрафних санкцій через 1 рік 9 місяців.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ВАТ “Миколаївська ТЕЦ” звернулась з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 14.04.08 р. та задовольнити позов, оскільки місцевим господарським судом були порушені норми матеріального та процесуального права, однобічно досліджені надані сторонами докази.

В обґрунтування апеляційної скарги ВАТ “Миколаївська ТЕЦ” зазначає на те, що господарський суд Миколаївської області дійшов невірного висновку, щодо недоведеності позивачем факту не допуску його представників в приміщення елеваторного вузла, оскільки посвідчення про відрядження Воскобойнікової у м. Київ не може бути належним доказом її знаходження 10.03.06 р. у м. Києві, а відповідно і відсутності при складанні акту №1 від 10.03.06 р., оскільки відповідач не надав наказу про відрядження Воскобойнікової і копії журналу реєстрації посвідчень про відрядження.

Скаржник також вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку і стосовно того, що акт №3 від 10.03.06 р. складався за відсутністю представників відповідача, так як у такому випадку представники ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” не змогли би потрапити у приміщення елеваторного вузлу і встановити обставини, зазначені в акті №3.

Крім того, ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” посилається на те, що господарський суд 1 інстанції порушив його процесуальні права, не задовольнив його клопотання про залучення до матеріалів справи відеозапису розмови з мешканцем ЖБК „Екватор-2”, який підтверджує факт самовільного підключення відповідача 3 блок-секції будинку №40 по вул. Декабристів, до тепломереж ВАТ „Миколаївська ТЕЦ”.

ЖБК „Екватор-2” відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні її представники просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржене рішення суду без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом першої інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

Згідно із позовною заявою ВАТ “Миколаївська ТЕЦ”, останнє просить стягнути з відповідача штрафні санкції за не допуск її представників до систем теплопостачання у сумі 369 грн. та за зрив пломби на елеваторному вузлі у сумі 1844,98 грн. Вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій за самовільне підключення до тепломереж ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” відсутні, тому розглядаючи апеляційну скаргу, судова колегія надає оцінку оскарженого рішення та наявних доказів у матеріалах даної справи, що стосуються не допуску представників позивача до систем теплопостачання та зриву відповідачем пломби на елеваторному вузлі.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.10.2000 р. між ЖБК „Екватор-2” та ДП „Миколаївська ТЕЦ”, правонаступником якої є ВАТ “Миколаївська ТЕЦ”, було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 2538.

Згідно п.3.2.16 договору відповідач зобов'язався забезпечувати безперешкодний цілодобовий доступ представників позивача до теплових камер, тепло пунктів, теплоспоживальних установок та приладів обліку теплової енергії для виконання службових обов'язків.

ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” вважає, що відповідач порушив зазначені умови договору та не допустив 10.03.06 р. об 11 год. 30 хв. його представника у приміщення елеваторного вузла, що відповідно із п.7.2.6 договору є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 5% загальної вартості теплоенергії, спожитої у попередньому розрахунковому періоді. В підтвердження зазначених обставин позивач надав акт №1 від 10.03.06 р. згідно з яким голова правління ЖБК „Екватор-2” Воскобойнікова Л.П. не допустила представника ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” Маляренко Л.А. в приміщення елеваторного вузла-бойлерну, що знаходиться у м. Миколаєві по вул. Декабристів,40.

Із змісту акту №1 від 10.03.06 р. видно, що він складений об 11 год. 30 хв. у присутності представників ЖБК „Екватор-2” голови правління –Воскобойнікової Л.П. та мешканця квартири №23 –Кудря Г.Н., при цьому підписи вказаних осіб в акті відсутні, в акті зазначено –„причина відмови невідома”.

Згідно із Правилами користування тепловою енергією, затвердженими наказом Міністерства енергетики і електрифікації СРСР №310 від 06.12.1981 р. порядок складання актів про порушення Правил користування тепловою енергією не визначено, але із змісту цих Правил вбачається, що вказані акти складаються у присутності представника споживача, тобто це свідчить про те, що акт про порушення Правил користування тепловою енергією є належним доказом, підтверджуючим факт порушення Правил, тільки у тому випадку, якщо він складений у присутності представника споживача.

З наявних матеріалів справи, а саме з посвідчення про відрядження Воскобойнікової Л.П., вбачається що згідно із наказом №2/2006К від 09.03.06 р. Воскобойнікова Л.П. 10.03.06 р., тобто у день складання акту №1 знаходилася у відрядженні у м. Києві, про що свідчать відмітки ТОВ „Центрінтерм”.

Посилання скаржника на те, що посвідчення про відрядження без надання відповідачем наказу про відрядження і книги реєстрації посвідчень про відрядження не є належним доказом знаходження 10.03.06 р. Воскобойнікової у відрядженні, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки відсутність цих документів не спростовує відміток ТОВ „Центрінтерм” про те, що Воскобойнікова Л.П. 10.03 06 р. знаходилася у м. Києві. До того ж в судовому засіданні апеляційного суду відповідач згідно із вимогами ст.ст.38,101 ГПК України надав належним чином засвідчену копію наказу №2/2006К від 09.08.06 р. про відрядження Воскобойнікової Л.П. до м. Києва з 09.03.06 р. по 11.03.06 р.

Щодо другої особи, зазначеної в акті №1 як представник ЖБК „Екватор-2”, судова колегія вважає, що позивач не надав доказів, підтверджуючих повноваження Кудрі Г.Н. на представлення інтересів ЖБК „Екватор-2” при складанні актів про порушення Правил користування тепловою енергією. Згідно із п.11.1 договору №2538 від 01.10.2000 р. про постачання теплової енергії в гарячій воді відповідальним за теплове господарство є Роленко А.А.

Таким чином, вищенаведене свідчить про те, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів неналежними доказами факт не допуску його представника у приміщення елеваторного вузла, оскільки наявні матеріали справи спростовують складання акту №1 від 10.03.06 р. у присутності представників ЖБК „Екватор-2”.

Не доведено позивачем і факт зриву відповідачем пломби на елеваторному вузлі в бойлерній по вул. Декабристів,40 у м. Миколаєві тому, що акт №3 від 10.03.06 р., складений також без представників ЖБК „Екватор-2”. В наявних матеріалах справи відсутні будь-які докази, яки б свідчили про те, що зазначені в акті №3 від 10.03.06 р. як представники ЖБК „Екватор” Щербіна А.Н., Погонов М.М., є повноважними представниками відповідача. В той же час із наявних матеріалів справи видно, що такими представниками згідно із договором №2538 від 01.10.2000 р. про постачання теплової енергії в гарячій воді могли бути лише голова правління ЖБК „Екватор-2” та оператор бойлерної Роленко А.А. При цьому на час перевірки відповідача Роленко А.А. відповідно із наданими до апеляційного суду заявою Роленко А.А. від 01.04.06 р. та наказом №1к/2003 від 01.04.03 р. останнього звільнено з роботи за власним бажанням. Представник відповідача також пояснили, що на момент перевірки в ЖБК „Екватор-2” будь-який сантехнік взагалі не працював.

Крім того, згідно із актом №3 від 10.03.06 р. він складений у 15 год. 00 мін. у присутності представників ЖБК „Екватор” Щербіни А.Н. та Погонова М.М., хоча вони й зазначені як представники ВАТ „Миколаївська ТЕЦ”, однак в цьому акті міститься лише один підпис Погонова М.М., підпис Щербіни А.Н. взагалі відсутній і про його відмову від підписання акту не зазначено в цьому акті, тому і з цих підстав вказаний акт №3 не може бути належним доказом, підтверджуючим, викладені в ньому факти.

Посилання ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” на те, що його представники без представника відповідача не мали технічної можливості увійти в приміщення елеваторного вузла як доказ того, що акт №3 від 10.03.06 р. складено у присутності представника ЖБК „Екватор-2”, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки можливість особи впустити представників ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” в приміщення елеваторного вузла не свідчить про наявність у неї відповідних повноважень на представлення інтересів ЖБК „Екватор-2” при складанні акту про порушення Правил користування тепловою енергією. До того ж, акт №1 від 10.03.06 р. свідчить про те, що представники ВАТ „Миколаївська ТЕЦ” чітко усвідомлювали хто є представником ЖБК „Екватор-2”, так як в цьому акті в якості представника зазначена Воскобойнікова Л.П., але незважаючи на це в акті №3 від 10.03.06 р. представниками ЖБК „Екватор-2” зазначені Щербіна та Погонов.

За вищенаведених обставин судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правомірно відмовив позивачу у задоволенні позову, а тому його апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржене рішення суду –без змін.

Судова колегія не приймає до уваги доводи скаржника щодо порушення його процесуальних прав, а саме незадоволення його клопотання про залучення до матеріалів справи відеозапису розмови із мешканцем будинку №40 по вул. Декабристів, 40 , оскільки як вбачається із змісту апеляційної скарги цей відеозапис свідчить про самовільне підключення відповідача до тепломереж ВАТ „Миколаївська ТЕЦ”, в той час як позивач не заявляв позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за самовільне підключення систем теплоспоживання до мереж теплопостачання ВАТ „Миколаївська ТЕЦ”.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49,99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ВАТ „Миколаївська теплоелектроцентраль” залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 17.04.08 р. –без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов