ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.09.08 р.                     Справа № 44/40пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І. при секретарі Семенюшко Г.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою відкритого акціонерного товариства „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут” (представник Голубицька К.О., довіреність від 14.02.08 року) до державної податкової інспекції в Калінінському районі міста Донецька (представник Ноженко Ю.В., довіреність від 12.01.08 року), до Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області (представник до судового засідання не з’явився), до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Донецька (представник Ножка М.С., довіреність від 29.06.08 року), до відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (представник Воробйов А.О., довіреність від 31.03.08 року) та до товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент” (представник Вихристюк О.О., довіреність від 26.02.08 року) про визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, а також про повернення у власність позивача нежитлового приміщення корпусу № 3 літ.А’1 будівлі 89 по проспекту Ілліча в місті Донецьку площею 864,9 м2, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут” (далі – Товариство) звернулося до господарського суду з позовом до державної податкової інспекції в Калінінському районі міста Донецька (далі – Інспекція), до Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області (далі – Управління), до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Донецька (далі – Фонд), до відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (далі – Фірма) та до товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент” (далі – Компанія) про визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, а також про повернення у власність позивача нежитлового приміщення корпусу № 3 літ.А’1 будівлі 89 по проспекту Ілліча в місті Донецьку площею 864,9 м2 (далі – Приміщення).

Позовні вимоги обґрунтовані порушеннями норм статей 41, 151, 175, 191, 192, 193, 224 ЦК УРСР та пункту 140 Державної програми приватизації при укладенні договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, які слугували правовою підставою для придбання Компанією Приміщення, внаслідок чого позивач в порядку статті 48 ЦК УРСР отримує право вимагати визнання цих угод недійсними та повернення Приміщення.

Суд в порядку статей 66-68 ГПК України ухвалою від 14.02.08 року забезпечив позов Товариства, здійснивши арешт Приміщення.

Представник Товариства у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та висунув клопотання про відновлення строку позовної давності по вимогах про визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, вказуючи при цьому, що з моменту укладення оспорюваних угод декілька разів змінювалися арбітражні керуючі та керуючі санацією Товариства, кожен з яких не передавав наступникові господарські документи по Товариству, що унеможливило вчасне виявлення матеріальних активів Товариства, що були протиправно відчужені іншими представниками позивача.

Представник Компанії заперечив проти позову, вказуючи, що позовна заява, подана керуючим санацією Гартенком В.Ф., має розглядатися у межах справи про банкрутство Товариства № 15/20Б, а не у окремому позовному провадженні. Відповідач Компанія зазначив, що оспорювані Товариством угоди укладені та затверджені у перебігу попередньої процедури про банкрутство Товариства у справі № 24/7Б, яка розглядалася господарським судом Донецької області, через що зазначені угоди не можуть бути поставлені під сумнів.

Решта відповідачів підтримали правову позицію Компанії, причому від Компанії та Управління додатково надійшли заяви про застосування строку позовної давності до вимог щодо визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року.

Сторонами не надано деяких документів, витребуваних судом, проте суд на підставі статті 75 ГПК України вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки ненадані суду сторонами докази не можуть істотно вплинути на юридичну кваліфікацію суті спору.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, суд вважає, що суд має відмовити у задоволенні позову виходячи з наступного.

Згідно довідки Бюро технічно інвентаризації № 01/349 від 01.02.08 року, право власності на Приміщення зареєстроване за Компанією на підставі договору купівлі-продажу від 06.06.01 року.

За змістом договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, Компанія зобов’язалася солідарно відповідати по зобов’язаннях Товариства у справі про банкрутство № 24/7Б, натомість Товариство зобов’язалося продати Компанії Приміщення.

Водночас, позов Товариства про визнання вказаних угод недійсними поданий до суду 12.02.08 року, тобто по закінченні шести років, восьми місяців та шести днів з моменту, коли Товариство дізналося або могло дізнатися про можливе порушення його прав внаслідок юридичного факту укладення договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року.

Згідно статті 71 ЦК УРСР та статті 256 ЦК України позовна давність є строком, в межах якого особа вправі звернутися до суду з вимогами про захист порушеного права. Загальний строк позовної давності встановлений законом у три роки. Таким чином, суд вважає юридично обґрунтованими посилання відповідачів Компанії та Управління на те, що строк позовної давності по вимогах щодо визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року – закінчився, тому суд в порядку частини 4 статті 267 ЦК України, відмовляє у задоволенні зазначених вимог.

Посилання Товариства на те, що строк позовної давності має бути відновлений судом через поважність причин його пропущення – не береться до уваги та відхиляється, оскільки за змістом статей 1 та 17 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” керуючий санацією є лише представником Товариства, а не особою, від імені якої укладаються правочини юридичної особи-боржника, тому факт зміни арбітражного керуючого або керуючого санацією Товариства (так само, як і зміна представника юридичної особи) жодним чином не впливає ані на перебіг строку позовної давності, ані на правоздатність та дієздатність юридичної особи Товариства.

Вимоги щодо повернення Компанією Товариству Приміщення обґрунтовані лише твердженням про недійсність договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, наразі оскільки у задоволенні цих вимог суд відмовив, тому правові підстави для повернення Товариству Приміщення – відсутні, з огляду на презумпцію правомірності набуття права власності Компанією в силу статті 328 ЦК України.

Через відмову у задоволенні позову, суд має скасувати заходи забезпечення позову, тому що рішення про відмову у задоволенні позову примусовому виконанню піддане бути не може.

Таким чином, причиною відмови у задоволенні позову є пропуск строку позовної давності. В порядку статті 49 ГПК України, судові витрати у справі № 44/40пн покладаються на позивача.

На підставі означених норм матеріального права, керуючись ст.ст.1, 21, 22, 24, 29, 43, 49, 66-68, 75, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову відкритого акціонерного товариства „Донецький проектно-конструкторський технологічний інститут” до державної податкової інспекції в Калінінському районі міста Донецька, до Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області, до управління Пенсійного фонду України в Калінінському районі міста Донецька, до відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” та до товариства з обмеженою відповідальністю „Елемент” про визнання недійсними договору поруки від 21.05.01 року та договору купівлі-продажу від 06.06.01 року, а також про повернення у власність позивача нежитлового приміщення корпусу № 3 літ.А’1 будівлі 89 по проспекту Ілліча в місті Донецьку площею 864,9 м2.

Скасувати заходи забезпечення позову щодо арешту належної товариству з обмеженою відповідальністю „Елемент” нерухомості, зокрема, нежитлового приміщення корпусу № 3 літ.А’1 будівлі 89 по проспекту Ілліча в місті Донецьку площею 864,9 м2, які вжиті відповідно до ухвали господарського суду Донецької області від 14.02.08 року у справі № 44/40пн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття та може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя