КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2008                                                                                           № 05-5-28/3009

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Корсака В.А.

суддів:           Коршун Н.М.

Авдєєва П.В.

За участю представників:

від позивача: Сухаренко Н.В. – представник за довіреністю,

від відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастернет КВ"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 27.03.2008

у справі № 05-5-28/3009 (Копитова О.С.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастернет КВ"

до                                                   ДП СП у формі ТОВ "НТТ"

про                                                  стягнення 6489,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. по справі № 05-5-28/3009 позовну заяву було повернуто без розгляду на підставі пунктів 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою та просить її скасувати, оскільки вважає, що вона прийнята по неповно з’ясованим обставинам з порушенням норм процесуального права.

Відповідачем не надано відзив на апеляційну скаргу.

Відповідачем не використано наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Розглянувши апеляційну скаргу та перевіривши підстави відмови щодо прийняття позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, колегія прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а позовна заява разом з доданими до неї матеріалами - направленню до суду першої інстанції для розгляду по суті, з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. по справі №05-5-28/3009 повернуто без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „Мастернет КВ” до Дочірнього підприємства спільного Українсько-Американського підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю „НТТ” про стягнення 6489 грн. на підставі пунктів 4, 6 статті 63 ГПК України з посиланням на те, що не подано доказів сплати державного мита в установленому порядку та не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду та вважає його помилковим з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито” із позовних заяв майнового характеру сплачується державне мито у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.14 Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту „Зараховано в доход бюджету ______крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Як вбачається з платіжних доручень №22 від 18.07.2007р. та №24 від 14.08.2007р. позивачем було сплачено державне мито всього у розмірі 102 грн.

Крім того, на зворотній стороні вказаного платіжного доручення є напис (помітка) Київської обласна філії Акціонерно-комерційного банку „УКРСОЦБАНК” у м. Києві, що держмито в сумі 68,04 та 33,96 грн. перераховано в бюджет повністю. Цей напис скріплений першим і другим підписами начальника відділення та начальника бек-офісу бізнесів і відтиском печатки банку.

Однією з основних умов, за якої господарський суд приймає заяву до розгляду, є факт надходження державного мита до державного бюджету України, а у разі виникнення сумнівів щодо надходження і зарахування державного мита до державного бюджету господарський суд вправі витребувати від позивача відповідне підтвердження територіального органу казначейства, якому державне мито перераховано.

Відповідно до пункту 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.57 ГПК України до позовної заяви було додано документ, який підтверджує відправлення відповідачу копії позовної заяви , а саме: фіскальний чек №5612 від 15.08.2007р., виданий поштовим відділенням КМД “Укрпошта” К-37.

Висновок суду першої інстанції про те, що такий фіскальний чек не є належними доказом, є помилковим.

Згідно з п. 3.3 Роз’яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/289 від 18.09.97р. “Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України” зазначено, що відсутність опису вкладення до листа не тягне за собою наслідків у вигляді повернення позовної заяви, оскільки згідно з пунктом 78 Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1155, листи, бандеролі і посилки приймаються з таким описом лише за бажанням відправника, тому у господарського суду відсутні правові підстави спонукати відправників до обов'язкового оформлення описів вкладення.

Фіскальний чек (квитанція) є доказом надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів. Якщо у суду виник сумнів щодо його достовірності чи він дійшов висновку про недостатність такого доказу, то суд може витребувати додаткові докази на підставі ст.38 ГПК України, але не має законних підстав для повернення позовної заяви (Постанова Верховного суду України від 25.11.2003р.).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви було додано документи, які підтверджують відправлення.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що застосування судом першої інстанції пунктів 4, 6 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є безпідставним, тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „Мастернет КВ” підлягає задоволенню.

За таких обставин, Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2008р. по справі №05-5-28/3009 слід скасувати, а матеріали справи направити на розгляд по суті до Господарського суду м. Києва.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Мастернет КВ” - задовольнити.

2.          Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2007р. по справі №05-5-28/3009 - скасувати.

3.          Матеріали справи №05-5-28/3009 передати на розгляд по суті до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Коршун Н.М.

Авдєєв П.В.