ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26 травня 2008 р.                                                             Справа № 11/61

За позовом Відкритого акціонерного товариства „Новоселицький кар’єр”, с.Новоселиця Тячівського району Закарпатської області

до відповідача: Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, м.Київ

про зобов'язання відповідача надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування мармурових вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області.

Суддя господарського суду Л.М.Якимчук,

Секретар судового засідання -

За участю представників сторін:

від позивача: Микитинець І.І. –голова правління

Рубель Б.Я. –представник, довіреність від 22.04.2008

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Відкрите акціонерне товариство „Новоселицький кар’єр”, с.Новоселиця Тячівського району Закарпатської області звернулося з адміністративним позовом до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, м.Київ про зобов'язання отаннього надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування мармурових вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області на 20 років.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що видобування мармурових вапняків Великокамінецького родовища на Новоселицькому кар’єрі, що входив до складу Хустського каменедробильного заводу почалося у 1968 році. З червня 1984 року Новоселицький мармуровий кар’єр став самостійним підприємством, а в 1995 році перетворений із державного підприємства у ВАТ „Новоселицький кар’єр”.

Шостого червня 2002 року ВАТ „Новоселицький кар’єр” отримало чергову ліцензію (спеціальний дозвіл) на користування надрами №2725 з метою видобування мармурових вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області на 5 років.

Він, позивач, подав заяву про продовження строку дії дозволу ще до закінчення його дії, втім ніяких відповідей від Державної геологічної служби не надходило (у п.2 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами зазначено, що дозволи надаються Мінприроди, але безпосередньо цим займається підпорядкована йому Державна геологічна служба на підставі п.п.13 п.4 Положення про Державну геологічну службу, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2005 №980). У зв'язку з цим, ВАТ „Новоселицький кар’єр” подало вдруге заяву з пакетом необхідних документів для продовження дії дозволу і вона надійшла до Державної геологічної служби 14.06.2007 (вх. №5180).

Мінприроди протягом 90 днів, як передбачено абз.5 п.14 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, рішення про продовження строку дії дозволу не прийняло, а листом від 04.12.2007 повідомило, що він, позивач, пропустив строки подачі заяви на продовження строку дії дозволу, тому повинен звернутися з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами у загальному порядку.

У зв'язку з цим, ВАТ „Новоселицький кар’єр” направило нову заяву, яка надійшла до Державної геологічної служби України 18.12.2007 (вх. №10780), про отримання дозволу.

Двадцять третього січня 2008 року він направив до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, Державної геологічної служби України та до Державного науково-виробничого підприємства „Державний інформаційний геологічний фонд України” (відноситься до сфери управління Мінприроди та здійснює допомогу у підготовці матеріалів для отримання спеціальних дозволів) листи із проханням надати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування мармурових вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області, оскільки відсутність дозволу зупинило виробництво й створює напруженість у трудовому колективі підприємства.

Позивач також зазначає, що відповідно до абз.2 п.6 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами дозвіл на видобування корисних копалин (промислова розробка родовищ) надається не більш як на 20 років.

Державна геологічна служба надала відповідь від 06.03.2008 №29/06-354 про те, що питання щодо надання дозволу буде розглянуто Мінприроди лише після затвердження Кабінетом Міністрів України відповідного Порядку на 2008 рік, тому що Порядок про надання спеціальних дозволів на користування надрами у 2007 році не може використовуватись у 2008 році.

Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, але у запереченні на позовну заяву просив розглянути справу без участі його представника. Позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що термін дії спеціального дозволу від 06.06.2002 №2725 на користування надрами з метою видобування мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області сплив 6 червня 2007 року. Позивач у шестимісячний термін до закінчення строку дії дозволу, як того вимагає п.14 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480, не подав, тому втратив право на продовження строку його дії, але не позбавився права отримати дозвіл на загальних підставах шляхом подачі до Мінприроди пакету документів, що відповідатиме Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 лютого 2008 року №273.

Позивач звернувся з новою заявою від 18.12.2007 №28 з доданими матеріалами щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області (реєстраційний номер 10780), на розгляд якого відповідно до даного Порядку Мінприроди має чітко визначений термін.

Враховуючи те, що Позивач подав заяву в останньому місяці дії даного Порядку, Мінприроди фактично було позбавлено часу на розгляд даної заяви та прийняття відповідного рішення.

Відповідач зазначає, що Порядок надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480 , був прийнятий відповідно до Закону України „Про державний бюджет України на 2007 рік”, який обмежений в часі, а саме діяв тільки впродовж 2007 року, то не може застосовуватись у 2008 році.

Далі відповідач вказує, що якщо позивач надішле пакет документів, що відповідатимуть Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27 лютого 2008 року №273”, то Мінприроди розгляне питання щодо надання ВАТ „Новоселицький кар’єр” спеціального дозволу на користування надрами.

Вивчивши матеріали справи, зібрані у ній докази, заслухавши пояснення уповноважених представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ВАТ „Новоселицький кар’єр”, створено у 1995 році шляхом перетворення із державного підприємства і займається видобуванням мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища на Новоселицькому кар’єрі, який входив до складу Хустського каменедробильного заводу, а з червня 1984 року став самостійним підприємством.

Чергову ліцензію (спеціальний дозвіл) на користування надрами, видану Міністерством екології та природних ресурсів України, ВАТ „Новоселицький кар’єр” отримало 06 червня 2002 року №2725 терміном дії - 5 років.

Отже, термін дії ліцензії закінчився 06 червня 2007 року.

Позивач звернувся із заявою та пакетом документів до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України про продовження терміну дії спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища у Закарпатській області 14.06.2007 (вх. №5180).

Про те, що документи, надані підприємством з метою переоформлення спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування мармуризованого вапняку Великокамінецького родовища в Закарпатській області, знаходяться на розгляді Мінприроди (реєстраційний номер від 14.06.2007 №5180), позивача повідомлено листом від 12.07.2007 №30/06-1414, підписаного в.о. голови Державної геологічної служби Міністерства охорони навколишнього природного середовища України.

Аналогічного змісту листа від 07.08.2007 №30/06-1755, підписаного головою Державної геологічної служби, позивач отримав на своє звернення від 24.07.2007 №21, в якому крім того зазначено, що питання буде розглянуто відповідно до пункту 14 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480, у порядку надходження.

У грудні 2007 року позивач отримав ще одного листа, підписаного головою Державної геологічної служби Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 04.12.2007 №29/06-2980, в якому його повідомлено, що він порушив термін подачі документів для продовження строку дії дозволу, передбачені абз.3 п.14 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480 (6 місяців). Для того , щоб отримати спеціальний дозвіл для користування надрами необхідно подати Мінприроди пакет документів, який відповідатиме Порядку.

Таким чином, відповідач, розглядаючи документи позивача, подані 14.06.2007, тільки по спливу 5 місяців і 20 днів повідомив його, про те, що він пропустив строк на подачу документів для продовження терміну дії ліцензії.

Після того, позивач 17.12.2007 подав заяву про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області.

Оскільки, тривалий час питання не розглядалось, то позивач 23 січня 2008 року надіслав відповідні звернення з проханням прискорити видачу дозволу Міністру охорони навколишнього природного середовища України та Державній геологічній службі України, на які отримав відповідь за підписом голови Державної геологічної служби Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 06.03.2008 №29/06-354 в якій зазначено, що Порядок надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480 та Порядок переоформлення та видачі дублікатів спеціальних дозволів на користування надрами у 2007 році, затверджений наказом Мінприроди від 03.04.2007 №140, були прийняті відповідно Закону України „Про Державний бюджет України на 2007 рік”, які обмежені у часі, а саме діяли тільки впродовж 2007 року, та не можуть використовуватись у 2008 році.

Після затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами Мінприроди розгляне питання щодо надання ВАТ „Новоселицький кар’єр” спеціального дозволу на користування надрами.

Зважаючи на те, що ВАТ „Новоселицький кар’єр” єдине на Україні, яке займається видобуванням вапняків з подальшим виробництвом мармурових блоків та плит, через відсутність дозволу зупинено виробництво, що призвело до збитковості підприємства, зменшення податкових надходжень та загострення соціальної напруги у трудовому колективі, із зверненнями про прискорення видачі дозволу до Міністерства охорони навколишнього природного середовища України зверталась також Закарпатська обласна державна адміністрація та депутати Тячівської районної ради.

Проаналізувавши законодавство, яке регулює спірне питання суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.15 Кодексу України про надра, вони надаються у постійне або тимчасове користування. Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше. У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Пунктом 4 частини 1 статті 24 Кодексу України про надра одним із прав користувачів надр визначено право на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами. Дане право закріплене також у п.14 Порядку надання у 2007 році спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.03.2007 №480. Зокрема, ним передбачено, що у разі виникнення потреби у закінченні геологічного вивчення і проведення оцінки запасів родовища, розробки родовища корисних копалин чи закінчення ліквідаційних робіт за умови відсутності порушень з боку надрокористувача умов дозволу строк дії дозволу можу бути продовжено.

Для продовження строку дії дозволу Надрокористувач подає Мінприроди заяву із зазначенням причин його продовження не пізніше ніж за шість місяців до закінчення терміну дії. Якщо Надрокористувач не подав заяви у визначений строк, він втрачає право на продовження строку дії дозволу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 14 даного Порядку, рішення про продовження строку дії дозволу приймається Мінприроди протягом 90 днів після надходження відповідних документів у повному обсязі.

Оскільки строк дії ліцензії №2725 від 06.06.2002 сплив 06.06.2007, а позивач подав документи на продовження терміну її дії 14.06.2007, то суд погоджується з твердженням відповідача про те, що позивач втратив право на продовження терміну її дії.

Разом з тим, позивач, отримавши лист від 04.12.2007 (майже через шість місяців) про те, що він пропустив строк подачі заяви на продовження строку дії дозволу та необхідність подання нової заяви на отримання ліцензії у загальному порядку, подав таку 18.12.2007 (вх. №10780). Оскільки пакет документів який необхідно подавати для отримання дозволу такий же, як і для продовження строку його дії і Мінприроди не повертало його позивачеві, то такі подані Міністерству 14.06.2007 вх. №5180.

Однак, не дивлячись на багаточисельні звернення позивача до відповідача, Закарпатської обласної державної адміністрації, депутатів Тячівської районної ради, відповідач до цього часу не видав позивачу спеціальний дозвіл на користування надрами.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладене у запереченні на позов про те, що позивач подав заяву в останньому місяці дії Порядку, який діяв тільки впродовж 2007 року і не може застосовуватись у 2008 році, оскільки пакет документів знаходився у відповідача з 14.06.2007 (реєстраційний №5180), інша заява про надання дозволу подана 18.12.2007, відповідач міг розглянути спірне питання до кінця року (22 дні), не очікуючи коли спливе кінцевий термін розгляду даного питання, адже Порядком передбачено прийняття рішення протягом 90 днів, а не через 90 днів.

Окрім того, суд враховує те, що Порядком надання у 2008 році спеціальних дозволів на користування надрами, передбачений такий же пакет документів, що й у попередньому.

Ні в одному ні в другому Порядку не зазначено, що розгляду підлягають лише заяви і документи подані у році на який прийнято Порядок.

Суд розцінює дії відповідача щодо невирішення спірного питання з 14.06.2007 до цього часу як бюрократичну волокиту, яка призвела до зупинення виробництва, збитковості підприємства, зменшення податкових надходжень та загострення соціальної напруги у колективі.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій (бездіяльності) щодо невидачі ліцензії позивачу на користування надрами.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача щодо зобов'язання відповідача видати ліцензію на 20 років, оскільки абз.2 п.6 Порядку передбачено видачу спеціальних дозволів на користування надрами не більше як на 20 років. Визначати конкретний термін дії ліцензії належить до компетенції відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.17, 49, 51, 71, 158-163, 171, п.6 розділу YІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити частково.

2.          Зобов'язати Міністерство охорони навколишнього природного середовища України (м.Київ, вул.Урицького,35) надати відкритому акціонерному товариству „Новоселицький кар’єр” (Закарпатська область, Тячівський район, с.Новоселиця, вул.Вайди,130; код:00290311) спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування мармуризованих вапняків Великокамінецького родовища в Закарпатській області.

3.          В іншій частині позову відмовити.

4.          Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанову може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ч.ч.1-3 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                       Л.М. Якимчук