ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.08 р.                     Справа № 20/73

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянув увідкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі, м.Донецьк

до відповідача: Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в м.Донецьку Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Донецькій області, м.Донецьк

про стягнення 9146,45 грн.

За участю представників:

від позивача: Калитвянська С.О. –дов.

від відповідача: Мякотін О.Ю. - дов.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго”, м.Горлівка, в особі структурної одиниці Донецькі електричні мережі, м.Донецьк, із позовом до Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в м. Донецьку, м.Донецьк, про стягнення 9146,45 грн. – суми недоврахованої електричної енергії за актом про порушення Правил користування електричною енергією Споживачем – юридичною особою № 005493 від 17.05.04 р. (далі-Акт).

Позивач уточнив повне найменування відповідача, яким є - Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в м.Донецьку Головного управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в Донецькій області.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем Правил користування електричною енергією (далі-Правила), що обґрунтовує наданими суду документами, що наявні в матеріалах справи, на приписи зазначених Правил, Закону України “Про електроенергетику”.

Відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що Акт не є належним доказом по справі, оскільки його складено за відсутності представника відповідача як споживача електричної енергії.

За клопотанням сторін строк вирішення спору продовжено в порядку ч.4 ст.69 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 08.04.08 р. до 13.05.08 р., з 17.07.08 р. до 23.07.08 р., з 23.07.08 р. до 28.07.08 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

05 червня 2001 р. Відкритим акціонерним товариством “Донецькобленерго” (Донецькими електричними мережами) - “Електропостачальна організація” та Управлінням державної пожежної охорони 14-й загін УМВС України в Донецькій області – “Споживач” був укладений договір на користування електричною енергією № 344 (далі-Договір).

На підставі наказу Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 105 від 09.03.2004 р. Управління державної пожежної охорони 14-й загін УМВС України в Донецькій області було перейменовано в Управління Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та по справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи в м.Донецьку, у зв’язку з чим сторонами була підписана додаткова угода № 3 до Договору.

Відповідно до умов Договору, “Електропостачальна організація” зобов’язалася постачати “Споживачеві” електроенергію, а останній - своєчасно та у повному обсязі сплачувати її; сторони зобов’язалися керуватися Правилами користування електричною енергією.

17 травня 2005 р. працівниками позивача на об’єкті відповідача за адресою: м.Донецьк, вул.Щорса, 60, складено Акт, у якому йдеться про порушення споживачем приписів Правил, що виявилося у зриві пломби зі щитів обліку та шафи ввідного рубильника.

У якості представника споживача в Акті зазначено інспектора пожежного нагляду Малік І.В., який від підписання Акту відмовився.

На підставі Акту та Правил позивачем визначено обсяг недоврахованої електричної енергії – 35977 кВт/год. та її вартість – 9146,45 грн.

Предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача зазначеної суми.

Відповідач позову не визнав, посилаючись на те, що Акт не є належним доказом по справі, оскільки його складено за відсутності представника відповідача як споживача електричної енергії.

Згідно із ст.4-2) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.4-3) зазначеного кодексу, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 зазначеного кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно із п.7.30 Правил в редакції Постанови НКРЕ України від 22.08.02 р. № 928, у випадках виявлення у споживача змін у схемі ввімкнення розрахункового засобу обліку та електричного керуючого годинника в схемах багатотарифного розрахункового обліку або зміни керуючої програми, пошкоджень, зриву пломб, штучного гальмування диска, зупинки електрогодинника та інших порушень, спричинених діями споживача, які призводять або можуть призвести до зниження показів споживання електричної енергії, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а постачальник електричної енергії здійснює перерахунок за користування електричною енергією за період від дня останнього контрольного зняття представником постачальника електричної енергії показів розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень, але цей період має не перебільшувати шести місяців.

Якщо споживач з метою позаоблікового споживання електричної енергії влаштував приховану електропроводку, встановив пристрій, що занижує покази засобу обліку, порушив умови монтажу, виявити які представник постачальника електричної енергії при попередніх відвідуваннях не мав можливості, споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати допуску електроустановок споживача в експлуатацію, але не більше трьох років.

Перерахунок здійснюється відповідно до методичних рекомендацій, затверджених НКРЕ у відповідності до наданих законодавством України повноважень, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням.

Відповідно до п.7.31 зазначених Правил, у разі виявлення уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці оформляється двосторонній акт порушень за встановленою формою.

Акт складається у присутності представника споживача в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача підписати акт робиться запис про відмову.

Пунктами 7.32 Правил передбачено, що на підставі акта порушень, погодженого споживачем, уповноваженими представниками постачальника електричної енергії за регульованим тарифом визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та/або сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Сума збитків перераховується споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії або електропередавальної організації.

Згідно із п.7.33 Правил, у разі несплати нарахованих сум у визначений строк постачальник електричної енергії або електропередавальна організація має право подати позов до суду. У разі необхідності матеріали передаються в органи прокуратури.

За змістом вищенаведених приписів Правил, підставою для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та суми збитків, заподіяних внаслідок порушення споживачем Правил, є акт, складений представником електропостачальника у присутності представника споживача та погоджений з ним.

Надані відповідачем документи, зокрема, довідка від 17.07.08 р. № 33/91, письмові пояснення, які в силу ст.32 Господарського процесуального кодексу України є доказами у справі, свідчать про те, що обстеження об’єкта відповідача за адресою: м.Донецьк, вул.Щорса, 60, здійснювалося та Акт складено представниками позивача за відсутністю представника споживача (відповідача по справі), оскільки зазначений в Акті інспектор пожежного нагляду Малік І.В. на момент проведення перевірки займав посаду молодшого інспектора групи державного пожежного нагляду 6-ї самостійної державної пожежної частини управління МНС в м.Донецьку Головного управління МНС України в Донецькій області, яка є підрозділом без статусу юридичної особи, що підпорядкований відповідачеві, однак є відокремленим та знаходиться у м.Донецьку, по вул.Салтикова-Щедріна, 22а.

Таким чином, Акт не може вважатися узгодженим сторонами в розумінні п.п.7.31, 7.32 Правил та не може бути розглянутий судом у якості доказу порушення відповідачем приписів Правил, факт порушення відповідачем Правил є недоведеним позивачем належним доказами, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати – покласти на позивача.

При цьому, суд не приймає до уваги у якості доказу позовних вимог наданий позивачем акт звірки взаємних розрахунків від 27.10.06 р., оскільки цей акт не є первинним документом, має похідних характер, відображає певний стан розрахунків сторін у їх бухгалтерському обліку, а не стан електрообладнання споживача. Крім того, відповідач під час вирішення спору не виявив своєї згоди із Актом.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, п.п.7.30, 7.31, 7.32, 7.33 Правил користування електричною енергією, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову – відмовити.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 28.07.08 р.

Повний текст рішення підписано 04.08.08 р.

Суддя Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники:

1- позивачеві;

1 – відповідачеві;

1 – у справу