ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2008

Справа №2-4/5180-2008

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Свет» ( м.Сімферополь,вул.Вузлова, 20)

До відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Азимут» ( м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20)

Про визнання дійсним договору та визнання права власності.

Суддя І.К.Белоглазова

представники:

Від позивача – Белая – пр-ник, дов.від

Від відповідача - не з’явився .

Суть справи: ВАТ «Свет» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовною заявою до ВАТ «Азимут», в якій просить визнати дійсним укладений 08.01.2008 р. між сторонами договір купівлі-продажу №1 нежитлового приміщення загальною площею 100,3 кв. м., що складає 3/200 часток, яке знаходиться за адресою: м.Сімферополь, вул..Вузлова, 20 за ціною 6610 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач – ВАТ «Азимут» , ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору купівлі-продажу, який, відповідно до норм цивільного законодавства, підлягає обов’язковому нотаріальному посвідченню, чим порушує права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідач у судове засідання не з’явився, однак направив до суду клопотання про розгляд справи, в якому визначив, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглянути справу за наявними в ній матеріалами без присутності представника.

Оскільки матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ :

19.07.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Свет» (Покупець) та Відкритим акціонерним товариством «Азимут» (Продавець) був укладений договір купівлі-продажу № 1, п. 5 якого передбачено, що Продавець зобов’язується передати у власність Покупця об’єкт нерухомості літ. «Ф» площею 100,3 кв.м , що складає 3/200 часток, яке знаходиться за адресою: м.Сімферополь, вул.Вузлова,20.

Покупець зобов’язується прийняти вказаний об’єкт та оплатити за нього ціну, визначену в цьому договорі.

Відповідно до п. 3 Договору ціна продажу об’єкта складає 6610 грн. та визначена сторонами відповідно до балансової вартості об’єкта продажу.

Зазначене майно належить ВАТ «Азимут» на праві власності на підставі рішення господарського суду від 17.12.2004 р. по справі № 2-20/

Згідно з п. 3 Договору Покупець зобов’язаний сплатити ціну за придбаний об’єкт в день підписання договору .

Судом встановлено, що об’єкт продажу належав ТВО «Азимут» на праві приватної власності, про що свідчить витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 198902 запис № 35247 від 06.09.05 р. (арк.спр. 14).

З матеріалів справи вбачається, що об’єкт купівлі-продажу був переданий позивачу за відповідним актом прийому-передачі 19.07.2007 р., підписаним обома сторонами та скріпленим печатями підприємств (арк.спр.8). В свою чергу, позивачем була оплачена вартість майна в повному обсязі, про що свідчить копія платіжного доручення №3484 від 19.07.07 р. (арк. спр. 9).

Листом №104/1 від 10.08.2007 р. та № 1042 від 29.08.2007 р. ВАТ «Свет» зверталося до ВАТ «Азимут» з проханням направити представника підприємства до нотаріальної контори для відповідного посвідчення укладеного договору. Однак, до теперішнього часу нотаріальне посвідчення спірного договору не відбулося, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 209 Цивільного Кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Такий випадок встановлений, зокрема, статтею 657 ЦК України, в якій акцентується, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Ч. 2 ст. 220 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з Роз’ясненнями Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням договорів недійсними» №02-5/111 від 12.03.1999 р., з наступними змінами та доповненнями, якщо однією з сторін угода виконана повністю або частково, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, господарський суд на підставі частини другої статті 47 Цивільного кодексу вправі за позовом сторони, яка виконала угоду, визнати таку угоду дійсною. Судове рішення у цьому випадку замінює нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. з ст. 180 Господарського кодексу України встановлено, що при укладенні господарського договору сторони зобов’язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Матеріалами справи підтверджується домовленність сторін щодо істотних умов договору під час його укладання та повне виконання сторонами своїх обов’язків, вказаних в договорі. Так, майно було передано ВАТ «Свет» за відповідним актом від 19.007.2007 р. а позивач, в свою чергу, оплатив його вартість в повному обсязі. Таким чином, суд визнає обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача щодо визнання дійсним укладеного між сторонами 19.07.2007 р. договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлений, у тому числі, й такий спосіб захисту цивільного права та інтересу, як визнання права.

За таких обставин, всебічно та в повному обсязі дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи документи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ «Свет» є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.06 2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 17.07 2008 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.           Визнати дійсним укладений 19.07.2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Свет» ( м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20, ЗКПО 22326736) та Відкритим акціонерним товариством «Азимут» ( м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20) договір купівлі-продажу №1 нежитлового приміщення загальною площею 100,3 кв. м., що складає 3/200 часток, яке знаходиться за адресою: м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20 .

3.          Визнати за відкритим акціонерним товариством «Свет» ( м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20, ЗКПО 22326736) право власності на об’єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення загальною площею 100,3 кв. м., що складає 3/200 часток, яке знаходиться за адресою: м.Сімферополь, вул.Вузлова, 20.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Білоглазова І.К.