ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№
20-4/262

Вищий
господарський  суд  України
в  складі  колегії
суддів:

Бернацької
Ж.О. -головуючої  (доповідач)

Воліка
І.М.,

Шевчук
С.Р.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю “Спільне підприємство технопарку “Корабел” на ухвалу
господарського суду міста Севастополя від 10.08.2007 р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. в справі №
20-4/262 господарського суду міста Севастополя за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку “Корабел” до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про повернення майна з чужого незаконного
володіння

за
участю представників сторін:

від
позивача: не з'явилися,

від
відповідача: не з'явилися, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- товариство з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел” у серпні 2007 року звернувся до господарського суду з позовом до
відповідача - фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про повернення, на підставі
статті 1212 Цивільного кодексу України, з чужого незаконного володіння  майна -будівлі-спортивного залу, площею
1823,5 кв. м, що знаходиться за адресою: місто Севастополь, вулиця
Костомарівська, 3.

Свої
позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що товариству з обмеженою
відповідальністю “Спільне підприємство технопарку “Корабел” належить на праві
власності вказане майно, що підтверджується свідоцтвом про право власності,
виданого на підставі розпорядження Севастопольської міської адміністрації від
17.11.2003 р. № 1801-р.

Відповідно
до договору № 01-1999 суборенди від 01.02.1999 р. 01.02.1999 р., дочірнім
підприємством "Корабел"
передано майно у користування Севастопольській міській раді спортивного
товариства профспілок "України", для організації діяльності дитячої
спортивної школи.

Згідно
пункту 3 договору, строк дії договору оренди
- з  01.02.1999 р. по 01.02.2009
р.

Відповідно
до вказаного договору, в приміщенні спортивного залу розташована
Севастопольська дитячо-юнацька спортивна школа "Чайка".

Ухвалою
господарського суду міста Севастополь порушено провадження  в справі № 20-7/015 за позовом фізичної-особи
підприємця ОСОБА_1 до Севастопольської дитячої спортивної школи
"Чайка" про усунення перешкод у здійсненні права власності на вказане
майно.

03.08.2007
р. позивачем  до суду в порядку статей
66, 67 Господарського процесуального кодексу України подана заява про
забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме  майно -
будівлю спортивного залу, 1823, 5 кв.м, що  знаходиться за адресою: місто Севастополь,
вулиця  Костомарівська, 3 (стадіон
"Чайка") до набрання рішенням
в цій справі законної сили;

заборони  комунальному підприємству "Бюро
технічної інвентаризації та державної реєстрації об'єктів нерухомого
майна" Севастопольської міської Ради вчиняти будь-які дії щодо реєстрації
права власності на нерухоме  майно
-будівлю спортивного залу, 1823, 5 кв.м, що
знаходиться за адресою: місто Севастополь, вулиця  Костомарівська, 3 (стадіон "Чайка")  до набрання рішенням  в цій справі законної сили;

заборони
відповідачеві вчиняти будь-які дії по відчуженню спірного нерухомого майна.

Ухвалою
господарського суду м. Севастополя від 10.08.2007 р. (суддя Остапова К.А.)
частково задоволено заяву, вжито заходів до забезпечення позову: накладено
арешт на  нерухоме майно -будівлю
спортивного залу площею 1823, 5 м. кв., що знаходиться за адресою: місто
Севастополь, вул. Костомарівська, 3 (стадіон "Чайка"); заборонено
комунальному підприємству "Бюро технічної інвентаризації та державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна" Севастопольської міської Ради вчиняти
будь-які дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно -будівлю
спортивного залу площею 1823, 5 м. кв., що знаходиться за адресою: місто
Севастополь, вул. Костомарівська, 3 (стадіон "Чайка").  В частині заборони відповідачеві вчиняти
будь-які дії по відчуженню спірного нерухомого майна відмовлено.

Ухвала  мотивована
тим, що суд першої інстанції, вивчивши матеріали позовної заяви,
враховуючи предмет спору, частково задовольнив заяву.

Ухвалою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. (судді:
Борисова Ю.В. - головуюча, Видашенко Т.С., Горошко Н.П.) прийнято відмову
товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел” від апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста
Севастополя від 10.08.2007 р. в справі № 20-4/262 про повернення майна з чужого
незаконного володіння; апеляційне провадження в справі припинено.

Не
погоджуючись з винесеними судовими актами позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Спільне підприємство технопарку "Корабел"  звернувся до Вищого господарського суду
України з касаційною скаргою про
доповнення резолютивної частини ухвали господарського суду м.
Севастополя від 10.08.2007 р. забороною відповідачеві вчиняти будь-які дії по
відчуженню спірного нерухомого майна та скасувати ухвалу Севастопольського
апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р.

Касаційна
скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій порушені і неправильно
застосовані норми  процесуального права.

Обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм
процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї
ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких
заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського
суду.

Згідно
статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується:
накладенням арешту на майно, забороною відповідачеві вчиняти певні дії,
забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Приймаючи
ухвалу про забезпечення позову, господарський суд повинен визначитись як з
предметом спору, так і доцільністю та обґрунтованістю вжиття певних заходів
забезпечення позову.

На
заявника, з врахуванням загальних вимог передбачених статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України покладається тягар доказування наявності
фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до
забезпечення позову.

Судом
першої інстанції накладено арешт на спірне нерухоме майно, заборонено
комунальному підприємству "Бюро технічної інвентаризації та державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна"Севастопольської міської Ради вчиняти
будь-які дії щодо реєстрації права власності на нерухоме майно,  стосується предмета позову.

Таким
чином, судом заборонено всім особам в тому числі і відповідачеві вчиняти
будь-які дії щодо відчуження майна.

Відповідно до статті 100
Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала апеляційну
скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови.

Апеляційний господарський суд має право не
приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині шостій статті 22
цього Кодексу.

Про
прийняття відмови від скарги апеляційний господарський суд виносить ухвалу,
якщо рішення місцевого господарського суду не оскаржено іншою стороною.

Згідно
частини 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України,
господарський суд не приймає відмову від позову, якщо ці дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що
до винесення судом апеляційної інстанції постанови від заявника апеляційної
скарги надійшла відмова від апеляційної скарги на ухвалу господарського суду
міста Севастополя від 10.08.2007 р., підписана повноважним представником
позивача  (вх.16.073  від 19.09.2007 р.).

Апеляційна інстанція дійшла правильного
висновку, що заява про відмову від апеляційної скарги не суперечить
законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Твердження заявника касаційної скарги про
те, що представник не мала права відмовлятися від апеляційної скарги на вказану
ухвалу спростовується довіреністю товариства
з обмеженою відповідальністю "Спільне підприємство технопарку
"Корабел"  від 14.09.2007 р.,
яка дійсна до 14.09.2008 р., в якій
зазначено:  Любарська Г.В. має
право відмовлятися від апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційного суду
представники сторін не брали участь у справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувані ухвали  прийняті з дотриманням норм процесуального
права, і підстав для їх скасування  не
вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117,
1119, 11111, 11113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Спільне підприємство технопарку
“Корабел” залишити без задоволення.

Ухвалу
господарського суду м. Севастополя від 10.08.2007 р. та ухвалу
Севастопольського апеляційного господарського суду від 19.09.2007 р. в справі №
20-4/262 залишити без змін.

Головуючий,
суддя:

Ж.
Бернацька

Судді:
І. Волік

С.
Шевчук