РІШЕННЯ

"11" квітня 2008 р.

Справа № 5/4-289

Господарський суд Тернопільської
області

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю
"Стеллар ЛТД", вул. Гріга, 3, м.Тернопіль

до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

За
участю представники від:

Позивача: Кудінов В.В. -
представник (дов. від 23.01.2006р.)

Відповідача: ОСОБА_1         - підприємець

Суть справи
:

В розпочатому судовому
засіданні представникам сторін роз'яснено права і обов'язки, передбачені
ст.ст.20, 22, 81-1 ГПК України.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стеллар ЛТД" звернулося в господарський суд з
позовом про стягнення з  Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 3037грн.33коп., із них
2050грн.00коп. боргу, 331грн.23коп. штрафних санкцій, 116грн.42коп. - 3%
річних, 539грн.68коп. інфляційних нарахувань.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
посилається на невиконання відповідачем умов угоди №18 від 29.11.2005р. щодо
надання позивачу маркетингових послуг по дизайну та друку календарів на 2006
рік, у зв'язку з чим на підставі ч. 3 ст. 612 ЦК України відмовився від
прийняття виконання останнім зазначених зобов'язань і запропонував відповідачу
повернути суму попередньої оплати  в
розмірі 2050,00грн., і оскільки останній суму попередньої оплати послуг не
повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення   даної суми, а також про стягнення відповідно
інфляційних нарахувань, річних та штрафних санкцій за прострочення виконання
грошових зобов'язань приватним підприємцем ОСОБА_1.

Відповідач в судовому засіданні
21.03.2008р. проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що умови договору він
виконав повністю, товар поставив в термін, визначений усною домовленістю, проте
доказів поставки немає, оскільки не виписував накладних чи будь яких інших
документів, які б підтверджували передачу товару позивачу.

Сторони звернулися до суду з клопотанням
про продовження строку розгляду справи, що не суперечить вимогам п.4ст.69 ГПК
України, а відтак за згодою сторін строк розгляду справи продовжується на один
місяць. І для надання сторонам можливість надати суду додаткові докази, які
обґрунтовують відповідно їхні вимоги і заперечення в судовому засіданні в
порядку ст. 77 ГПК України  оголошувалася
перерва з 21.03.2008р. до 12год.30хв. 11.04.2008р.

Після перерви представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і зазначив, що
згідно чинного законодавства первинним документом, який дає право на отримання,
передачу товару є накладна,  чи інший
документ, який підтверджує передачу товару, відповідачем не було надано
будь-якого документу, який би свідчив про передачу календарів позивачу, також зауважив,
що товариством не видавало жодних довіреностей на отримання від відповідача
матеріальних цінностей на виконання угоди №18 від 29.11.2005р., що підтверджує
те, що СПД ОСОБА_1 маркетингові послуги згідно даного договору не надавалися, а
тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов (лист б/н
та б/д) та у судовому засіданні заперечив проти позову і зазначив що календарі
він особисто передавав позивачу в строки які були обумовлені сторонами усно, а
саме до 10.01.06р., позивач календарі прийняв, але документи про передачу не
оформлялися і не підписувалися, оскільки між сторонами на той час існували
дружні відносини, що базувалися на взаємоповазі та довірі. Також відповідач
додав, що всю суму передоплати, яку отримав від позивача, витратив на
виготовлення  та замовлення календарів, а
саме на оплату послуг друкарні.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,
господарським судом встановлено наступне:

-          29 листопада 2005
року між сторонами укладено угоду №18, згідно з умовами якої Замовник (позивач
по справі) доручив, а Виконавець (відповідач по справі) зобов'язався надати
маркетингові послуги по дизайну та друку календаря на 2006 на кошти Замовника
загальною вартістю 4100,00грн за умови 50% передоплати, при цьому сторони
домовились, що маркетингові послуги Виконавець має надати до кінця 2005р.

-          Відповідно до ч.
1 ст.  901 ЦК України  за
договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

-          Відповідно до
вимог ст.ст. 509, 526, 525 Цивільного кодексу України, в силу зобов'язання одна
сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Одностороння відмова
від зобов'язання, або одностороння зміна його
умов не допускається.

-          Як слідує з
матеріалів справи, а саме: платіжного доручення № 768 від 29.11.2005р., позивач
на виконання умов договору здійснив попередню оплату за маркетингові послуги в
сумі 2050,00грн.

-          Відповідно до приписів ст. 612
Цивільного кодексу України боржник, вважається таким, що прострочив, якщо він
не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк,
встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника
виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

-          позивач стверджує, що відповідачем до
кінця 2005 року зобов'язання щодо виготовлення (дизайну та друку) календарів
відповідно до договору не виконані, воно втратило для позивача інтерес, і
останній на підставі ч. 3 ст. 612 ЦК України звернувся до відповідача з вимогою
(лист №407 від 20.02.2006р.) повернути суму попередньої оплати, однак
відповідач станом на день пред'явлення позову суми попередньої оплати не
повернув, у зв'язку з чим на ним рахується заборгованість в сумі 2050грн.00коп.

-          За загальним
правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка
посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів
розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні
факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також
відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує
заперечення проти позову.

-          В порушення вимог
ст.ст.33,34 ГПК України відповідачем не надано належних і допустимих доказів в
обґрунтування тверджень щодо передачі позивачу календарів на виконання умов
угоди №18 від 29.11.2005р. або повернення попередньої оплати в сумі
2050грн.00коп., тому  слід вважати, що за
ним рахується борг в сумі  2050грн.00коп.

-          Крім того, згідно
ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який  прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний
сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу  інфляції за весь час  прострочення, що за період, який зазначений
позивачем: з березня по грудень 2007р. становить 314,00грн. та 3% річних від
простроченої суми, що за період з 01.03.2007р. по 01.01.2008р. становить
116,42грн.

-          Позов в частині
стягнення 225,68грн. інфляційних нарахувань заявлений безпідставно і
задоволенню не підлягає.

-          Не підлягають
задоволенню і позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій
в розмірі 331,23грн., оскільки такі нараховані позивачем на підставі ст. 231
Господарського кодексу України, яка передбачає застосування штрафних санкцій у
разі   якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить
до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням
державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок
Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту,

При таких
обставинах  та відповідно до вимог
ст.ст.33.34 ГПК України, ст.ст.509, 525, 526, Цивільного кодексу України позов
в частині стягнення 2050,00грн. боргу, 314,00грн. інфляційних нарахувань,
116,42грн. -3% річних підлягає задоволенню як обґрунтовано заявлений і не
спростований відповідачем належними і допустимими доказами.

Державне мито і
витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, згідно ст. 49
ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 84, 85 ГПК
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
код НОМЕР_1  на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Стеллар ЛТД", вул. Гріга, 3, м.Тернопіль,
код 32578150 -2050грн.00коп. боргу, 314грн.00коп. інфляційних нарахувань,
116грн.42коп. -3% річних,  83грн.30коп.
витрат по сплаті державного мита, 96грн.63коп. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати
після набрання рішенням суду законної сили.

4.          В решті позову
-відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання
протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення
„____”________2008р.  через місцевий
господарський суд.

Суддя