ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.06.08 р.                     Справа № 20/62

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Державного підприємства „Вугілля України”, м.Київ

до відповідача – 1 Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Макіївка

до відповідача – 2 Державного підприємства з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація”, м.Київ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача – Міністерство вугільної промисловості України

про стягнення 8133985,94 грн.

За участю представників сторін:

від позивача Прутас В.О. – за довіреністю

від відповідача – 1 не з’явився

від відповідача – 2 Рягузова В.І. – за довіреністю

від третьої особи Дятловська М.В. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулось Державне підприємство „Вугілля України”, м.Київ, із позовом до Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Макіївка, про стягнення 8133985,94 грн. – суми заборгованості за договором поставки № 02-01/1-УК27а від 26.04.2007р. та договором поставки № 02-01/1-УК27 від 26.04.2007р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки № 02-01/1-УК27а від 26.04.2007р. із додатками; договір поставки № 02-01/1-УК27 від 26.04.2007р. із додатками; довідку № 20/12-498 від 13.02.2008р.; довідку № 20/12-499 від 13.02.2008р.; специфікації на поставку вугільної продукції; графіки постачання вугільної продукції; реквізити станції призначення на постачання палива; акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.07.2007р.; акти звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2008р.; реєстри приймально-здавальних актів; рахунки – фактури; видаткові накладні.

14.03.2008р. Державне підприємство „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” надало суду клопотання № 15/502 про зупинення провадження по справі до закінчення реорганізації ДП „Донвуглереструктуризація”, посилаючись на наказ Міністерства вугільної промисловості України № 612 від 29.12.2007р. „Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств”, відповідно до п. 3 якого діяльність ДП „Донвуглереструктуризація” припинена шляхом реорганізації – приєднання до Державного підприємства „Укрвуглеторфреструктуризація”.

21.04.2008р. Державне підприємство „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” ДП „Донвуглереструктуризація” надало суду пояснення № 15/627, у яких повідомило, що заборгованість ДП „Донвуглереструктуризація” перед позивачем в розмірі 8121295,50 грн. існує, однак, у зв’язку з тим, що розпорядником бюджетних коштів зменшений ліміт фінансування на 2007р. сплатити заборгованість не має можливості. Крім того посилається на те, що відповідно до розподільчого балансу станом на 07.03.2008р. зазначена заборгованість була передана правонаступнику – ДП „Укрвуглеторфреструктуризація”.

Ухвалою суду від 24.04.2008р. до участі по справі залучено у якості іншого відповідача – Державне підприємство з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” (03142, м.Київ, проспект Академіка Палладіна, 46/2).

Ухвалою суду від 29.05.2008р. до участі по справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено – Міністерство вугільної промисловості України.

Позивач під час розгляду справи надав суду заяву про збільшення позовних вимог № 22-04/2-ю від 22.04.2008р. , у якій посилається на п. 8.1 договорів № 02-01/1-УК27а від 26.04.2007р. та № 02-01/1-УК27 від 26.04.2007р., ст. 231 Господарського кодексу України, та просить суд стягнути з відповідача 8133985,94 грн. – суми заборгованості за поставлене вугілля, 74208,70 грн. – суми 3% річних, 913412,89 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1472251,46 грн. – суми штрафних санкцій. Також надав суду претензію № 24-12-07/1 від 24.12.2007р. та повідомлення про її вручення відповідачеві – 1.

14.05.2008р. позивач надав суду листа № 1609/06 від 13.05.2008р. та копію фіскального чеку № 0182 від 08.05.2008р., які підтверджують направлення відповідачеві – 2 копії позовної заяви із додатком до нього.

Відповідач – 2 надав суду заперечення щодо заяви позивача про збільшення позовних вимог № 1-434 від 27.05.2008р., у яких посилається на п. 2.1 Статуту, відповідно до якого єдиним джерелом фінансування ДП „Укрвуглеторфреструктуризація” є кошти державного бюджету України. Також посилається на п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, крім того, договори № 02-01/1-УК27а від 26.04.2007р. та № 02-01/1-УК27 від 26.04.2007р. укладені Міністерством вугільної промисловості України. ДП „Донвуглереструктуризація” залучено у якості третьої особи та зобов’язане здійснювати оплату за поставлену вугільну продукцію, за рахунок коштів державного бюджету, які виділяються Міністерством вугільної промисловості України.

Міністерство вугільної промисловості України надало відзив на позовну заяву № б/н від 13.06.2008р., у якому посилається на те, що позивач, відповідач – 1 та відповідач -2 належать до сфери управління Міністерства вугільної промисловості України, що підтверджується їх установчими документами, та підтвердив, що дійсно у Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств”, м.Макіївка за поставлене Державним підприємством „Вугілля України вугілля мається заборгованість на суму 8133985,94 грн. Мінвуглепром вважає, що вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу, штрафних санкцій, інфляційних збитків, 3% річних є правомірними. Також посилається на наказ Міністерства вугільної промисловості України від 29.12.2007р. № 612 „Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних, торфодобувних та вуглепереробних підприємств”, відповідно до якого діяльність ДП „Донвуглереструктуризація” припинена шляхом реорганізації – приєднання до ДП „Укрвуглеторфреструктуризація”. В обґрунтування свого відзиву надав суду довідку № 01-01/1-128 від 11.06.2008р., розподільчий баланс на 01.03.2008р., висновок № 70-вс від 29.03.2007р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, відповідача – 2 та третьої особи, суд ВСТАНОВИВ:

26.04.2007р. між Державним підприємством „Вугілля України” (Постачальник), та Державним підприємством „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств” (Покупець), були укладені договори поставки № 02-01/1-УК27а та № 02-01/1-УК27 (далі – договори).

У якості замовника договорами визначено Міністерство вугільної промисловості України.

Пунктом 1 договорів передбачено, що Постачальник зобов’язується поставити та передати у власність Покупцю вугільну продукцію для побутових потреб (категорія за ДК 016-97-10.10.1 „Вугілля кам’яне”), зазначену у Специфікації (додаток № 1), у строки, згідно з графіком поставки (додаток № 2), а Покупець зобов’язується прийняти та оплатити вугільну продукцію, у разі відповідності товару вимогам по якості.

За час дії договорів, Постачальник поставив Покупцю 150574,83 тонн вугілля загальною вартістю 74563536,12 грн. з ПДВ (32348398,94 грн. – по договору № 2-01/1-УК27 та 42215137,18 грн. – по договору № 2-01/1-УК27а), яке Покупець прийняв у власність, про що між сторонами було складено та підписано відповідні приймально – здавальні акти

Відповідно до довідок АК „Промінвестбанк” № 20/12-499 від 13.02.2008р. та № 20/12-498 від 13.02.2008р., Покупець здійснив оплату поставленої вугільної продукції коштами у розмірі 66429550,18 грн. з ПДВ, з яких 26114387,20 грн. – по договору № 2-01/1-УК27, 40315162,98 грн. – по договору № 2-01/1-УК27а.

Пунктом 8.1 договорів передбачено, що сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов’язків за договорами у відповідності з діючим законодавством.

Відповідно до пунктів 1, 3 наказу Міністерства вугільної промисловості України № 612 від 29.12.2007р. „Про реорганізацію державних підприємств з ліквідації вугледобувних торфодобувних та вуглепереробних підприємств”, створено Державне підприємство з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств ДП „Укрвуглеторфреструктуризація” (юридична адреса: 03142, м.Київ, проспект Академіка Палладіна, 46/2). Діяльність Державного підприємства „Донецька обласна дирекція з ліквідації збиткових вугледобувних та вуглепереробних підприємств ДП „Донвуглереструктуризація” припинена.

Пунктом 8 вищезазначеного наказу передбачено, що ДП „Укрвуглеторфреструктуризація” є правонаступником усіх майнових прав та обов’язків ДП „Донвуглереструктуризація” згідно із передавальним балансом.

Під час вирішення спору суду надано розподільчий баланс станом на 01.02.2008р., підписаний та затверджений у встановленому порядку, та розшифровку до нього, які свідчать про те, що відповідач – 2 по справі є правонаступником відповідача – 1 (Покупця за договорами).

Позивач належним чином виконав свої зобов’язання за договорами, поставив Покупцю вугільну продукцію, що підтверджується наявними у матеріалах справи документами.

Покупець свого обов’язку з повної та своєчасної сплати отриманої вугільної продукції у встановлені строки не виконав, чим порушив умови договорів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Посилаючись на неналежне виконання Покупцем своїх зобов’язань за вищевказаними договорами, позивач звернувся до суду із позовом, уточнив свої позовні вимоги, та просить суд стягнути з відповідача 8133985,94 грн. – суми заборгованості за поставлене вугілля, 74208,70 грн. – суми 3% річних, 913412,89 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 1472251,46 грн. – суми штрафних санкцій.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Уточнені позовні вимоги підтверджуються наявними у справі копіями договору поставки № 02-01/1-УК27а від 26.04.2007р. із додатками, договору поставки № 02-01/1-УК27 від 26.04.2007р. із додатками, довідки № 20/12-498 від 13.02.2008р., довідки № 20/12-499 від 13.02.2008р., специфікацій на поставку вугільної продукції, графіків постачання вугільної продукції, реквізитів станції призначення на постачання палива, актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.07.2007р., актів звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2008р., реєстрів приймально-здавальних актів, рахунків – фактур, видаткових накладних.

Відповідач – 2 позовні вимоги позивача визнав частково, в частині стягнення суми основного боргу, але не надав суду доказів сплати суми заборгованості.

З огляду на вищевикладене, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача – 2 основного боргу в сумі 8133985,94 грн. – за вугільну продукцію є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушені.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, уточнені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 74208,70 грн. – суми 3% річних, 913412,89 грн. – суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення 7% штрафу в розмірі 569379,02 грн. та пені 0,1% в розмірі 902872,44 грн. позивач посилається на ст. 231 Господарського кодексу України.

За змістом даної статті, вищезазначені пеня та штраф може бути застосовано у якості відповідальності за порушення строків поставки товарів, надання послуг, виконання робіт, а не за прострочення виконання грошового зобов’язання, що у даному випадку мало місце з боку Покупця за договорами.

Вищенаведене випливає також зі змісту п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, відповідно до якого штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Крім того, зазначений вид відповідальності не передбачений в укладених між сторонами договорах.

Таким чином, суд відмовляє у задоволені вимог щодо стягнення з відповідача – 2 7% штрафу в розмірі 569379,02 грн. та пені 0,1% в розмірі 902872,44 грн., за необґрунтованістю.

У задоволенні позовних вимог стосовно відповідача – 1 слід відмовити, оскільки внаслідок реорганізації його права та обов’язки перейшли до Відповідача – 2, який і має відповідати за даним позовом.

Судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 22, 25, 33, 43, 44, 49, ст. ст. 82 – 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 193 , ч. 2 ст. 231, ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Уточнені позовні вимоги Державного підприємства „Вугілля України”, м.Київ, до Державного підприємства з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація”, м.Київ, - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства з ліквідації збиткових вугледобувних, вуглепереробних та торфодобувних підприємств „Укрвуглеторфреструктуризація” (03680, м.Київ, пр. Ак. Палладіна, 46/2, ЗКПО 35703830, поточний рахунок 7245 в Київському ГРУ „Приватбанку”, МФО 321842) на користь Державного підприємства „Вугілля України” (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 4, поточний рахунок 13 в АК „Промінвестбанк”, м.Київ, МФО 300012, код ЄДРПОУ 32709,94 грн. – суму основного боргу за вугільну продукцію, 74208,70 грн. – суму 3% річних, 913412,89 грн. – суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 25500,00 грн. – витрат по сплаті державного мита, 118,00 грн. – витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

У задоволенні позовних вимог щодо відповідача – 1 – відмовити.

У задоволенні позовних вимог щодо відповідача – 2 в частині стягнення 7% штрафу в розмірі 569379,02 грн. та пені 0,1% в розмірі 902872,44 грн., - відмовити.

Видати наказ у встановленому порядку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 24.06.2008р.

Повний текст рішення підписано 25.06.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів або в касаційному порядку через місцевий чи апеляційний господарський суд протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя

Надруковано 3 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

Вик. Марченко Ю.О.