ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.08р.

Справа № 9/236-08

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Тракт", м. Київ в особі Автобази № 7

Відкритого акціонерного товариства "Тракт", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська компанія

"Транспорт України", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1625 грн. 80 коп.

Суддя Подобєд І.М.

При спеціалисті Бобир Ю.В.

Представники:

Від позивача – представник не з’явився

Від відповідача – представник не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

ВАТ "Тракт" в особі Автобази № 7 звернулося у червні 2008 року із позовом до ТОВ „ДК "Транспорт України", в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь грошову суму 1625,80 грн. заборгованості за надані послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом по маршруту м. Дніпропетровськ –м. Київ. Обґрунтовує свої вимоги наявністю невиконаних відповідачем зобов’язань за заявкою від 12.11.07р. на автомобільне перевезення та виставленим рахунком на оплату № 1-717 від 14.11.07р.

Відповідач відзив на позов не надав. Представник Відповідача у судове засідання не з’явився у зв’язку із чим справа розглядається за наявними матеріалами, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач клопотанням від 01.08.08р. просить суд розглянути справу по наявним у справі документам за відсутності свого представника.

Строк вирішення спору був продовжений в.о. голови суду до 12.09.08р., згідно ст. 69 Господарського процесуального України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

12.11.07р. між Позивачем –Відкритим акціонерним товариством "Тракт" в особі Автобази № 7 Відкритого акціонерного товариства "Тракт" та Відповідачем –Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська компанія "Транспорт України" було укладено заявку на виконання разового міжміського автотранспортного перевезення вантажу –дроту та цвяхів по маршруту м. Дніпропетровськ – м. Київ.

Згідно з умовами вказаної заявки від 25.07.05р., Позивач автомобілем „Камаз” 5894КХЛ виконав доставку заявленого Відповідачем вантажу –дроту та цвяхів, що підтверджується товарно-транспортною накладною від 13.11.07р. та подорожнім листом № 724719 від 06.11.07р., які є в матеріалах справи.

Факт надання послуг по перевезенню, підтверджується також актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 14.11.07р. № 1-717.

Вартість наданих послуг згідно заявки від 12.11.07р. та товарно-транспортної накладної від 13.11.07р., становить 1400 грн., на оплату якої Позивачем пред’явлений Відповідачу рахунок № 1-717 від 14.11.07р.

В разовій заявці на автомобільне перевезення вантажу від 12.11.07р. сторони не визначили терміни та умови розрахунків.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Рахунок на оплату автопослуг № 1-717 від 14.11.07р. був отриманий Відповідачем 20.11.07р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Отже, кінцевий термін для оплати Відповідачем має бути –27.11.07р., згідно ст. 530 Цивільного кодексу України.

Відповідач виставлений на оплату рахунок не сплатив, претензію Позивача за вих. № 13/02 від 13.02.08р. з вимогою погасити заборгованість, що утворилась, залишив без відповіді та без задоволення.

За прострочення грошових зобов’язань на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, Позивач нарахував Відповідачу на суму основного боргу додатково суму 204,40 грн. збитків від інфляції за період з 01.12.07р. по 30.04.08р. та 21,40 грн. три проценти річних за період з 28.11.07р. по 31.05.08р.

Відповідач доказів оплати вказаних автопослуг на час розгляду справи суду не надав.

З урахуванням встановлених обставин позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 ст. 316 Господарського кодексу України встановлено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторонни (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно до приписів ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобов’язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов’язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

На підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу положень ст. ст. 9, 16, 549-551, 611 Цивільного кодексу України та ст. ст. 4, 20, 216-220, 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів шляхом присудження до виконання обов’язку в натурі, відшкодування збитків та застосування штрафних санкцій.

Відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов’язання перед Позивачем з оплати наданих на його замовлення зазначених послуг автоперевезення вантажів, чим порушив умови укладеного із Позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми 1400 грн. основного боргу, 204,40 грн. збитків від інфляції та 21,40 грн. три проценти річних – є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у справі покладаються на Відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровська компанія "Транспорт України" на користь Відкритого акціонерного товариства "Тракт" в особі Автобази № 7 Відкритого акціонерного товариства "Тракт" суму 1400 грн. основного боргу, 204 грн. 40 коп. збитків від інфляції, 21 грн. 40 коп. три проценти річних, 102 грн. витрат на держмито, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобєд