ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.08 Справа № 14/85

За первісним позовом: приватного підприємства “Дистриб’юторська компанія “Мінеральні води Буковини”, м. Київ

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрон-С", м. Львів

Про: стягнення 27806,54 грн. збитків

та

За зустрічним позовом : товариства з обмеженою відповідальністю “Мікрон-С”, м.Львів

до відповідача : приватного підприємства “Дистриб”юторська компанія “Мінеральні води Буковини”, м.Київ

Про : стягнення 10 120,2 грн. штрафних санкцій

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар Митник Ю.

За участю представників сторін:

від позивача –Житарюк І.Т. - керівник

від відповідача –Ясеницький Є.І. –представник

Суть спору: приватне підприємство “Дистриб’юторська компанія “Мінеральні води Буковини”, м. Київ, звернулось із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Мікрон-С", м. Львів, про стягнення 27806,54 грн., з яких 7785,14 грн. –відсотки за банківський кредит за період з 02.03.2007 р. по 31.07.2007 р.; 2787 грн. –різниця у вартості виготовлення прес-форми; 17234,40 грн. –пеня за період з 20.04.2007 р. по 09.10.2007 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мікрон-С", м. Львів, звернулось із зустрічним позовом до приватного підприємства “Дистриб’юторська компанія “Мінеральні води Буковини”, м. Київ, про стягнення 10120,20 грн. штрафних санкцій за не складання та не підписання акта прийому-передачі за період від 09.06.2007 р. по 17.09.2007 р.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.03.2008 р. було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 06.05.2008 р.. В судовому засіданні 06.05.2008 р. оголошувалась перерва до 16.05.2008 р.. За клопотанням представника позивача за первісним позовом, яке поступило до суду 06.05.08 р, здійснювалося фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу., а саме : програмно-апаратного комплексу “Оберіг”. Розгляд справи неодноразово відкладався з мотивів, зазначених в ухвалах суду від 16.05.2008 р., 26.05.2008 р., 13.06.2008 р.. За згодою сторін строки вирішення спору продовжувались

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов”язки, згідно із ст.ст..20, 22 ГПК України. Заяви про відвід судді від сторін не надходили.

В судових засіданнях представник позивача первісний позов підтримав, а зустрічний заперечив з мотивів, зазначених у позовній заяві, поясненнях поданих до справи в процесі її розгляду. Ствердив, що 20.03.2007 р. між сторонами був укладений договір №9-07, за яким відповідач зобов’язався розробити технічну документацію та виготовити видувну форму ПЕТ-пляшки. Позивач вчасно сплатив аванс, однак, відповідач виготовив товар із запізненням на 17 діб. Крім того, у виробі виявлено заводський брак, у зв’язку із чим 17.05.2007 р. прес-форму відправили відповідачу на усунення недоліків протягом 5 днів. Однак, недоліки усунуті не були, у зв’язку із чим 13.08.2007 р. позивач відмовився від договору. У той же час, 27.05.2007 р. позивач був вимушений укласти договір на виготовлення аналогічної прес-форми із заводом “Полімаш”, вартість роботи якого на 2787 грн. була дорожчою. Крім того, внаслідок порушення умов договору відповідачем позивач не отримав очікуваного прибутку через втрату сезону найбільшого продажу вод, не зміг розрахуватись за отриманий кредит. Зустрічний позов вважає безпідставним.

Представник відповідача первісний позов заперечив, а зустрічний підтримав з мотивів, зазначених у відзиві, поясненнях, зустрічній позовній заяві. Ствердив, зокрема, що договір між сторонами за характером є договором поставки. Прес-форма була передана позивачу лише 17.05.2007 р. у зв’язку із невчасним наданням позивачем вихідних даних та погодження креслень лише 22.04.2007 р. Посилаючись на ст. 621 ЦК України вважає, що позивач не мав права повертати прес-форму, а міг вимагати лише усунення дефектів. Ствердив про повідомлення позивача про завершення усунення дефектів та протиправну відмову позивача прийняти форму. Зустрічний позов просить задовольнити, стягнувши з позивача суму штрафних санкцій на підставі п. 2.1. договору.

В судовому засіданні 01.07.2008 року представник ТзОВ “Мікрон-С” уточнив, що по зустрічному позову просить стягнути з позивача суму штрафних санкцій на підставі п.1.2 договору.

Представник відповідача за зустрічним позовом відзиву на зустрічний позов не подав, у засіданні 01.07.2008 року ствердив про ненадходження по місцю знаходження приватного підприємства “Дистриб”юторська компанія “Мінеральні води Буковини”, а саме на адресу: м,Київ, вул..Ризька, 16/68 від ТзОВ “Мікрон-С” копії зустрічної позовної заяви.

Доводи відповідача за зустрічним позовом судом відхилено, оскільки до зустрічного позову товариством “Мікрон-С” долучено належні і допустимі докази в підтвердження надіслання копії зустрічної позовної заяви саме у справі № 14/85 по місцю знаходження приватного підприємства “Дистриб”юторська компанія “Мінеральні води Буковини”: м.Київ, вул..Ризька,16/68. Зазначена адреса вказана у первісному позові самим приватним підприємством, зазначена ( як місцезнаходження останнього) у Статуті приватного підприємства, підтверджується Довідкою Головного управління статистики у м.Києві ( Відділ статистики у Шевченківському районі) за № 3220 від 24.10.06 р , копія якої знаходиться у справі. Окрім того, на зазначену адресу в ході розгляду справи надсилалась позивачу за первісним позовом кореспонденція суду ( ухвали по справі) і, як вбачається з матеріалів справи, отримувалась останнім. Зазначену адресу, як місцезнаходження приватного підприємства, представник “Дистриб”юторської компанії “Мінеральні води Буковини” підтвердив в засіданні 01.07.08 р. В ході розгляду справи представник приватного підприємства не звертався до суду із заявою про уточнення позову щодо місцезнаходження приватного підприємства чи з клопотанням про надіслання кореспонденції на іншу адресу.

Належних і допустимих доказів ( зокрема від відділення поштового зв”язку у м.Києві) про ненадходження по місцю знаходження приватного підприємства від товариства “Мікрон-С” зустрічної позовної заяви - відповідачем за зустрічним позовом суду не подано.

Відповідно до ст..75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 01.07.2008 року, за згодою представників сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Судом повідомлено сторони про строки оформлення та підписання рішення відповідно до ст..84 ГПК України –до 5 днів.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.

20.03.2007 р. між позивачем (покупець) та відповідачем (постачальник) був укладений договір № 9-07. Не зважаючи на найменування у договорі сторін, зазначений договір носить характер не договору поставки, а договору підряду, що випливає з його змісту. Згідно із договором постачальник зобов’язався розробити технічну документацію (креслення або ескіз з деталізацією розмірів, зазначенням матеріалу) на видувну форму (комплект) ПЕТ-пляшки об’ємом 1,5 л. згідно ескізів та установочних розмірів наданих покупцем; виготовити одну видувну форму (комплект) згідно затвердженої сторонами технічної документації; встановити та налагодити роботу даної видувної форми (п. 1.1.), а покупець зобов’язався одночасно з підписанням даного договору надати постачальнику для погодження загальний ескіз пляшки для розробки та виготовлення постачальником видувної форми; на протязі одного робочого дня з дати підписання договору оплатити 100% передоплати в сумі 10 020 грн.; на протязі одного робочого дня затвердити надану постачальником технічну документацію; прийняти дану видувну форму, скласти та підписати акт прийому-передачі (п. 1.2.). При цьому, у відповідності до п. 5.1. договору, у разі несвоєчасного виконання зобов’язань за п.1.1, 1.2,2.1 даного договору, сторони сплачують штрафні санкції в розмірі 1% від вартості договору за кожен день прострочення.

Як випливає з платіжного доручення №14 від 21.03.2007 р. на суму 10020 грн., позивач належним чином та у встановлений строк виконав свій обов’язок по проведенню передоплати, передбачений в п. 1.2. договору.

Однак, належних доказів виконання позивачем умов цього договору в частині надання відповідачеві необхідних для розробки технічної документації ескізів та установочних розмірів, суду не надано. З матеріалів справи вбачається, що передбачена в п. 1.2. договору технічна документація була затверджена сторонами лише 22.04.2007 р., що підтверджується позначеною датою її погодження і підписання. Не надано також належних доказів виконання позивачем п. 1.2. договору щодо одночасної із підписанням договору передачі відповідачу погодженого загального ескізу пляшки для розробки та виготовлення видувної форми. При цьому, посилання на обмін сторонами попередніми ескізами до уваги не приймається, оскільки зазначений договір не пов’язує юридичних наслідків із фактом чи датою передачі попередніх непогоджених ескізів.

У відповідності до п. 2.1. договору, постачальник зобов’язався виконати зазначені в п. 1.1. договору роботи на протязі 30 днів з дати отримання коштів на розрахунковий рахунок. Однак, у вказаний строк свої обов’язки відповідач не виконав. Як вбачається з накладної №2, відповідач передав позивачу Фому видувну ПЕТ-пляшки 1,5 л вартістю 10020 грн. лише 07.05.2007 р. Водночас, твердження відповідача про прострочення кредитора, що виявилось у невчасному наданні вихідних даних, погодженого ескізу, установочних розмірів тощо. знаходять підтвердження у матеріалах справи.

Згідно із ст. 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. При цьому, якщо кредитор не вчинив дій, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Зі змісту накладної №2 від 07.05.2007 р. вбачається прийняття позивачем товару без зауважень, у т.ч. щодо строку виконання. Таким чином, прес-форма була виготовлена та передана позивачу без протермінування, а відтак позовні вимоги в частині стягнення пені за не поставку прес-форми не підлягають задоволенню. При цьому, подальше повернення прес-форми у зв’язку із неналежною якістю не тягне за собою визнання неякісної прес-форми непереданою, оскільки такий наслідок не передбачений законом чи договором.

Наслідки передачі неякісної роботи є іншими, ніж наслідки її невиконання та встановлені в ст. 858 ЦК України та в розділі 4 договору № 9-07.

Відповідач у зустрічному позові просить стягнути з позивача пеню за порушення строків складання та підписання акту приймання-передачі. Хоча визнаний сторонами факт передачі прес-форми відбувся 07.05.2007 р., відповідач просить стягнути пеню за період з 09.06.2007 р. по 17.09.2007 р., обґрунтовуючи цей період врахуванням інтересів позивача за зустрічним позовом щодо покриття ним витрат на виготовлення прес-форми.

Суд розглядає справу у межах позовних вимог. Однак, наявність передбачених законом підстав для задоволення зустрічного позову не була доведена суду у встановленому порядку належними доказами. Пункт 5.1. договору № 9-07 передбачає відповідальність за несвоєчасне виконання зобов’язань, а не за сам факт їх порушення. Пункт 1.2., встановлюючи обов’язок позивача скласти та підписати акт приймання-передачі, не встановлює строку виконання такого зобов’язання. У відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Вимог скласти акт приймання-передачі відповідач позивачу не заявляв, такі докази у матеріалах справи відсутні. При цьому, суд враховує ту обставину, що накладна №2 від 07.05.2007 р. підтверджує ті самі обставини, що й нескладений акт приймання-передачі та додатково до цього є первинним бухгалтерським документом. З врахуванням наведеного, зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти –вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

У відповідності до умов договору, форма, яка виготовляється, повинна відповідати вимогам покупця, вимогам і нормам технічної документації постачальника та державним стандартам на аналогічну продукцію (п. 4.1.). Претензії по якості пред’являються протягом десяти днів з моменту введення видувної форми в експлуатацію та підписання сторонами акту прийому-передачі (п. 4.2.). У випадку виявлення дефектів виробничого характеру у період гарантійної експлуатації (24 місяці), покупець зобов’язаний негайно повідомити про виявлений дефект продавця та скласти відповідний акт (п. 4.3.). Продавець зобов’язаний у п’ятиденний термін за власний рахунок виправити виявлений дефект, а у разі незгоди з фактом що дефект є виробничим, в той самий термін передати видувну форму на технічну експертизу (п. 4.5.).

З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечується, що передана позивачу прес-форма була неналежної якості, що підтверджується актом про виявлені виробничі дефекти обладнання (прес-форми) від 08.05.2007 р., із яким беззастережно погодився відповідач, що вбачається із відповідного напису. Таким чином, як випливає з акту, сторонами було визнано ту обставину, що виявлені дефекти не піддаються виправленню на місці використання та унеможливлюють виготовлення якісних виробів. Зазначене спростовує посилання відповідача на безпідставність повернення прес-форми в цілому замість звичайного усунення її недоліків. У відповідності до ч. 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк, пропорційного зменшення ціни роботи, відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

З видаткової накладної (повернення) №ВП-0000002 від 17.05.2007 р. вбачається, що неякісна прес-форма була без заперечень отримана назад відповідачем. У відповідності до п. 4.5. договору, така форма підлягала виправленню до 23.05.2007 р.. Однак, доказів усунення недоліків та надання позивачу якісної прес-форми суду не надано. Посилання відповідача на власні листи не заслуговують на увагу як такі, що не відповідають матеріалам справи та не містять доказів як їх відправки, так і їх отримання позивачем. Водночас, вимагаючи стягнення з відповідача пені за не поставку прес-форми, позивач не заявляв позовних вимог про стягнення пені за порушення строку усунення недоліків переданої прес-форми. Заяв у порядку ст. 83 ГПК України про вихід за межі позовних вимог не поступало.

Сторони обумовили строк дії договору до 20.04.2007 р. але до повного виконання сторонами зобов’язань, з правом сторони розірвати договір, повідомивши про це другу сторону (п. п. 7.1., 7.2.). У відповідності до ч. 3 ст. 858 ЦК України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків.

Однак, повернувши прес-форму на доопрацювання позивач не відмовився від договору та не повідомляв про це відповідача. У той же час, 17.05.2007 р., тобто, до спливу встановленого в п. 4.5. договору №9-07 строку на усунення недоліків відповідачем, позивач (покупець) уклав договір купівлі-продажу №73 з ТзОВ “Полімаш” (продавець), згідно із яким продавець зобов’язався продати, а покупець належним чином одержати та сплатити за 2-х позиційну прес-форму для видуву ПЕТ-пляшок 12807 грн. (що на 2787 грн. перевищує вартість аналогічної роботи відповідача). Зазначена сума була сплачена позивачем, що підтверджується платіжними дорученнями №46 від 21.05.2007 р. та №64 від 12.06.2007 р.. З видаткової накладної №ПМ-0000251 від 27.06.2007 р. вбачається, що прес-форма ПЕТ на суму 12807 грн. була отримана позивачем у ТзОВ “Полімаш” без зауважень.

Позивач просить стягнути з відповідача в якості збитків різницю у вартості прес-форми в розмірі 2787 грн.. Однак, наявність передбачених законом підстав не була доведена суду у встановленому порядку належними доказами. Зокрема, не було доведено факт відмови позивача від договору із відповідачем станом на дату укладення договору купівлі-продажу №73 із ТзОВ “Полімаш”, як і факт укладення такого договору власне на запобігання збиткам чи власне у зв’язку із порушенням зобов’язання відповідачем. Такий договір було укладено до настання терміну усунення недоліків, передбачених в п. 4.5. договору №9-07 (23.05.2007 р.), а тому станом на дату укладення такого договору порушення відповідачем зобов’язання щодо усунення недоліків не настало. У відповідності до ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору та вправі укладати одночасно декілька договорів щодо тотожного предмету із різними контрагентами. Однак, у даному випадку зв’язок укладення позивачем договору купівлі-продажу №73 із порушенням зобов’язання щодо усунення недоліків відповідачем не вбачається, як і вимушеність понесення цих витрат власне у зв’язку із порушенням зобов’язання відповідачем. Доказів використання тим самим позивачем свого права, передбаченого у ч. 1 ст. 852 ЦК України суду не надано, позивач на цю обставину не посилався. Згідно із ч. 1 ст. 852 ЦК України, якщо б підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник мав би право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. Позивач скористався своїм правом та прийняв рішення направити прес-форму на доопрацювання, що підтверджується матеріалами справи.

Отримані від позивача кошти відповідач повернув 25.07.2007 р. у повному розмірі, що підтверджується відповідною банківської випискою.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 7785,14 грн. збитків, понесених позивачем в якості сплати відсотків за банківський кредит за період з 02.03.2007 р. по 31.07.2007 р. і які, за твердженням позивача, не настали б при своєчасному виконанню зобов’язання відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, договір кредитної лінії № 4566001 між позивачем (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк “Експобанк” (банк) 28.02.2007 р., тобто, до дати укладення договору №9-07 від 20.03.2007 р. із відповідачем. У відповідності до вказаного договору, банк відкрив позичальнику кредитну лінію і надавав кредити, заборгованість за якими не перевищує 250000 грн. (п. 1.1.). Кредитна лінія відкривається на придбання основних засобів, вантажного автомобіля та поповнення обігових коштів (п. 1.3.). При цьому, строк дії кредитної лінії встановлено з 28.02.2007 р. по 19.02.2010 р. (п. 1.2.). Позивач ствердив, що розрахунок із відповідачем він здійснював позиченими коштами, однак, належних доказів цього не надав. Крім цього, не доведено у встановленому порядку належними доказами, що заявлена сума 7785,14 грн. була сплачена позивачем внаслідок порушення зобов’язання відповідачем. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно із ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов’язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків доказується кредитором. Однак, такий розмір не був доведений суду у встановленому порядку. Посилаючись на неодержання доходу, позивач, тим не менш, вимог про його відшкодування не заявляв.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Однак, факт понесення позивачем збитків у заявленому розмірі внаслідок порушення відповідачем зобов’язання не доведений суду у встановленому порядку належними доказами.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що у первісному і у зустрічному позовах слід відмовити.

Судові витрати покладаються на позивачів за первісним та зустрічним позовами.

Рішення оформлене і підписане відповідно до вимог ст..84 Господарського процесуального кодексу України 04 липня 2008 року.

04 липня 2008 року рішення, відповідно до вимог ст..87 ГПК України розіслано сторонам по справі.

Окрім того, приватному підприємству “Дистриб”юторська компанія “Мінеральні води Буковини” разом із рішенням надсилається копія технічного запису судового процесу, відповідно до задоволеного судом клопотання приватного підприємства від 06.05.2008 року.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання приватного підприємства ДК “Мінеральні води Буковини” про надання йому копій протоколів судових засідань, оскільки відповідно до положень ст..81-1 ГПК України такі дії суду не передбачено. Натомість, відповідно до ст..81-1 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право знайомитись з протоколами судових засідань. Однак, із клопотаннями про ознайомлення з протоколами судових засідань, позивач до суду не звертався.

Керуючись ст. ст. 32,33,34,36, 43,49,60, 75, 81-1, 82, 84, 85 ГПК України, суд,-

В и р і ш и в:

1.          У первісному позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача по первісному позову.

2.          У зустрічному позові відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача за зустрічним позовом.

Суддя