ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"29" січня 2008 р. Справа № А5/379-07

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом

Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа”, м. Біла Церква

до

Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, м. Біла Церква

третя особа

Закрите акціонерне товариство “Білоцерківська теплоелектроцентраль”, м. Біла Церква

про

визнання неправомірними дій та скасування постанови

за участю представників:

позивача:

Колесник Т. А. –дов. від 08.01.2008 р. № 012

відповідача:

Омельчук В. А. –дов. від 30.07.2007р.

третьої особи:

не з’явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

обставини справи:

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” (далі –позивач) до Міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції (далі –відповідач) за участю третьої особи - Закритого акціонерного товариства “Білоцерківська теплоелектроцентраль” про визнання неправомірними дій відповідача щодо винесення постанови від 19.07.2007р. про стягнення з боржника виконавчого збору та скасування зазначеної постанови.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач безпідставно виніс оскаржувану постанову, якою стягнув з боржника виконавчий збір, оскільки підприємство виконало виконавчий документ самостійно в добровільному порядку.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач позов не визнав з підстав, викладених у запереченнях від 12.11.2007р. № 31267, які зводяться до того, що всі дії останнього щодо примусового виконання виконавчого документу, зокрема, щодо винесення оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, відповідають вимогам Закону України “Про виконавче провадження”, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, пояснень щодо заявлених вимог не надав.

Згідно з частиною 2 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Беручи до уваги, що господарський суд повідомив третю особу про розгляд справи належним чином, що підтверджується повістками про виклик в судове засідання, тому суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, суд

встановив:

Постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 29.08.2005р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничука І. М. № 3557 від 09.08.2005р. про стягнення з КП “Білоцерківтепломережа” на користь ЗАТ “Білоцерківська теплоелектроцентраль” 4041099,83 грн. та встановлено боржнику строк для добровільного виконання виконавчого напису нотаріуса до 05.09.2005р.

У відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець у 3 - денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення –п’ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору.

Судом встановлено, що виконавче провадження постановою від 15.11.2005р. було зупинено в зв’язку зі зверненням державного виконавця до суду. Постановою від 21.12.2005р. виконавче провадження поновлено та постановою від 21.12.2005р. виконавче провадження вдруге зупинено в зв’язку з тим, що позивач –боржник 28.11.2005р. внесений до реєстру підприємств паливо-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до вимог Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливо-енергетичного комплексу” до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно –енергетичного комплексу.

Згідно з абз. 6 п. 3.7 ст. 3 Закону України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно –енергетичного комплексу” на строк участі підприємства паливно –енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку встановленому Законом України “Про виконавче провадження”.

Отже з 15.11.2005р. виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Мельничука І. М. № 3557 від 09.08.2005р. про стягнення з КП “Білоцерківтепломережа” на користь ЗАТ “Білоцерківська теплоелектроцентраль” 4041099,83 грн. зупинено. Належних доказів поновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса відповідач суду не надав. Постанова від 24.07.2007р., на яку посилається останній не може бути доказом поновлення виконавчого провадження, оскільки згідно її резолютивної частини поновлене виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 13.04.2007р. за № 174/9-06.

Як вбачається з листа Закритого акціонерного товариства “Білоцерківська теплоелектроцентраль” № 1135/04 від 27.06.2007р., який був отриманий Державною виконавчою службою у місті Біла Церква 27.06.2007р., про що свідчить відтиск печатки відповідача на зазначеному листі, позивач у справі повністю погасив заборгованість перед третьою особою в добровільному порядку.

Погашення заборгованості позивача перед третьою особою також підтверджується постановою відповідача від 30.07.2007р., згідно якої виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3557 від 09.08.2005р. про стягнення з КП “Білоцерківтепломережа” на користь ЗАТ “Білоцерківська теплоелектроцентраль” 4041099,83 грн. закінчено в зв’язку з погашенням зазначеної заборгованості.

До винесення постанови про закриття виконавчого провадження відповідач, не поновлюючи виконавче провадження, яке було зупинено постановою від 21.12.2005р., виніс постанову від 19.07.2007р. про стягнення з Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” 404109,98 грн. виконавчого збору в зв’язку з невиконанням останнім в добровільному порядку у визначений семиденний строк виконавчого документу.

Згідно ст. 46 Закону України “Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця стягується виконавчий збір у розмірі 10% від фактично стягненої суми.

Відповідно до п. 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999р. N 74/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.1999р. за N 865/4158 (надалі - інструкція) постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку для добровільного виконання виконавчого документу та встановлення, що виконавчий документ боржником у добровільному порядку не виконано.

Суд зазначає, що перебіг строку для добровільного виконання виконавчого документу обчислюється з моменту отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій визначено строк добровільного виконання, у разі добровільного виконання виконавчого документа у визначений строк виконавчий збір стягненню не підлягає.

У відповідності до п. 1 ст. 27 Закону України “Про виконавче провадження”, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Державним виконавцем або іншою особою, уповноваженою державним виконавцем, документи виконавчого провадження можуть бути вручені особисто сторонам або іншим учасникам виконавчого провадження під розписку, п. 4 ст. 27 Закону України “Про виконавче провадження”.

Згідно п. 1 ст. 30 Закону України “Про виконавче провадження” державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до ст. 24 Закону.

Згідно п. 4.1.1 Інструкції державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вважається врученою боржнику за адресою, зазначеною у виконавчому документі, за умов, передбачених для вручення судових повісток.

Якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання (п. 4.1.3 Інструкції).

Аналіз зазначених положень Закону та Інструкції дає суду підстави зробити висновок, що державний виконавець виносить постанову про стягнення виконавчого збору після пересвідчення в отриманні боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання виконавчого документа та закінчення строку добровільного виконання виконавчого документа.

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ним не отримано постанови виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження, в якій виконавець зазначає строк для добровільного виконання виконавчого документу, а тому, самостійно виконуючи виконавчий напис нотаріуса, він не пропустив строк для добровільного виконання виконавчого документу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували факт отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.08.2005р., а також доказів, з яких би вбачалось, що починаючи виконувати виконавчий напис нотаріуса державний виконавець пересвідчився, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження отримана боржником і що останній не здійснив дії спрямовані на добровільне виконання виконавчого документа.

Також відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували, що позивач дізнався про відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса до зупинення виконавчого провадження та самостійного виконання позивачем виконавчого напису нотаріуса.

Отже, відповідач всупереч зазначених вимог Закону України “Про виконавче провадження” та приписів Інструкції про проведення виконавчих дій не пересвідчившись в отриманні позивачем - боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та здійснення ним дій, спрямованих на добровільне виконання виконавчого напису нотаріуса та закінчення строку добровільного виконання виконавчого документа, виніс оскаржувану постанову від 19.07.2007р. про стягнення з Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” 404109,98 грн. виконавчого збору.

В той же час, враховуючи вищезазначені обставини справи та перелічені вимоги законодавства, суд приходить до висновку що позивач - боржник виконав виконавчий напис нотаріуса в добровільному порядку в строки визначені законодавством під час зупиненого виконавчого провадження.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання неправомірними дій відповідача щодо винесення ним постанови від 19.07.2007р. про стягнення з Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” 404109,98 грн. виконавчого збору та скасування зазначеної постанови є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1. ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Визнати протиправними дії міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції щодо винесення постанови від 19.07.2007 р. про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 404109,98 грн.

3.          Скасувати постанову міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 19.07.2007 року про стягнення з Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” виконавчого збору у розмірі 404109,98 грн.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Комунального підприємства “Білоцерківтепломережа” (09109, Київська область, м. Біла Церква, вул. Мережна, 3, ) 3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

5.          Копію постанови надіслати сторонам у справі та третій особі.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Подоляк Ю.В.