ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2008 р.

Справа № 5/34-08-1646

За позовом відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" м. Одеса.

до відповідача Одеської обласної дитячої клінічної лікарні, м. Одеса.

про стягнення 18 520, 52 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Бурдюжу Н. В., на підставі довіреності.

від відповідача: Кузьменко В. В., на підставі довіреності.

У судовому засіданні оголошувалась перерва у відповідності з ст. 77 Господарського процесуального кодексу України з 23.04.2008 року до 07.05.2008 року.

Суть спору: відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Одеської обласної дитячої клінічної лікарні заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 18 520, 52 грн.

Відповідач відзив на позов не надав, проте у ході судового розгляду справи позовні вимоги позивача визнав частково, в в’язку з чим просив суд зменшити розмір нарахованих санкцій з тої підстави, що установа відповідача є бюджетною установою.

В процесі розгляду справи з боку представників сторін до суду були подані додаткові документи, які у судових засіданнях судом були розглянуті та долучені до матеріалів справи у якості документальних доказів.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", а саме його структурною одиницею Північним РЕМ, та Одеською обласною дитячою клінічною лікарнею разом з додатками був укладений договір №132800 від 17.03.2006 року про постачання електричної енергії.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що відповідачем було допущено перевищення договірних величин споживання електроенергії у листопаді 2007 року та лютому 2008 року. В обґрунтування своїх вимог позивачем до суду було подано розрахунок перевищення договірних величин споживання електричної енергії, повідомлення про перевищення договірної величини споживання електроенергії, звіти відповідача про кількість спожитої електричної енергії, рахунки за спожиту активну електроенергію та за ПДВ.

Відповідач позовні вимоги позивача визнав частково, проте, у ході судового розгляду справи просив суд зменшити розмір нарахованих санкцій за ПДВ в зв’язку з тим, що лікарня є установою яка фінансується з бюджету. Відповідач звертав увагу суду на той факт, що фінансування лікарні здійснюється не у повному обсязі та з затриманням, що призводить інколи до несвоєчасної оплати отриманих послуг та товарів, у тому числі і електроенергії.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами разом з додатками був укладений договір про постачання електроенергії №132800 від 17.03.2006 року предметом якого є умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем.

У відповідності з умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано проводити остаточний розрахунок за електроенергію самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку. В пункті 4.2.2 укладеного договору сторони домовились про те, що за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, Споживач сплачує Постачальнику п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої договірної величини.

Згідно з Правилами користування електричною енергією договірна величина споживання електричної енергії, це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання –обсяг споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно –правовими актами. За положеннями Правил користування електричною енергією, договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як видно з договору та зазначено у його умовах, між сторонами по справі були узгоджені питання щодо стягнення санкцій в порядку ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику” за перевищення договірної величини споживання електроенергії, а також умови проведення коригування величини споживання електроенергії у розрахунковому періоді та порядок їх доведення.

Судом встановлено, що кількість та обсяги електричної енергії та потужності на кожен місяць 2007 –2008 років між сторонами були визначені у додатку №1 до договору, а також те, що у листопаді 2007 року та лютому 2008 року відповідачем споживалась електрична енергія. Вказані обставини підтверджуються наданими до суду звітами відповідача про обсяги спожитої електроенергії та відповідними рахунками за активну електроенергію.

При встановленому ліміті споживання електроенергії на листопад 2007 року на рівні 100000 кВт/г відповідачем фактично було спожито у листопаді 2007 року 142960 кВт/г. На лютий 2008 року договірна величина була встановлена на рівні 133000 кВт/г. Фактично у лютому 2008 року відповідачем було спожито 138205 кВт/г. Таким чином, можна зробити висновок про те, що відповідачем було допущено перевищення узгодженої між сторонами за правочином договірної величини споживання електроенергії у листопаді 2007 року та лютому 2008 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

З урахуванням встановлених обставин розмір санкцій за ПДВ становить:

- за листопад 2007 року - (142960 кВт/г –100000 кВт/г) х 0,3794 = 16 299, 02 грн.

- за лютий 2008 року –(138205 кВт/г –133000 кВт/г) х 0,4268 = 2 221, 49 грн.

Таким чином, можна зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог позивача та їх правомірність, але слід зазначити, що Закони, які б відповідно до ст. 92 Конституції України визначали дії, щодо споживання електричної енергії понад договірну (граничну) величину, злочином або адміністративним правопорушенням, що встановлювали кримінальну або адміністративну відповідальність за такі дії відсутні. Таким чином, можна зробити висновок про те, що передбачена ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” санкція, про що зазначається у ст. 27 названого Закону, на думку суду, за своєю природою є господарсько –правовою відповідальністю за правопорушення у сфері господарювання і є штрафною санкцією.

Виходячи з наведеного, згідно ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При розгляді справи, судом було встановлено, що спожита електроенергія відповідачем у спірних періодах була сплачена у повному обсязі. Також слід зазначити, що відповідач є бюджетною установою, яке надає певні медичні послуги населенню м. Одеси та Одеської області. На думку суду стягнення штрафних санкцій з дитячої лікарні може суттєво вплинути на її розрахунки з іншими контрагентами та може призвести до неприпустимих наслідків, оскільки у даному випадку йдеться не лише про зобов’язання сторін за договором, а і про життя та здоров’я дітей м. Одеси та Одеської області. Виходячи з вищенаведеного та умов укладеного між сторонами по справі договору, на думку суду, підстави та обґрунтовані вимоги про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” фактично існують, але приймаючи до уваги ступень виконання своїх зобов'язань за договором відповідачем, майновий стан відповідача та інші інтереси сторін по справі, що заслуговують на увагу, суд вважає за необхідне при вирішенні даного спору застосувати ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та зменшити розмір нарахованих відкритим акціонерним товариством „Енергопостачальна компанія Одесаобленерго” відповідачу санкцій за перевищення договірних величин споживання електроенергії до 4 000, 00 грн.

Проте, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на наступне. У відповідності з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем до суду не було належним чином доведено та доказано належне виконання своїх зобов’язань за договором в частині дотримання кількості споживання електроенергії. У відповідності з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Стягнути з Одеської обласної дитячої клінічної лікарні (65031, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 3) р/р 3564 в УДК Одеської області, МФО 828011, код 01998532 на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” на рахунок № 779 у облуправлінні ВАТ „Держощадбанк”, МФО 328845, код 26302365:

-          4000 (чотири тисячі) грн. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії;

-          185 (сто вісімдесят п’ять) грн. 20 коп. державного мита;

-          118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 12.05.2008 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Могил С.К.