ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2008 р. Справа № 54/118-08

вх. № 5544/1-54

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Медведський В.Д., дов. від 01.07.2008 відповідача - не з'явився

розглянувши справу за позовом ПП "Мередіан-Дон", м. Донецьк

до ПП "Слобода-Тур", м. Харків

про стягнення 108840,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПП "Мередіан-Дон", звернувся до господарського суд з позовною заявою, в який просить суд стягнути з відповідача, ПП "Слобода -Тур", на свою користь заборгованість в сумі 108840,00 грн., що виникла внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором б/н від 01.10.2007 р. про надання туристичних послуг. Судові витрати просить покласти на відповідача, а саме просить суд стягнути з відповідача державне мито у розмірі 1165,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн., витрати понесені позивачем по оплаті юридичних послуг у розмірі 7620,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву та витребувані судом докази не надав, про причини не явки у судове засідання не повідомив.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.09.2008р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання туристичних послуг. Відповідно до п.1.1. цього договору позивач зобов`язався за дорученням і від імені відповідача за винагороду здійснювати діяльність по реалізації сформованого відповідачем туристичного продукту і укладенню договорів на туристичне обслуговування з третіми особами (туристами), а відповідач зобов`язався надавати в повному обсязі туристичні послуги, замовлені позивачем і підтверджені відповідачем на умовах даного договору (п.2.1.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, у якості туристичного агента сплатив туроператору, відповідачу грошові кошти у сумі 108840,00 грн., як оплату за туристичні пакети № 6603, 6639, 6644, 6659, 6662, 6669, 6728, 6758, 6760, 6762, 6766, 6767, 6798, 6799 що підтверджується платіжними дорученнями № 64 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6603, р/ф № СФ-72Д від 12.04.08 р.", № 65 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6639, р/ф № СФ-74Д від 12.04.08 р.", № 67 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6644, р/ф № СФ-76Д від 14.04.08 р.", № 68 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6659, р/ф № СФ-85Д від 14.04.08 р.", № 69 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6662, р/ф № СФ-86Д від 14.04.08 р.", № 70 від 14.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6669, р/ф № СФ-89Д від 14.04.08 р.", № 74 від 18.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6728, р/ф № СФ-102Д від 18.04.08 р.", № 75 від 18.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6758, р/ф № СФ-106Д від 18.04.08 р.", № 78 від 18.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6760, р/ф № СФ-10Д від 18.04.08 р.", № 79 від 18.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6762, р/ф № СФ-105Д від 18.04.08 р.", № 90 від 22.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6766, р/ф № СФ-122Д від 21.04.08 р.", № 76 від 18.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6767, р/ф № СФ-103Д від 18.04.08 р.", № 87 від 21.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6798, р/ф № СФ-115Д від 19.04.08 р.", № 88 від 21.04.08 р., в графі призначення платежу вказано :"оплата за турист. пакет № 6799, р/ф № СФ-114Д від 19.04.08 р.".

Пунктом 3.2.2. договору сторони передбачили, що у випадку зміни Приватним підприємством "Слобода-Тур" (відповідач) заздалегідь обумовлених умов туру і відмови в зв`язку з цим туриста від поїздки, а також відмови туриста від заміни туру з такими ж чи кращими умовами, Приватне підприємство "Слобода-Тур" (відповідач) повертає Приватному підприємству "Мередіан-Дон" (позивач) для виплати туристу всю раніше сплачену вартість туристичних послуг.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач повністю виконав умови зазначеного договору, але відповідач своїх прямих обов`язків, щодо своєчасного відправлення туристів по підтвердженим заявкам, не виконав, чим порушив умови договору.

Таким чином, відповідач отримав грошові кошти, проте не надав передбачені вказаними туристичними пакетами послуги.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач направив на адресу позивача гарантійний лист від 11.06.08 р., в якому зазначив, що рейс Донецьк-Анталія-Донецьк, не буде виконаний, у зв'язку з чим відповідач гарантує повернення суми сплаченої за турпакети № 6603, 6639, 6644, 6659, 6662, 6669, 6728, 6758, 6760, 6762, 6766, 6767, 6798, 6799 у розмірі 108840,00 грн. до 30 червня 2008 р.

Таким чином, вказаний гарантійний лист свідчить про те, що відповідач взяв на себе зобов'язання повернути зайво сплачені кошти у сумі 108840,00 грн. до 30 червня 2008 р. Позивач в свою чергу погодився з зазначеним у гарантійному листі (належним чином засвідчена копія вказаного гарантійного листа з відміткою про отримання його з боку позивача додана останнім до матеріалів справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вказані обставини, враховуючи вимоги ст. 526 Цивільного Кодексу України, а саме те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 108840,00 грн. правомірна та обґрунтована, така , що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

У зв’язку з необхідністю отримання правової допомоги щодо захисту інтересів позивача в господарському суді Харківської області з питання стягнення з відповідача заборгованості, позивач уклав договір про надання юридичних послуг № 01/07/08-5ЮУ від 01 липня 2008 року з ТОВ "Юридичний консалтинг "ЛОКІС". Сплата за договором здійснена на підставі платіжного доручення № 129 від 03 липня 2008 року, що містяться у матеріалах справи, у розмірі 7620,00 грн.

В розумінні статті 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат відноситься оплата послуг адвоката, які підлягають сплаті при задоволенні позову відповідачем згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача витрат за юридичні послуги у сумі 7620,00 грн., підлягають задоволенню, виходячи з принципу розумності та справедливості, така ж позиція викладена у п. 10 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 04.03.1998 року № 02-5/78 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарсько процесуального кодексу України" (в редакції роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 року № 04-5/609 "Про внесення змін і доповнень і про визнання такими, що втратили чинність, деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України") зазначається, що витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справ у господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах.

У відповідності зі статтями 44, 49 Господарського процесуального кодексу України суд вважає необхідним витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Слобода-Тур" (61003, м. Харків, пров. Слюсарний, буд. 1/11, ) на користь Приватного підприємства "Мередіан - Дон" (83050, м. Донецьк, вул. Щорса, 24, р/р 58 в "Прокредит Банк" м. Донецьк, МФО 320981, ) 108840,00 грн. основного боргу, 7620,00 грн. витрат по сплаті юридичних послуг, 1165,00 грн. державного мита, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення підписано 29.09.2008 року.