КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2008                                                                                           № 17/158

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин Н.В.

суддів:           Пашкіної С.А.

Малетича М.М.

при секретарі:           Царук І.О.

За участю представників:

Від позивача - Козленко О.В. (довір. б/н від 11.03.08р.);

Від відповідача - Роговенко Д.С. (довір. №50 від 25.01.08р.);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного страхового товариства "Вексель"

на рішення Господарського суду м.Києва від 26.05.2008

у справі № 17/158 (Кролевець О.А.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Гласс"

до                                                   Акціонерного страхового товариства "Вексель"

про                                                  стягнення 170582,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2008р. у справі №17/158 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного страхового товариства „Вексель” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” 110317 грн. 48 коп. страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції, 1026 грн. 5 коп. – 3% річних, 7047 грн. 83 коп. пені, 1183 грн. 92 коп. державного мита , 118 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову відмовлено. Повернуто з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” зайве сплачене держане мито в розмірі 500,01 грн., перераховане платіжним дорученням №24862 від 12.02.2008р.

Рішення суду першої інстанції грунтується на тому, що в рамках укладеного між позивачем та відповідачем генерального договору добровільного страхування вантажів та багажу №205-03/07 ЧК, об’єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника (позивача), що пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленими на страхуванням вантажами, позивач подав відповідачеві три заяви на добровільне страхування вантажів – скла, на підставі яких відповідачем видані страхові поліси.

Місцевий господарський суд зазначає про те, що у зв’язку з настанням страхових випадків позивач звернувся до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування, у відповідь на які АСК „Вексель” повідомила, що не визнає вказані випадки страховими. Оскільки відповідач у визначений договором та законом строк страхове відшкодування не виплатив і обґрунтованої відмови у її виплаті не надав, тому вимоги позивача, на думку суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції Акціонерне страхове товариство „Вексель” звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.04.2008р., прийняти нове рішення, яким в позові Товариству з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” відмовити.

В апеляційній скарзі відповідач вказує про те, що відповідно до ч.2 ст.18 Закону України „Про страхування”, факт укладення договору страхування може посвідчуватись страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договори страхування з позивачем були укладені у формі страхових полісів №№ 205-14/07, 205-15/07, 205-16/07. Відповідно до п.п. 4.1.1 та 4.1.2 Полісу страховими випадками є „Аварія” (схід рейок, катастрофа) за виключенням пожежі, вибуху, що виникли внаслідок такої аварії відповідно до умов п.п. 3.2.1-3.2.4 „Правил” та „Протиправні дії третіх осіб під час зберігання на складі, який кваліфікується як злочин згідно з Кримінальним кодексом України”.

Також в апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги відповідач стверджує, що окремі перевезення вантажів страхуються за окремими договорами страхування. Факт страхування на умовах, погоджених сторонами саме для даного перевезення, підтверджується відповідним страховим полісом. Оскільки договір страхування у формі страхового полісу, на думку відповідача, є окремим договором, то відповідно містить необхідні істотні умови. До вказаних умов відноситься зокрема і перелік страхових випадків.

В додатку до апеляційної скарги відповідач зазначає й про те, що відповідно до п.п.4.1.1 та 4.1.2 Полісів страхування страховими випадками є „Аварія (схід рейок, катастрофа) за виключенням пожежі, вибуху, що виникли внаслідок такої аварії відповідно до умов п.п. 3.2.1 3.2.4 „Правил” та „Протиправні дії третіх осіб під час зберігання на складі, який кваліфікується як злочин згідно з Кримінальним кодексом України”.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін колегія суддів встановила наступне.

25.05.2007р. між акціонерним страховим товариством „Вексель” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” укладений генеральний договір добровільного страхування вантажів багажу №205-03/07, об’єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника (позивача), що пов’язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленими на страхування вантажами.

На підставі заяв позивача на добровільне страхування вантажів – скла, відповідачем видані страхові поліси №205-14/07 від 25.05.2007р. на страхову суму 605995,00 грн., №205-15/07 від 30.05.2007р. на страхову суму 1351075,56 грн. та №205-16/07 від 31.05.2007р. на страхову суму 220957,92 грн., за якими позивач здійснив оплати страхових тарифів.

В березні 2008р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” звернулося з позовною заявою про стягнення з відповідача суми невиплаченого страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції у розмірі 110317,48 грн., 3% річних у розмірі 1206,55 грн., пені у розмірі 9058,33 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач в порушення п.7.1.3 договору не сплатив позивачеві суму страхового відшкодування за вантаж, який був пошкоджений при транспортуванні.

Оспорюваним рішенням місцевого господарського суду позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Оріон-Гласс” задоволено частково.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком Господарського суду міста Києва з наступних підстав.

Згідно з розділом 3 генерального договору добровільного страхування вантажів та багажу № 205-03/07 ЧК вантаж, який є застрахованим визначається заявою на страхування перевезення вантажу, яка є невід’ємною частиною даного генерального договору. Застрахованим вантажем є будь-який вантаж, незалежно від виду та категорії вантажу, країною-виробником якого є Китай, Туреччина. Умови перевезення вантажів – авто - вивіз/ввіз, морський та залізничний транспорт в міжнародному сполученні та в сполученні по Україні. Маршрути перевезень вантажів зазначаються в заяві на страхування кожного перевезення вантажів.

Договір страхування укладений на умовах „З відповідальністю за всі ризики”. На цих умовах відшкодовуються збитки, які сталися внаслідок випадковостей та небезпек при перевезенні (транспортуванні) вантажу, а саме: від пошкодження чи повної загибелі всього вантажу чи його частини по будь-якій причині, крім випадків, що виключають відповідальність страховика (згідно переліку обмежень страхування, наведеного в Розділі 5 цього договору). Збитки, витрати і внески по загальній аварії , встановлені у відповідності з договором перевезення та/чи діючими законами, що викликані необхідністю запобігти загибелі вантажу по будь-якій причині, крім випадків, що виключають відповідальність страховика (згідно переліку обмежень страхування, наведеного з розділі 5цього договору). Всі необхідні і доцільно проведені витрати по рятуванню вантажу, а також по зменшенню збитків.

Відповідно до п.6.1.3 договору страхова сума визначається на кожне перевезення (згідно інвойсної вартості вантажу, вартості транспортних витрат, митних витрат, витрат на навантажувально-розвантажувальні роботи та інших витрат, що пов’язані із здійсненням перевезення вантажу) та доводиться до Страховика в заяві на страхування кожного відправлення.

Відповідно до розділу 7 договору страховик зобов’язаний протягом 2-х робочих днів після отримання повідомлення від страхувальника про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів по своєчасній виплаті страхового відшкодування страхувальнику, у тому числі оформити „Страховий акт„. При настанні страхового випадку сплатити страхове відшкодування не пізніше 5 банківських днів з моменту оформлення „Страхового акту”. У разі невиконання страхувальником своїх обов’язків за договором, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Згідно з п.7.1.4 договору страхувальник має право на одержання страхового відшкодування в розмірі прямого збитку в межах страхової суми з урахуванням конкретних умов договору, на підставі страхового акту, складеного страховиком.

Розділом 9 договору визначений порядок виплати страхового відшкодування, відповідно до якого виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком згідно цього договору, умов правил АСТ „Вексель” №205 від 05.09.2005р. „Добровільне страхування вантажу та багажу” та чинного законодавства України на підставі заяви страхувальника та Страхового акту, оформленого страховиком (його представником) чи аварійним комісаром. Страховий акт оформлюється страховиком протягом 2-х робочих днів з моменту отримання всіх необхідних документів. Страхове відшкодування сплачується протягом 5-ти робочих днів з дня оформлення страхового акту.

Як зазначалось вище, відповідачем видані страхові поліси №205-14/07 від 25.05.2007р. на страхову суму 605995,00 грн., №205-15/07 від 30.05.2007р. на страхову суму 1351075,56 грн. та № 205-16/07 від 31.05.2007р. на страхову суму 220957,92 грн. Зазначені поліси видані відповідно до поданих позивачем заяв на добровільне страхування вантажів – скла (від 24.05.2007р. та від 30.05.2007р.)

Господарським судом міста Києва встановлено, що під час перевезення та розвантаження застрахований вантаж був частково знищений, про що складені акти експертизи №№В-736 від 27.07.2007р., №В-765/01 від 10.08.2007р., №В-764/02 від 10.08.2007р., №О-813 від 27.08.2007р., а також Аварійні акти про виявлення пошкоджень продукції (товару) при розпечатанні контейнерів №5/07 від 20.08.2007р., №4/07 від 09.08.2007р., №3/07 від 09.08.2007р. Копії зазначених документів знаходяться в матеріалах справи, а тому твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивачем не надано жодних документів (довідок компетентних органів) на підтвердження того, що сталися події, на які поширюється страховий захист, спростовуються матеріалами справи.

У зв’язку з настанням страхових випадків позивач звернувся до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування, у відповідь на які АСК „Вексель” повідомила, що не визнає вказані випадки страховими, оскільки страхувальником не було надано всіх необхідних документів.

На повторний лист позивача №118 від 21.08.2007р. відповідач листом №234 від 28.08.2007р. повідомив, що через велику суму виплата страхового відшкодування буде здійснена після розгляду всіх документів Головним відділенням АКС „Вексель” в м. Києві.

Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 988 Цивільного кодексу України страховик зобов'язаний:

1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування;

2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові;

3) у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Не заслуговують на увагу доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що відповідно до п.п.4.1.1 та 4.1.2 Полісів страхування страховими випадками є „Аварія (схід рейок, катастрофа) за виключенням пожежі, вибуху, що виникли внаслідок такої аварії відповідно до умов п.п. 3.2.1 3.2.4 „Правил” та „Протиправні дії третіх осіб під час зберігання на складі, який кваліфікується як злочин згідно з Кримінальним кодексом України”, таким чином добровільно погодивши виключний перелік страхових випадків страховими полісами, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.1 Генерального договору страхування № 205-03/07 від 25.05.2007р. об’єктом страхування є майнові інтереси позивача, що пов’язані із володінням, користуванням та розпорядженням заявленими на страхування вантажами. Згідно з п.4.1 зазначеного договору , генеральний договір страхування укладався на умовах „з відповідністю за всі ризики”.

Що ж до п.п.3.2.1 – 3.2.4 „Правил добровільного страхування вантажів та багажу №205 від 25.06.2007р., на які посилається відповідач в апеляційній скарзі то такі пункти в зазначених правилах взагалі відсутні, а тому не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.

Колегія суддів також приймає як доказ той факт, що позивач здійснив сплату страхових тарифів(копії платіжних доручень в матеріалах справи) по типах вантажу по всіх ризиках, зазначених у пунктах 3.4, 3.5 Правил.

Таким чином колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 100486,32 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п.11.1 договору за невиконання чи неналежне виконання зобов’язання за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 110317,48 грн., а також 3% річних в розмірі 1026,55 грн.

Відповідно до ст.992 Цивільного кодексу України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача й пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.08.2007р. по 08.02.2008р., що становить 7047,83 грн., що узгоджується з п.11.3 договору.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на оплату юридичних послуг за договором №07/07 про надання юридичних послуг від 05.11.2007р. та додатковою угодою №1 від 27.12.2007р. до нього в розмірі 50000 грн., то такі не підлягають задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази того, що позивачем дійсно понесені такі витрати.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва по справі № 17/158 від 26.05.2008р.відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного страхового товариства „Вексель”

залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2008р. у справі № 17/158 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 17/158 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Капацин Н.В.

Судді                                                                                          Пашкіна С.А.

Малетич М.М.

22.09.08 (відправлено)