ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" вересня 2008 р. Справа № 39/102-08

вх. номер 6506/2-39

Суддя Господарського суду Харківської області Швидкін А.О.

при секретарі Трофименко С.В.

за участю представників сторін:

позивача – Капустіна В.В. дор. б/н від 07.08.08р.

відповідача – Кошовського С.В. дор. б/н від 08.08.08р.

розглянувши матеріали справи за позовом: ПП "Терекон ВС-4", м. Люботин

до ТОВ "Трипласт Комплект", м. Харків

про спонукання до вчинення дій та визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить суд зобов’язати відповідача звільнити нежитлові будівлі: літ. «А-1», «Б-1», «В-1», «Н-2», що розташовані в м. Люботин, вул. Деповська 70.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору найму (оренди) нежитлових приміщень №4/А від 25.07.2008 року, укладеного із відповідачем, він зобов’язався передати в оренду відповідачеві нерухоме майно перелік, площа і вартість якого зазначається в акті прийому - передачі до договору найму. Позивач передав, а відповідач прийняв майно – нежитлові будівлі за актом приймання-передачі від «25» липня 2007 року. Відповідач не виконав зобов’язання за договором в частині сплати орендної плати за три місяці і витрат згідно пунктів 4.7, 4.8 договору, а саме: авансовий платіж за перший місяць оренди, що включає частину липня 2008 року і орендну плату за серпень 2008 року. Відповідач цього факту не заперечує, при цьому на невиконання умов договору оренди з боку позивача не скаржиться. Позивач через невиконання відповідачем умов договору посилається на те, що виконання договору найму № 4/А від 25.07.2008 року втратило для нього інтерес, тому повідомив відповідача про відмову від договору і вимагає повернення нежитлових будівель, які відповідач орендує відповідно до договору.

Відповідач не погоджується з відмовою позивача від договору найму № 4/А від 25.07.2008 року, з огляду на те, що позивач не надає документи, що підтверджують у встановленому порядку право власності позивача на нежитлові приміщення, передані в оренду. Листом від 05.08.2008 року відмовився від звільнення будівель і передачі останніх позивачу. Крім того, відповідач із посиланням на статтю 761 Цивільного кодексу України вважає, що особа, яка не є власником майна, не може надавати його в оренду. Зауважує, що позивач не підтвердив свій статус власника.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач надав суду відзив, в якому проти позову заперечує, стверджує, що порушення умов щодо оплати орендної плати за договором не може бути підставою для відмови позивача від договору найму, оскільки таке порушення відповідно до вимог законодавства і умов договору повинно тривати три місяці поспіль. З приводу вимог щодо визнання права власності відповідач зазначає, що наявність такого права у особи, що передає в оренду майно є обов’язковою за нормами законодавства, тому позивач має надати відповідні документи, а до того відповідач його власником не визнає.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов має бути задоволений частково. До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Позивач уклав із відповідачем договір найму (оренди) нежитлових приміщень від 25 липня 2007 року № 4/А.

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове володіння та користування, надалі за текстом – оренду, нежитлові приміщення перелік, площа і вартість якого зазначається в акті прийому передачі до даного договору.

Згідно із умовами п. 2.2 договору передача об’єкту оренди здійснюється з обов’язковим складанням акту приймання-передачі.

Пунктами 3.1 та 13.2 договору передбачено, що строк оренди починається з дати складання акту приймання-передачі майна в оренду.

Відповідач отримав нежитлові приміщення за актом приймання – передачі 25.07.2008 року. Таким чином, відповідач має оплачувати користування приміщеннями відповідно до договору найму № 4/А від 25.07.2008 року починаючи саме з цієї дати.

Пункт 4.4 договору встановлює, що орендар сплачує орендодавцю протягом 5 (п’яти) банківських днів з моменту укладання сторонами акту прийому-передачі Об’єкту в оренду орендну плату авансом за перший місяць оренди.

Пунктом 4.5 договору встановлено, що орендна плата сплачується в безготівковому порядку авансом на поточний рахунок орендодавця не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного місяця, що передує місяцю оренди.

Доказів на сплату орендної плати за договором відповідачем не надано. Факт несплати орендної плати за липень і серпень місяці 2008 року Відповідач визнає.

Позивач листом від 04.08.2008 року вимагає повернення нежитлових приміщень внаслідок відмови від договору найму (оренди).

Однак, зазначені вимоги позивача не відповідають діючим нормам законодавства.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд

Крім того, згідно п.10.4.1 договору найму №4/А від 25.07.2008 року передбачено дострокове розірвання договору найму (оренди) за ініціативою орендодавця у випадку, якщо протягом трьох місяців підряд орендар не сплачує оренду плату та не відшкодовує видатки за спожиті комунальні послуги.

Порушення умов договору найму з боку Відповідача в частині сплати орендної плати, а саме несплати її в повному обсязі протягом трьох місяців поспіль, матеріалами справи не підтверджується.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Отже, вимоги позивача в частині звільнення відповідачем нежитлових будівель не відповідають нормам чинного законодавства, умовам договору найму №4/А від 25.07.2008 року, а тому не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що позивач уклав із Люботинською міською радою договір купівлі – продажу цілісного майнового комплексу від «29» лютого 2008 року. Згідно з умовами цього договору позивач отримав у власність цілісний майновий комплекс, у складі якого є спірні нежитлові будівлі літ . «А-1», літ. «Б-1», літ. «В-1». Право власності позивача на вказані нежитлові будівлі зареєстровано у Люботинському БТІ в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, витяг № 18424608 від 08.04.2008 року.

Відповідно до умов договору позивач набуває право власності з моменту укладання і підписання договору. Згідно із статтею № 328 Цивільного кодексу України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів».

Договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 29 лютого 2008 року на сьогодні є чинним.

Отже, право власності позивача на нежитлові будівлі літ. «А-1», «Б-1», «В-1», що розташовані в м. Люботин, вул. Деповська 70 підтверджується передбаченими чинним законодавством документами і визнання не потребує.

Крім того, встановлено, що позивач не зареєстрував право власності на нежитлову будівлю літ. «Н-2» загальною площею 790,3 м.кв., за адресою м. Люботин, вул. Деповська 70, у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Позивач надав докази на підтвердження того, що це майно створено за рахунок коштів позивача, рахується як основний засіб в балансі підприємства, приймає участь у господарській діяльності позивача, при сплаті податків.

Нежитлова будівля літ. «Н-2» розташована на земельній ділянці за адресою м. Люботин, вул. Деповська 70, що надана йому в оренду на підставі рішення Люботинської міської ради від 09 вересня 2005 року про надання земельної ділянки ПП «Терекон ВС-4». Позивач уклав договір оренди земельної ділянки від 10 грудня 2006 року із Люботинською міською радою. Відповідно до цих документів, а також даних поточної технічної інвентаризації, нежитлова будівля «Н-2» розташована на земельній ділянці, якою правомірно користується позивач.

Судом враховано, що розташування нежитлової будівлі літ. «Н-2» на земельній ділянці позивача є доказом належності будівлі позивачу, оскільки в іншому випадку відповідно до приписів ч. 2 статті 120 Земельного кодексу України були б внесені відповідні зміни до договору оренди від 10.12.2006 року. Змін до договору оренди земельної ділянки не внесено.

Крім того, статусу самовільно збудованих будівель чи безхазяйного майна спірні нежитлові будівлі не мають. Наданий суду дозвіл Харківського районного управління ГУ МНСУ в Харківській області №158/585 від 01.08.2007 року надає позивачу право здійснювати господарську діяльність, в тому числі шляхом використання нежитлової будівлі літ. «Н-2», оскільки така діяльність не порушує законодавства з пожарної безпеки.

Заперечення відповідача на те, що позивач не зареєстрований в якості власника нежитлової будівлі у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно судом не приймається, оскільки відповідачем не прийнято до уваги, що реєстрація згідно із статтею 182 Цивільного кодексу України не є передумовою виникнення права власності. Як зазначено в тексті статті, реєстрація у відповідному державному реєстрі є обов’язком власника нерухомого майна, тобто відповідач може посилатися на невиконання обов’язку з боку позивача щодо реєстрації його права власності, а не на відсутність самого права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 33, 34, 43, 75, 77, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати право власності ПП «Терекон ВС-4» на об’єкт нерухомого майна –нежитлову будівлю літера «Н-2» загальною площею 790,3 кв.м. за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Люботин, вул. Деповська, 70.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Суддя