ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

02.09.2008

Справа №2-25/6514-2008

За позовом Кримського республіканського підприємства «ПП ВКГ м. Красноперекопськ», м. Красноперекопськ, вул.. Привокзальна, 13

До відповідача Організація АР Крим «Товариство Червоного Хреста України», м. Сімферополь, вул.. Кірова, 1

Про стягнення 5361,53 грн. та штрафу у розмірі 268,08 грн.

Суддя Копилова О.Ю.

Представники:

Від позивача – Ібрагімов Р.І., представник, дов. № 699 від 21.09.2007 року

Від відповідача – Баучкин В.І., голова

Обставини справи:

Позивач – Кримське республіканське підприємство «ПП ВКГ м. Красноперекопськ» звернулось до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача - Організація АР Крим «Товариство Червоного Хреста України», просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 5361,53 грн. та штраф у розмірі 268,08 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, у порушення взятих на себе зобов’язань за договором № 312 від 01.01.2006 року на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків до комунальної каналізації, з січня 2008 року припинив оплату послуг, що надаються, у зв’язку з чим виникла заборгованість в сумі 5361,53 грн.

15.07.2008 року сторони заявили клопотання про продовження строку вирішення даного спору відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач заперечує проти позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, просить суд в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду АР Крим від 15.07.2008 року строк вирішення даного спору продовжено за клопотанням сторін, відповідно до ст.. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд –

ВСТАНОВИВ:

01.01.2006 року між Красноперекопським виробничим підприємством водопровідно – каналізаційного господарства (Міський водоканал) та Організацією АР Крим «Товариство Червоного Хреста України» (абонент) укладений договір № 312 на відпуск води з комунального водопроводу та прийом стоків до комунальної каналізації, відповідно до п. 1 якого визначений перелік послуг, які надаються абоненту водоканалом.

У відповідності до п. 3 договору, розрахунки за воду та прийняті стоки здійснюються згідно затверджених тарифів у розмірі за 1 м.куб. води, що відпускається, та за 1 м.куб. відведених стоків з урахуванням податку на додану вартість. Загальна сума за даним договором орієнтовано складає 634,62 грн. на місяць.

Так, пунктом 4 договору встановлено, що рахунки за водопостачання та водовідведення підлягають оплаті абонентом в п’ятиденний строк після їх пред’явлення Міським водоканалом, але не пізніше 25 числа поточного місяця. Абонент зобов’язаний здійснювати оплату платіжним дорученням або іншим способом за письмовим погодженням з Міським водоканалом. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок або дата внесення готівки до каси Міського водоканалу.

Крім того, абз. «б» п. 4 договору встановлено, що за відмову повністю або частково оплатити рахунок з абонента стягується штраф у розмірі 5% суми заборгованості, від оплати якої він відмовився.

У відповідності до пункту 5 договору, тарифи на використання води з комунального водопроводу та прийом стоків до каналізації встановлюються у відповідності з чинним законодавством без яких – небудь додаткових погоджень з абонентом розмірів цих тарифів та строків їх введення.

04.01.2008 року позивач направив на адресу відповідача припис стосовно погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення до 15.01.2008 року в сумі 2747,50 грн.

Вказаний припис (вих.. № 8 від 04.01.2008 року) отримано відповідачем 10.01.2008 року, про що свідчить відповідна відмітка (а.с. 7).

Крім того, позивачем, 21.05.2008 року було направлено на адресу відповідача акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.12.2007 року по 30.04.2008 року, відповідно до якого, станом на 01.05.2008 року, заборгованість відповідача склала 5361,53 грн. (а.с.8-10).

Відповідно до ст.. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, суму боргу відповідачем оплачено не було.

Згідно до ст.. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 268,08 грн.

Дійсно, абз. «б» п. 4 договору встановлено, що за відмову повністю або частково оплатити рахунок з абонента стягується штраф у розмірі 5% суми заборгованості, від оплати якої він відмовився.

Відповідно до ст.. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно до п. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, суд погоджується з розрахунком штрафу, здійсненого позивачем.

Крім того, суд вважає за необхідне зауважити наступне щодо тверджень відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач зазначив у відзиві на позов про те, що позивач у односторонньому порядку змінив тарифи на відпуск води з комунального водопроводу та прийом каналізаційних стоків, тобто застосував для відповідача тарифи за другою групою споживачів, як для промислових підприємств, чим, як вважає відповідач, порушив ст.. 525 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Алу, слід звернути увагу на те, що у відповідності до пункту 5 договору, тарифи на використання води з комунального водопроводу та прийом стоків до каналізації встановлюються у відповідності з чинним законодавством без яких – небудь додаткових погоджень з абонентом розмірів цих тарифів та строків їх введення.

Щодо віднесення відповідача до іншої категорії споживачів, суд звертає увагу на наступне.

Рішенням Красноперекопської міської ради від 22.02.2008 року «Про вартість послуг з водопостачання та водовідведення для загального залу міської бані» на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» для загального залу міської бані з оплати послуг з водопостачання та водовідведення встановлений тариф, який застосовується для першої групи споживачів (населення).

30.04.2008 року за № 1965 Красноперекопською міжрайонною прокуратурою винесений Протест на рішення Красноперекопської міської Ради від 22.02.2008 року № 31 «Про вартість послуг з водопостачання та водовідведення для загального залу міської бані», відповідно до якого Красноперекопський міжрайонний прокурор вимагав рішення Красноперекопської міської ради від 22.02.2008 року «Про вартість послуг з водопостачання та водовідведення для загального залу міської бані» скасувати як незаконне.

Вказаний протест мотивований тим, що дане рішення Красноперекопської міської ради в частині встановлення тарифу доля першої групи споживачів не відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає скасуванню за тими підставами, що згідно ст.. 28 п. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування погоджують тарифи з підприємствами та організаціями комунальної власності, а також управліннями цих об’єктів. Однак, Кримське республіканське підприємство «ВПВКГ м. Красноперекопськ» не знаходиться у комунальній власності Красноперекопської міської ради.

Крім того, згідно чинного законодавства України до першої групи споживачів відноситься населення, неприбуткові організації, громадські організації та інші відносяться до другої групи споживачів.

Таким чином, як вказано у протесті прокурора, рішення Красноперекопської міської ради від 2.02.2008 року «Про вартість послуг з водопостачання та водовідведення для загального залу міської бані» є втручанням до господарської діяльності та ущемляє економічні інтереси Кримське республіканське підприємство «ВПВКГ м. Красноперекопськ».

Так, рішенням Виконавчого комітету Красноперекопської міської ради за № 112 від 23.05.2008 року, рішення Виконавчого комітету Красноперекопської міської ради від 22.02.2008 року № 31 «Про вартість послуг з водопостачання та водовідведення для загального залу міської бані» скасовано.

Отже, суд вважає твердження відповідача необгрунтованими.

Враховуючи ті обставини, що відповідачем не виконуються належним чином умови та взяті на себе зобов’язання за договором, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України оплата держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу підлягає покладанню на відповідача.

У судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України 10.09.2008 року.

З огляду на викладене, керуючись, ст. ст. 44-49, 82-84, 85 Господарського процесуального Кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Організації АР Крим «Товариство Червоного Хреста України» (м. Сімферополь, вул.. Кірова, 1, рахунок № 001 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 02940256) на користь Кримського республіканського підприємства «ПП ВКГ м. Красноперекопськ» (м. Красноперекопськ, вул.. Привокзальна, 13, рахунок № 6951 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 05450363) 5361,53 грн. заборгованості та штраф у розмірі 268,08 грн.

3.          Стягнути з Організації АР Крим «Товариство Червоного Хреста України» (м. Сімферополь, вул.. Кірова, 1, рахунок № 001 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 02940256) на користь Кримського республіканського підприємства «ПП ВКГ м. Красноперекопськ» (м. Красноперекопськ, вул.. Привокзальна, 13, рахунок № 6951 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 05450363) 102,00 грн. державного мита.

4.          Стягнути з Організації АР Крим «Товариство Червоного Хреста України» (м. Сімферополь, вул.. Кірова, 1, рахунок № 001 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 02940256) на користь Кримського республіканського підприємства «ПП ВКГ м. Красноперекопськ» (м. Красноперекопськ, вул.. Привокзальна, 13, рахунок № 6951 в КРФ АКБ «Укрсоцбанк» м. Сімферополь, МФО 324010, ЗКПО 05450363) 118,00 грн. витрат на інформаційно – технічне забезпечення суового процесу.

5.          Видати накази після набуття рішенням законної чинності.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Копилова О.Ю.