ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"08" липня 2008 р.

Справа № 4/230

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І.за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В. розглянув справу № 4/230

за позовом: Компаніївської районної ради Кіровоградської області, 28400, Кіровоградська область, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 4,

до відповідача: управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі, 28400, Кіровоградська область, смт. Компаніївка, вул. Кірова, 12,

про скасування вимоги № Ю1 від 12.05.08.

Представники:

від позивача - Саліхов А.А., довіреність № 18-143/1 від 07.05.2007 року;

від відповідача - Сабадаш І.С., довіреність № 666/04-28 від 27.03.2008 року;

час прийняття вступної та резолютивної частини постанови 12:50 год.

За клопотанням представників сторін в порядку ч. 3 ст. 121 КАС України господарський суд розпочав розгляд справи у день проведення попереднього судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, факти та відповідні їм правовідносини між сторонами спору, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги позивачем обґрунтовуються тим, що вимога управління Пенсійного фонду в Компаніївському районі до Компаніївської районної ради про сплату боргу № Ю1 від 12.05.2008 року на суму 22 192 грн. 82 коп. підлягає до скасування, оскільки в результаті оскарження до суду правомірності нарахування виплат з яких в послідуючому було проведено нарахування страхових внесків і пені скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2007 року по справі № 16/326.

Письмовий відзив на позовні вимоги відповідач суду не надав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, посилаючись на ту обставину, що єдиною можливістю для врегулювання спору на даний час є постанова суду про скасування спірної вимоги.

Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши нормативні документи, які регулюють спірні правовідносини, доводи позивача щодо обґрунтування своєї позиції суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Враховуючи правовий статус Пенсійного Фонду України та його підрозділів (управлінь), господарський суд прийшов до переконання про необхідність розглянути спір по суті в порядку Кодексу адміністративного судочинства України враховуючи наступне. Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Визначення поняття "справа адміністративної юрисдикції" наведено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України, під якою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Тобто справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Поняття "суб'єкт владних повноважень" визначено у статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України - це органи державної влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства.

Відтак необхідною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій, причому ці функції повинні здійснюватися відповідним суб'єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Визначившись з питанням щодо правовідносинами між учасниками спору про віднесення їх до таких, які підлягають до розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, провівши розгляд адміністративної справи за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд враховує особливість вказаного Кодексу стосовно презумпції винності суб'єкта владних повноважень та приписи ст. 71 КАС України про обов'язок доказування кожною стороною обставин на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, приходить до переконання, що позивачем надано безспірні докази про наявність правопорушення з боку відповідача, наданими позивачем доказами доведено сам факт скоєного правопорушення, тобто порушення законного права позивача на виключення з обліку та звільнення його від сплати заявленої до стягнення суми фінансових санкцій в розмірі 17 139 грн. 18 коп. та пені на суму 5 053 грн. 64 коп. на загальну суму 22 192 грн. 82 коп.

За приписом ст. 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Господарським судом приймається до уваги, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.07.2007 року скасовано рішення Компаніївської районної ради від 14.09.2006р. № 68 "Про внесення змін до рішення районної ради від 26.01.2006 р. № 425 "Про районний бюджет на 2006 рік” (з наступними змінами).

Як вбачається з матеріалів справи № 17/57 від 15.05.2008 року за позовом Компаніївської районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області до відповідача: Компаніївської районної ради Кіровоградської області, смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі, смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області,

за участю третьої особи, яка на заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділу статистики в Компаніївському районі, смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - відділення Державного казначейства в Компаніївському районі, смт. Компаніївка Компаніївського району Кіровоградської області, про зобов'язання вчинити певні дії відповідно до частини другої статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Компаніївська районна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

Згідно правил статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" виконавчу владу в областях, районах, районах Автономної Республіки Крим, у містах Києві та Севастополі здійснюють обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Компаніївська районна державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади; в межах своїх повноважень здійснює виконавчу владу на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, а також реалізує повноваження, делеговані їй відповідною радою.

Пунктами 4, 5 статті 2 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують підготовку та виконання відповідних бюджетів та звіт про виконання відповідних бюджетів та програм.

Рішенням Компаніївської районної ради від 14.09.2006 року № 68 “Про внесення змін до рішення районної ради від 26.01.2006 року № 425 “Про районний бюджет на 2006 рік (з наступними змінами) спрямовано додатково кошти у сумі 97 183 грн. (код 1111) на заробітну плату та на нарахування на заробітну плату у сумі 25551 грн. керівних працівників і спеціалістів апарату районної ради за рахунок перевиконання доходної частини загального фонду районного бюджету за підсумками першого півріччя поточного року без урахування міжбюджетних трансфертів.

Через порушення законодавства, регламенту та без відповідного обґрунтування і висновку фінансового органу й відповідного проекту рішення районної ради від районної державної адміністрації - відповідач незаконно прийняв рішення від 14.09.06р. №68 “Про внесення змін до рішення районної ради від 26.01.06р. №425 “Про районний бюджет на 2006 рік”, яке не відповідає типовій формі та не містить балансу надходжень і видатків.

Як встановлено господарським судом, згідно частини 7 ст. 78 Бюджетного кодексу України рішення про внесення змін до рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет ухвалюється відповідною радою за поданням офіційного висновку місцевого фінансового органу про обсяг вільного залишку бюджетних коштів, перевиконання чи недовиконання доходної частини загального фонду відповідного бюджету. Факт перевиконання доходної частини загального фонду місцевого бюджету визнається за підсумками першого півріччя та наступних звітних періодів поточного бюджетного періоду на підставі офіційних висновків місцевого фінансового органу за умови перевищення доходів загального фонду місцевого бюджету (без урахування між бюджетних трансфертів), врахованих у розписі місцевого бюджету на відповідний період, не менше ніж на 5 відсотків. Факт недоотримання доходів загального фонду місцевого бюджету визнається на підставі офіційних висновків місцевого фінансового органу за підсумками квартального звіту при недоотриманні доходів загального фонду місцевого бюджету, врахованих в розписі місцевого бюджету на відповідний період, більше ніж на 15 відсотків.

Вказаним рішенням, яке набрало законної сили зобов'язано посадових осіб виконавчого апарату Компаніївської районної ради Кіровоградської області відповідно до посадових повноважень здійснити перерахунки по заробітній платі працівникам виконавчого апарату Компаніївської районної ради враховуючи скасування рішення Компаніївської районної ради № 68 від 14.09.2006 року “Про внесення змін до рішення районної ради від 26.01.2006 року № 425 “Про районний бюджет на 2006 рік (з наступними змінами) у відповідності до Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду у справі № 16/326 від 12.07.2007 року та відобразити перерахунки у первинній бухгалтерській (фінансовій) документації та вивести з обліку заборгованість по заробітній платі Компаніївської районної ради в районному відділі статистики у Компаніївському районі, у відділі державного казначейства Компаніївського району.

Натомість, вказаними рішеннями не було визначено подальший порядок виключення з обліку заборгованості по страхових внесках до Пенсійного фонду України із суми яка фактично була заявлена до нарахування необґрунтовано. Висновок суду про обґрунтованість позовних вимог підтверджується дослідженим в судовому засіданні доказами по справі: розрахунок суми страхових внесків за квітень 2008 року з якого виключено необґрунтовано нараховану заборгованість (а.с. 5-6), листуванням між сторонами спору (а.с. 7,9, 10), вимогою про сплату боргу № Ю1 від 12.05.2008 року (а.с. 8), постановою від 12.07.2007 року по справі № 16/326 (а.с. 12-13) та рішенням по справі №17/57.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що при розгляді справи в судовому засіданні фактично відсутні протиріччя в позиціях представників сторін, а прийняття судового рішення фактично буде забезпечувати механізм виконання прийнятих раніше судових актів, керуючись ст.ст. 160, 163, 167, 186, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Вимогу управління Пенсійного фонду України в Компаніївському районі до Компаніївської районної ради про сплату боргу № Ю1 від 12.05.2008 року на суму 22 192 грн. 82 коп. скасувати.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 10 липня 2008 року.

Суддя

Ю. І. Хилько