ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.08                                                                                           Справа№ 3/187А

Суддя Н.Березяк при секретарі І. Торська розглянула матеріали справи

За позовом: ДП „Стрийський вагоноремонтний завод”, м. Стрий

До відповідача: ДПІ у Стрийському районі

Про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення №/0 від 03.06.2008 року.

В судове засідання з’явились:

від позивача: Васьків І.В., Пронюк В.В. - представники

від відповідача: Андрейків Ю.Я. - представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки, передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України.

Суть спору: Подано позов ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” до ДПІ у Стрийському районі про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення №/0 від 03.06.2008 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

Відповідач позов не визнає з підстав і мотивів викладених у письмовому запереченні на позовну заяву.

В судовому засіданні 11.09.2008 року було оголошено перерву до 29.09.2008 року.

В продовженому судовому засіданні 29.09.2008 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

ДПІ у Стрийському районі було проведено планову виїзну документальну перевірку ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. За результатами перевірки складено Акт №842/23-4/20770332 від 21.05.2008 року. На підставі зазначеного Акту податковою інспекцією 03.06.2008 року було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу визначено податкове зобов’язання за платежем –збір за забруднення навколишнього природного середовища в розмірі 979,00 грн. з них 653,00 грн. –основний платіж та 326,00 грн. –штрафна санкція.

Своє рішення податковий орган мотивує тим, що позивачем порушено п.3, 4, 6 Порядку встановлення нормативів збору на забруднення навколишнього природного середовища, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.1999 року № 303 (із змінами та доповненнями) та п.1.4, п.3.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України та ДПА України від 19.07.1999 р. за № 162/379 (із змінами та доповненнями).

ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” не погоджується із зазначеним вище податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою його оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем на підставі акту перевірки №842/23-4/20770332 від 21.05.2008 року, в якому зафіксовано порушення позивачем :

- п п.3, 4, 6 Порядку встановлення нормативів збору на забруднення навколишнього природного середовища та п.1.4, п.3.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати збору за забруднення навколишнього природного середовища, а саме позивачем занижено суму збору за забруднення навколишнього природного середовища на 652,50 грн. в ІV кварталі 2006 року та в І кварталі 2007 року. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на ту обставину, що відповідно до Журналу обліку відпрацьованих люмінесцентних ламп, який ведеться на підприємстві перевіркою встановлено, що за перевіряємий період з 01.10.2006 року по 31.12.2007 року згідно даних первинного обліку, а саме: накладних на внутрішнє переміщення матеріалів типової форми М-11, передано на склад на зберігання 105 штук відпрацьованих люмінесцентних ламп.

Доводи відповідача не обґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до п.2 Порядку №303 установлення нормативів збору за забруднення навколишнього природного середовища і справляння цього збору, об’єктами для нарахування збору, якого такий збір сплачується за:

- викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин (далі –викиди) стаціонарними та пересувними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об'єкти (далі –скиди);

- розміщення відходів.

Об’єкт для нарахування екозбору виникає у того підприємства, що безпосередньо спалює паливо.

Згідно статті 31 Закону України „Про відходи” (від 05.03.98 р. № 187/98-ВР) затверджено відповідний Порядок № 1218, який покладає обов'язок щодо їх розроблення, затвердження і перегляду на органи Мінприроди на місцях.

Положеннями статті 1 цього Закону передбачено, що відходи –це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення, яких їх власник має позбутися шляхом утилізації або видалення.

Пунктом 8 Порядку № 1218 передбачено, що власники відходів, для яких платежі за розміщення відходів усіх класів небезпеки не перевищують 10 гривень на рік, власники побутових відходів, котрі уклали договори на розміщення відходів із підприємствами комунального господарства, і власники відходів, які отримали ліцензію на збирання та заготівлю окремих видів відходів як вторсировини, звільняються від отримання лімітів на утворення та розміщення відходів.

Відповідно до листа Міністерства економіки України №14-6/134 від 16.02.2000 року та листа Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №4914-к/26-11/11/115-11 від 14.05.2003 року, обсяги відходів, які передані на договірних засадах іншим суб’єктам господарської діяльності, вже не є власністю підприємства і не повинні враховуватись у розрахунку збору за забруднення навколишнього середовища.

Як вбачається із матеріалів справи, ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” згідно договорів № 313/06 від 02.02.2006 року та № 209/07 від 02.01.2007 року передало відпрацьовані люмінесцентні лампи в кількості 220 штук НТП „Галекоресурс” для їх знешкодження (а.с.9,10), а отже у ДП „Стрийський вагоноремонтний завод” об’єкт для нарахування збору за забруднення навколишнього середовища не виникає.

Згідно із вимогами ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову. В порушення зазначеної норми відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79, 86,158-163, 167, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у Стрийському районі №/0 від 03.06.2008р.

3. Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 30.09.2008р.

Суддя                                                                                                     Березяк Н.Є.