СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

11.03.2008

Справа №2-7/2081-2008А

За позовом: Сільськогосподарського
товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба народів» (97012,
Красногвардійський район, с. Петрівка, ідентифікаційний код 03759079)

До відповідача: Державного
реєстратора Красногвардійської районної державної адміністрації
ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

Про спонукання до виконання певних
дій.

Суддя господарського суду АР Крим І. І.
Дворний

Секретар судового засідання В. Є. Євген'єва

представники:

Від позивача -  Вашатко Л. С., предс., дов. №299 від
29.01.2007 р.

Від відповідача  - ОСОБА_1., держ. реєстратор, дов. №71-я від
01.07.2004 р.

Суть адміністративної  справи:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Дружба народів» звернулося до Господарського суду
АР Крим з позовом до Державного реєстратора Красногвардійської районної
державної адміністрації ОСОБА_1, в якому просить зобов'язати відповідача
провести державну реєстрацію змін до установчих документів позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем було відмовлено від проведення державної реєстрації змін до
установчих документів Сільськогосподарського товариства з обмеженою
відповідальністю «Дружба народів» через відсутність нотаріального посвідчення
підписів засновників (учасників) в установчих документах Позивач вважає, що
вказана відмова не відповідає положенням чинного законодавства та фактичним
обставинам справи, оскільки установчі документи були підписані всіма учасниками
СТОВ «Дружба народів» (за винятком 3 осіб, які померли) та їх підписи були
посвідчені нотаріально. Позивач зазначив, що збори засновників СТОВ «Дружба
народів» були правомочні, позаяк на них були присутні більше ніж 96% голосів, а
отже підстави для відмови у проведенні державної реєстрації відсутні.

Відповідач проти позову заперечував
та пояснив, що подані позивачем для реєстрації змін и до установчих документів
не були підписані всіма учасниками товариства, що є порушенням положень статті
87 Господарського кодексу України та статті 7 Закону України «Про господарські
товариства» та, згідно зі статтею 29 Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», є підставою для відмови в
проведенні державної реєстрації змін до установчих документів.

У судовому засіданні представник
позивача надав суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно якої просить
зобов'язати Державного реєстратора Красногвардійської районної державної
адміністрації провести державну реєстрацію змін до установчих документів СТОВ
«Дружба народів» шляхом реєстрації статуту позивача в новій редакції. Вказана
заява була прийнята судом до розгляду.

Оскільки матеріали справи в
достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, підстав для відкладення
розгляду справи судом не вбачається.

Розгляд справи відкладався у
порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши
пояснення представників сторін, суд

встановив:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю «Дружба народів» було зареєстровано в якості
юридичної особи рішенням Красногвардійської районної державної адміністрації
від 01.03.1995 р., про що свідчить довідка Головного управління статистики в АР
Крим №48-121.38/342 (а. с. 24).

15.12.2007 р. були проведені збори
учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю
«Дружба народів», що підтверджується відповідним протоколом №14 (а. с. 6-18). В
участі у зборах були зареєстровані учасники в кількості 96,8939%, тобто, згідно
з п. 11.3 Статуту позивача, збори були повноважними. На вказаних зборах, серед
іншого, було прийнято рішення про внесення змін до установчих документів СТОВ
«Дружба народів». Протокол зборів був підписаний головою зборів ОСОБА_2. та
секретарем ОСОБА_3. та посвідчений приватним нотаріусом Красногвардійського
районного нотаріального округу ОСОБА_4.

Проте, після звернення позивача до
державного реєстратора з проханням провести державну реєстрацію змін до
установчих документів (нової редакції Статуту), останнім подані документи були
залишені без розгляду на підставі того, що документи не відповідають вимогам,
які встановлені частиною 5 статті 8 Закону України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Так, вказаною нормою передбачено,
що установчі документи юридичної особи, а також зміни до них, викладаються
письмово, прошиваються, пронумеровуються та підписуються засновниками
(учасниками) або уповноваженими особами, якщо законом не встановлено інший
порядок їх затвердження. Підписи засновників (учасників) або уповноважених осіб
на установчих документах повинні бути нотаріально посвідчені. У випадках, які
передбачені законом, установчі документи повинні бути погоджені з відповідними
органами державної влади. Внесення змін до установчих документів юридичної
особи оформляється окремим додатком або викладенням установчих документів у
новій редакції. На титульній сторінці додатка до установчих документів
юридичної особи робиться відмітка про те, що зазначені документи є невід'ємною
частиною відповідних установчих документів.

При цьому, державний реєстратор
посилається на частину 1 статті 87 Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники)
розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма
учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх
затвердження. Відповідач зазначає, що відповідно до частини 1 статті 7 Закону
України «Про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих
документах товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають
державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної
реєстрації товариства.

Однак, суд не може погодитися з
правомірністю вказаних тверджень відповідача, оскільки стаття 7 Закону України
«Про господарські товариства» передбачає лише порядок державної реєстрації змін
до установчих документів, але не встановлює вимоги до їх форми, тобто зазначена
норма поширює свою дію виключно на органи реєстрації.

Суд звертає увагу на те, що
спеціальним законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної
реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, є Закон України
«Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». В свою
чергу, у вищевказаній частині 5 статті 8 цього Закону не передбачена
обов'язковість підписання внесених змін до установчих документів всіма
учасниками.

Порядок проведення державної
реєстрації змін до установчих документів юридичної особи встановлений статтею
29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців». При чому, частиною 11 вказаної статті передбачений вичерпний
перелік підстав, за умови наявності яких державний реєстратор має право
залишити без розгляду документи, які подані для проведення державної реєстрації
змін до установчих документів юридичної особи:

- документи подані за неналежним
місцем проведення державної реєстрації;

- документи не відповідають
вимогам, які встановлені частинами першою, другою, четвертою, п'ятою та сьомою
статті 8, частиною п'ятою статті 10 та частиною двадцятою статті 22 цього
Закону;

- документи подані не у повному
обсязі;

- документи подані з порушенням
строку, який встановлено частиною одинадцятою статті 37 цього Закону;

- документи подано особою, яка не
має на це повноважень;

- до державного реєстратора
надійшло рішення суду щодо заборони у проведенні реєстраційних дій.

Отже, вказаною нормою не
передбачена можливість залишення без розгляду державним реєстратором отриманих
документів через їх непідписання всіма учасниками (ст. 87 ЦК України).

У той же час, статтею 59 Закону
України «Про господарські товариства» передбачено, що до компетенції зборів
товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах
"а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41
цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і
порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання
товариством частки учасника;

в) виключення учасника з
товариства;

г) визначення форм контролю за
діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних
контрольних органів.

З питань, зазначених у пунктах
"а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні
питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо
за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

З решти питань рішення приймається
простою більшістю голосів.

Відповідно до п. «б» ч. 5 ст. 41
Закону до компетенції загальних зборів належить внесення змін до статуту
товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу.

Причому, згідно зі статтею 60
Закону, загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів. Брати участь у зборах з правом дорадчого голосу можуть
члени виконавчих органів, які не є учасниками товариства. Учасники зборів, які
беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має
кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

За таких обставин, враховуючи те,
що загальних зборах позивача були присутні 96,8939 % учасників, вказані збори є
повноважними, а прийняті на них рішення - легітимними. Отже, будь-які перешкоди
для проведення державної реєстрації змін до установчих документів були
відсутні, через що залишення відповідачем без розгляду поданих СТОВ «Дружба
народів» документів суд визнає неправомірним.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування і їх
посадови особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. На думку суду,
це положення кореспондується зі статтями 1 і 8 Конституції України, які
визначають Україну як правову державу та закріплюють державний принцип
верховенства права.

Відповідно ст. 55 Конституції
України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом
засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з частиною 2 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового
провадження.

Причому, під суб'єктом владних
повноважень, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, розуміється орган державної
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший
суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 КАС України
справи щодо оскарження дій або бездіяльності посадових чи службових осіб
місцевих органів виконавчої влади розглядаються і вирішуються місцевим
загальним судом як адміністративним судом або окружним адміністративним судом
за вибором позивача.

Частиною 2 статті 1 Закону України
«Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація
є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої
влади.

Згідно з п. 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку
діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні
справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського
процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній
інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами
Кодексу адміністративного судочинства України. Отже, вказаний спір підлягає
вирішенню Господарським судом АР Крим.

Частиною 3 статті 105 КАС України
передбачено, що адміністративний позов може, у тому числі, містити вимоги про
зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 162
КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може, зокрема,
прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії.

З урахуванням
вищевикладеного, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають
захисту саме шляхом спонукання відповідача провести державну реєстрацію змін до
установчих документів СТОВ «Дружба народів» шляхом реєстрації статуту позивача
в новій редакції.

Оскільки п. 2 ч. 3 розділу VІІ КАС
України передбачено, що розмір судового збору визначається відповідно п. п. б
п. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що дорівнює
3,40 грн., зайве сплачене держмито у сумі 81,60 грн. підлягає поверненню
позивачу з Державного бюджету України, відповідно до п. 1 ст. 8 Декрету КМУ
“Про державне мито” за його заявою.

У порядку п. 3 ст. 160, п. 4 ст.
167 Кодексу адміністративного судочинства України вступна та резолютивна
частини постанови оголошені та підписані у судовому засіданні 11.03.2008 р.
Повний текст постанови складений та підписаний 17.03.2008 р.

Приймаючі до уваги
викладене, керуючись ст. ст. 158 - 163, п. 4 ст. 167   Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Державного
реєстратора Красногвардійської районної державної адміністрації
ОСОБА_1(АДРЕСА_1) провести державну реєстрацію змін до установчих документів
Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба народів»
(97012, Красногвардійський район, с. Петрівка, ідентифікаційний код 03759079)
шляхом реєстрації статуту в новій редакції.

3. Стягнути з Державного бюджету
України (р/р 0002 в банку одержувача: Управління держказначейства в
АР Крим, МФО 824026, одержувач: Держбюджет, м. Сімферополь, ОКПО 34740405) на
користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба
народів» (97012, Красногвардійський район, с. Петрівка, ідентифікаційний код
03759079) 3,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Виконавчий лист видати після вступу
постанови в законну силу за заявою сторони, на користь якої ухвалено рішення.

Судом роз'яснено сторонам положення
ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України,  відповідно якої Постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У разі неподання заяви про
апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її
проголошення.

Якщо після подачі заяви про
апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону
силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в
порядку і строки, передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Дійсну Постанову направити на
адресу сторін рекомендованою кореспонденцією.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний
І.І.