ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.05.08 р.                     Справа № 10/76

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Богатиря К.В.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом закритого акціонерного товариства “Горлівський машинобудівник” м. Горлівка ()

до відповідача державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров ()

про стягнення 143248,80 грн..

за участю представників сторін:

від позивача: Гордієнко Н.Я. за довіреністю № 502/2082 від 28.12.2007 р.

від відповідача: Костенко В.О. за довіреністю № 13 від 10.01.2008 р.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява закритого акціонерного товариства “Горлівський машинобудівник” м. Горлівка до державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров про стягнення 143248,80 грн.

Ухвалою суду від 16.03.2007 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 10/76.

Розпорядженням голови господарського суду Донецької області від 18.09.2007 року справу № 10/76 передано на розгляд судді Богатир К.В.

Ухвалою суду від 11.10.2007 р. строк вирішення спору було продовжено на два місяці до 18.01.2008 р..

Ухвалою суду від 08.11.2007 р було зупинено провадження по справі № 10/76 та призначено судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручено Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової економічної експертизи.

Ухвалою суду від 12.05.2008 р. провадження по даній справі було поновлено.

У судовому засіданні позивачем та відповідачем було заявлено клопотання про ведення судового засідання без здійснення технічної фіксації, у зв’язку з чим відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснювалося фіксування судового процесу. Судом, відповідно до вимог статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази та заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Із пояснень сторін вбачається, що позивачем за договором № 116/048 від 21.07.2003 р. було поставлено відповідачу вугільний комбайн УКД-300.00.00.000-01/01 зав. № 5. Копія цього договору додана до матеріалів справи.

Вказаний комбайн був оснащений двома електродвигунами ЕКВ4-150 зав. № 8211, зав. № 8222, у комплекті запасних деталей комбайну знаходився крім того електродвигун ЕКВ4-150 зав. № 8221. Вказаний вугільний комбайн було введено відповідачем в експлуатацію у січні 2004 р.

Однак, згідно пояснень відповідача в період гарантійної експлуатації вищевказаного комбайну електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8222 вийшов з ладу. Тому його було повернено позивачу для ремонту або заміни. Позивач комісією у складі спеціалістів підприємства встановив, що причиною виходу з ладу цього електродвигуна було порушення відповідачем п. 2.3.5. керівництва з його експлуатації. За результатами обслідування вказаного електродвигуна було складено акт від 02.04.2004 р., копія якого додана до матеріалів справи.

Тому, 10.01.2004 р. позивачем було поставлено ДП „Шахта ім. А.Г. Стаханова” новий електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8137 згідно товарної накладної № 073237 від 10.01.2004 р., однак його кріплення за заявою відповідача не співпадали із кріпленнями неробочого електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8222, тому заміна двигуна № 8222 на двигун № 8137 відповідачем фактично не була проведена.

Позивачем згідно товарної накладної № 072493 від 05.02.2007 р. було поставлено відповідачу інший електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8147 разом з кабелем управління КГШР5х2х2,5 замість несправного електродвигуна зав. № 8222.

При цьому електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8137 відповідачем не був повернутий позивачу, вказаний факт підтверджується відповідачем у судовому засіданні.

Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України „Про реорганізацію ВО „Красноармійськвугілля” від 04.02.2003 р. № 48 ВО „Красноармійськвугілля” та ДП „Шахта ім. А.Г. Стаханова” були реорганізовані шляхом їх злиття та створення на їх базі ДП „Красноармійськвугілля” (відповідач у даній справі).

30.04.2004 р. позивачем було виставлено відповідачу до сплати рахунок фактуру № 2/700 на суму 143248,80 грн. за електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8147, поставлений на заміну несправного електродвигуна зав. № 8222, та за неповернутий електродвигун ЕКВ4-150УБ зав. № 8137, а також кабель управління КГШР5х2х2,5.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 того ж Кодексу зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Позивач в якості вимоги на оплату додатково направляв відповідачу претензію № 50-2/1938 від 02.11.2006 р., копія якої разом з поштовими квитанціями про її фактичне відправлення додана до позовної заяви.

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення 143248,80 грн. заборгованості за поставлені, але не оплачені згідно пред’явленого до сплати рахунку-фактури № 2/700 від 30.04.2004 р. за два електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8137, №8147 та кабель КГШР5х2х2,5. Свої позовні вимоги позивач не пов’язує з виконанням сторонами умов договору № 116/048 від 21.07.2003 р., а вважає поставку спірних електродвигунів позадоговірною, яка відбувалася на підставі усної домовленості сторін згідно товарних накладних та виставленого рахунку на оплату, який до теперішнього часу відповідачем не сплачений. У товарних накладних та рахунку – фактурі відсутні будь-які посилання на договір № 116/048 від 21.07.2003 р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву за вих. № 812 від 25.05.2007 р., у якому виставлену до сплати позивачем згідно вищевказаного рахунку суму у розмірі 143248,80 грн. не визнає, вважає, що поставку електродвигунів ЕКВ4-150УБ зав. № 8137, №8147 було здійснено взамін несправного електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8222, який вийшов з ладу у період гарантійної експлуатації вугільного комбайну УКД-300.00.00.000-01/01 зав. № 5 з вини постачальника або завода-виробника, тобто така заміна повинна бути безкоштовною для замовника за рахунок постачальника.

Однак, будь-які доказів у підтвердження обставин виходу з ладу електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8222 у період гарантійної експлуатації вказаного комбайну та комплектуючого до нього обладнання у зв’язку з заводським браком до суду відповідач не надав, посилався на вилучення цих документів органами прокуратури.

Згідно листів Красноармійського міжрайонного прокурора документи, які були вилучені у відповідача та приєднані як речові докази до матеріалів кримінальної справи № 67-1779, дійсно тривалий час знаходилися у Донецькому науково-дослідному інституті судових експертиз на дослідженні.

Також відповідач надав до суду відзив від 10.05.2007 року, в якому вказує на пропуск строку позовної давності позивачем та з цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

У зв’язку з різним тлумаченням сторонами одних й тих же обставин у даній справі, що стосуються фактичної поставки електродвигунів позивачем та їх отримання відповідачем, наявності заборгованості відповідача перед позивачем за поставлені двигуни, суд керуючись статтею 41 Господарського процесуального кодексу призначив судову бухгалтерську експертизу, проведення якої доручив Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Так, в результаті проведеного експертом дослідження встановлено, що у первинних документах позивача взаємовідносини між ним та відповідачем з поставки електродвигунів значаться відображеними:

-          згідно товарної накладної № 073237 від 10.01.2004 р., де значиться вантажовідправник: ЗАТ „Горлівський машинобудівник”, а одержувач: ДП „Шахта Стаханова”, значиться відображено поставку електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8137 на суму 49150,00 грн.;

-          згідно довіреності серії ЯЖФ № 909912 від 05.02.2004 р., яка значиться виданою ДП „Красноармійськвугілля” ВП „Шахта ім. А.Г. Стаханова” на отримання від ЗАТ „Горлівський машинобудівник” запасних частин до УКД-300 у кількості 15 штук, значиться, що отримання цінностей – без оплати;

-          згідно товарної накладної № 073493 від 05.02.2004 р., де значиться вантажовідправник: ЗАТ „Горлівський машинобудівник”, а одержувач: ДП „Шахта Стаханова”, відображено поставку електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8147 та кебеля КГШР5х2х2,5 у кількості 450 штук на підставі довіреності серії ЯЖФ № 909912 від 05.02.2004 р.;

-          згідно рахунку-фактури № 2/700 від 30.04.2004 р. та податкової накладної № 2/700 від 30.04.2004 р., де значиться вантажовідправник (продавець) ЗАТ „Горлівський машинобудівник”, а платник (покупець) ДП „Шахта Стаханова” наведено номенклатуру поставки продукції – два електродвигуна ЕКВ4-150УБ вартістю без ПДВ – 70224,00 грн., та 49150,00 грн., разом з ПДВ 143248,80 грн.

Будь-які інші документи сторонами експерту на дослідження представлені не були.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта є належним доказом при вирішенні господарського спору.

Згідно статті 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевказаний висновок експерта та інші матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заборгованість у сумі 143248,80 грн. за поставлені, але не оплачені згідно пред’явленого до сплати рахунку-фактури № 2/700 від 30.04.2004 р. два електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8137, №8147 та кабель КГШР5х2х2,5 підтверджується первинними документами позивача у повному обсязі.

Стосовно заперечень відповідача на позовні вимоги, то суд їх до уваги не приймає, тому як вони не підтверджуються належними доказами. Так, у наданих Красноармійською міжрайонною прокуратурою на вимогу суду копіях документів з кримінальної справи № 67-1779 відсутні будь-які дефектні акти, акти обстеження, будь-яке листування, що відбувалося між сторонами з приводу виходу з ладу саме електродвигуна ЕКВ4-150УБ зав. № 8222 з вини постачальника або завода-виробника у період гарантійного обслуговування вугільного комбайну УКД-300.00.00.000-01/01 зав. № 5.

Стосовно застосування позовної давності до позовних вимог, то суд вважає що позивач не пропустив встановлений законом трирічний строк позовної давності у зв’язку з наступним: у товарних накладних, за якими здійснювалися прийом-передача товару від позивача відповідачу не зазначені будь-які дані щодо ціни на товар та його повної вартості (накладна № 073493 від 05.02.2004 р.). У товарній накладній № 073237 від 10.01.2004 року зазначена тільки ціна на товар без вказівки чи включено в дану ціну ПДВ. За вказаних обставин відповідач фактично не мав можливості виконувати розрахунки за отриманий товар згідно ст. 692 ЦК України відразу після його отримання. Будь-яких доказів фактичного отримання відповідачем рахунку-фактури № 2/700 від 30.04.2004 року позивач до суду не надав і тільки претензією № 50-2/1938 від 02.11.2006 року, до якої була додана копія вказаного рахунку-фактури, позивач фактично пред’явив відповідачу конкретні грошові вимоги на суму 143248,80 грн. Поштові квитанції від 03.11.2006 року підтверджують фактичне відправлення вказаної претензії на адресу відповідача та його відокремленого підрозділу “Шахта ім. А.Г. Стаханова”. З врахуванням поштового перебігу відповідач отримав письмові вимоги позивача у листопаді 2006 року. Саме з цього періоду у відповідача перед позивачем настав строк виконання грошових зобов’язань та повинен відраховуватися строк позовної давності. Позовна заява надійшла до суду у березні 2007 року, тобто до закінчення вказаного строку.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищевказане, позовні вимоги закритого акціонерного товариства “Горлівський машинобудівник” м. Горлівка до державного підприємства “Красноармійськвугілля” м. Димитров про стягнення 143248,80 грн. підлягають задоволенню.

До матеріалів справи долучені також документи, що підтверджують вартість проведеної судової економічної експертизи, а саме: рахунок № 257 від 26.02.2008 р. на суму 1501,44 грн. Вказану суму експертній установі позивач та відповідач не оплатили.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з задоволенням позовних вимог та наявністю вини відповідача у виникненні спору суд покладає судові витрати, в тому числі витрати на проведення вказаної судової експертизи, на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12; 32-34; 36; 42; 43; 44; 49; 82-85; 115; 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з державного підприємства “Красноармійськвугілля” (юридична адреса: 85322, Донецька обл., м. Димитров, вул. Ватутіна,1; ; розрахунковий рахунок 0953 в Димитрівському відділенні ПІБ України м. Димитров, МФО 334806) на користь закритого акціонерного товариства “Горлівський машинобудівник” (юридична адреса: 84603, м. Горлівка, Донецька обл., вул. Катеринича, 1; ; розрахунковий рахунок 260023833 в ДОД ВАТ „Райффайзен банк „Аваль” м. Донецьк, МФО 335076) суму боргу 143248,80 грн., витрати на сплату державного мита в сумі 1432,49 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн.

Стягнути з державного підприємства “Красноармійськвугілля” (юридична адреса: 85322, Донецька обл., м. Димитров, вул. Ватутіна,1; ; розрахунковий рахунок 0953 в Димитрівському відділенні ПІБ України м. Димитров, МФО 334806) на користь Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз (юридична адреса: 83102, м. Донецьк, вул. Лівенка, 4; ; розрахунковий рахунок 0122 в ГУДК у Донецькій області; МФО 834016) вартість проведеної судової економічної експертизи у сумі 1501,44 грн.

У судовому засіданні 21.05.2008 р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний судом 26.05.2008 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя