ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

21.04.2008

Справа №2-30/1677-2008

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «K-TRADE LTD», м. Київ, пров. Новопечерський, 5.

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», м. Сімферополь, вул. Бела Куна, буд. 19, кв. 148 (факт.адреса: м. Сімферополь, вул. Гурзуфська, буд. 8, оф. 1).

Про стягнення 53840,22 грн.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача – Мельніченко, предст. за дов. від 28.08.2007р. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Суть спору: позивач – ТОВ «K-TRADE LTD», м. Київ - звернувся до господарського суду АР Крим з позовом про стягнення з відповідача ТОВ «Куллайн» 53840,22 грн., в тому числі заборгованості з орендної плати в сумі 227584,67 грн., 2611,96 грн. пені, індексу інфляції в розмірі 3176,09 грн., 467,50 грн. річних та судових витрат.

Заявою від 28.03.08р. позивач збільшив позовну вимоги та просить суд стягнути з відповідача 55090,54 грн. основної заборгованості, 3457,36 грн. пені, 696,79 грн. річних та 6352,17 грн. індексу інфляції.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договорам оренди №0111-С14 від 01.11.2006р. та №1502-С15 від 15.02.2007р., внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Представник відповідача у судове засідання жодного разу не з’явився, відзив та витребувані документи не представив, про день розгляду справи сповіщений належним чином: ухвали направлені на адресу його реєстрації рекомендованою кореспонденцією.

Згідно з довідкою Головного управління статистики в АР Крим від 27.03.2008р. № 05.3-5/1055 відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Куллайн» зареєстровано як юридична особа за юридичною адресою: м. Сімферополь, вул. Бєла Куна, буд. 19, кв. 148, за цією адресою були скеровані позов та ухвали господарського суду.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, суд вважає можливим розгляд справи за наявними в ній матеріалами. Інших доказів представлено в матеріали справи не було.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представника позивача, суд –

в с т а н о в и в:

01 листопада 2006р. ТОВ «Куллайн» (орендар) та ТОВ «K-TRADE LTD», м. Київ (орендодавець) уклали договір оренди приміщень (нерухомого майна) №0111-С14 (а.с. 12-17).

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. 283 Господарського кодексу України (далі – ГК України), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з п. 1 договору (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування окреме індивідуально визначене майно: складське приміщення літера «Р» (1) загальною площею 465,3 кв.м., розміщене за адресою: м. Сімферополь, вул. Крилова, 172.

Строк дії договору встановлений сторонами в п. 10 договору на термін з 01.11.2006р. по 28.10.2007р.

На підставі розділу 3 договору орендар зобов’язується сплатити за оренду нерухомого майна в розмірі 3187,30 грн. (з ПДВ) за місяць і не включає оплату спожитої електроенергії, спожитих теплоносіїв і водопостачання та інших витрат на утримання будівлі та прилеглої території. Оплата здійснюється на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Факт отримання майна у строкове платне користування (оренду) підтверджується двостороннім актом приймання-передачі приміщень від 01.11.2006р., який міститься в матеріалах справи (а.с. 18).

Додатковою угодою від 30.03.07р. до договору №0111-С14 від 01.11.2006р. було з 01.04.07р. збільшено орендну плату до 4773,98 грн. (з ПДВ) та продовжено строк його дії до 31.01.2009р. включно.

Крім того, 15 лютого 2007р. ТОВ «Куллайн» (орендар) та ТОВ «K-TRADE LTD», м. Київ (орендодавець) уклали договір оренди приміщень (нерухомого майна) №1502-С15 (а.с. 21-26).

Згідно з п. 1 договору (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) у користування окреме індивідуально визначене майно: складське приміщення літера «Н» (1) загальною площею 105,1 кв.м., розміщене за адресою: м. Сімферополь, вул. Крилова, 172.

Строк дії договору встановлений сторонами в п. 10 договору на термін з 15.02.2007р. по 11.02.2008р.

На підставі розділу 3 договору орендар зобов’язується сплатити за оренду нерухомого майна в розмірі 1600,00 грн. (з ПДВ) за місяць і не включає оплату спожитої електроенергії, спожитих теплоносіїв і водопостачання та інших витрат на утримання будівлі та прилеглої території. Оплата здійснюється на розрахунковий рахунок орендодавця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

Факт отримання майна у строкове платне користування (оренду) підтверджується двостороннім актом приймання-передачі приміщень від 15.02.2007р., який міститься в матеріалах справи (а.с. 27).

Додатковою угодою від 30.03.07р. до договору №1502-С15 від 15.02.2007р. було з 01.04.07р. збільшено орендну плату до 1920,00 грн. (з ПДВ) та продовжено строк його дії до 31.01.2009р. включно.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з двосторонніх актів про надання послуг по оренді приміщень по договорам №0111-С14 від 01.11.2006р. та №1502-С15 від 15.02.2007р. позивачу надавались послуги з оренди приміщень, їх охорони, послуги електропостачання, теплопостачання та водопостачання (а.с. 30-41, 66-68).

Таким чином, позивачем було надано послуг усього на суму 55090,54 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак до теперішнього часу свої зобов’язання по оплаті орендної плати та супутніх платежів відповідач не виконав, заборгованість становить 55090,54 грн., підтверджується матеріалами справи та підлягає стягненню в повному обсязі.

Крім того, позивач пред’явив до стягнення пеню в сумі 3457,36 грн. за період з 11.06.2007р. по 24.03.2008р. із розрахунку подвійної ставки НБУ, яка підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п. 9.3. договорів у випадку прострочення по сплаті орендних платежів, орендар сплачує пеню в розмірі потрійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення від суми боргу за кожний день прострочення.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пеня розрахована пеня у відповідності до ст. 232 ГК України із зазначенням періодів нарахування пені та дати виникнення зобов’язання (а.с. 66).

З приводу цього, суд вважає, що сплаті підлягає пеня за період з 11.06.2007р. по 31.12.2007р., як заявлено позивачем, по ставці НБУ 8,0 %, в сумі 1786,65 грн. та за період з 01.01.2008р. по 24.03.2008р. по ставці НБУ 10,00% в сумі 1670,71 грн.

Крім того, згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідач заявив вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 696,79 грн. та індексу інфляції в сумі 6352,17 грн. за період з 11.06.2007р. по 11.02.2008р., які підлягають задоволенню у повному обсязі.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 21 квітня 2008р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення оформлено та підписано 05 травня 2008р.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШІВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Куллайн», м. Сімферополь, вул. Бела Куна, буд. 19, кв. 148 (факт.адреса: м. Сімферополь, вул. Гурзуфська, буд. 8, оф. 1) (р/р 2300 в АКІБ «УкрСибБанк», м. Харків, МФО 351005, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «K-TRADE LTD», м. Київ, пров. Новопечерський, 5 (р/р 29 у КРД ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 322904, ) 55090,54 грн. заборгованості з орендної плати, 3457,36 грн. пені, 6352,17 індексу інфляції, 696,79 грн. річних, 655,97 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.