ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.08 р.                     Справа № 12/99пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – не з'явився

від відповідача – не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Селянського ( фермерського) господарства “ “Хлібороб” с.Різниківка

до Різниківської сільської ради Народних депутатів

за участю третьої особи: Комунального підприємства “Артемівське бюро технічної інвентаризації”

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Селянське ( фермерське) господарство “Хлібороб” с.Різниківка звернулося до господарського суду з позовною заявою до Різниківської сільської ради Народних депутатів, за участю третьої особи: Комунального підприємства “Артемівське бюро технічної інвентаризації” про визнання права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою вул. Леніна, 9а в с.Різниківка Артемівського району Донецької області: крупоцех літера А-2 в технічному паспорті загальною площею 293,7 кв.м.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, що ним без наявності всіх необхідних дозволів було збудоване спірне майно.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав письмові довідки щодо місьцерозташування спірного об'єкту.

Третя особа надала відповідні пояснення. В подальшому явка третьої особи визнано судом не обов'язковою.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

Згідно державного акту на право постійного користування землею серії ДН № 00387 виданого на підставі рішення Різниківської сільської ради народних депутатів Артемівського району Донецької області від 17.03.1993 року за № 10 громадянину Стрельцову М.І. ( голові СФГ) надано у постійне користування земельна ділянка площею 51,1 га згідно плану.

Відповідно до рішення Різниківської сільради народних депутатів від 01.11.1995 року Селянському фермерському господарству “Хлібороб” виділено 2 га землі для будівництва току по вул. Леніна.9. Відповідні зміни в землекористуванні у зв'язку з прийняттям рішення від 01.11.1995 року були зроблені у державному акті на право постійного користування землею серії ДН № 00387.

Під час експлуатації земельної ділянки позивач побудував нежитлову будівлю – крупоцех , якому присвоєно адресу, згідно пояснень позивача, Артеміський район с.Різниківка, вул.Леніна,9а

Під час розгляду справи також встановлено, що з 01.10.2005 року на балансі позивача обліковується не житлова будівля ( крупоцех) загальною площею 293,7 кв.м. балансовою вартістю 22 700 грн.

На вказану будівлю Артемівським БТІ складено технічний паспорт .

Позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний об'єкт.

Вказана позовна вимога підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 392 ЦК України закріплює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 319 ЦК України встановлює, що власник користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно частини 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотним порушеннями будівельних норм та правил.

Частина 5 ст. 376 ЦК України закріплює, що на вимогу власника або користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

На час звернення до суду позивач є користувачем земельної ділянки та володіє, розпоряджається та користується спірним майном.

Суду не надано документів, які підтверджують, що визнання права власності на нерухоме майно самочинно збудоване позивачем порушує чиї-небудь права.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню

Судові витрати покласти на позивача, так як саме з його вини виник спір.

На підставі ст. 376 ЦК України та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати за Селянським ( фермерським) господарством “Хлібороб”

( Артемівський район с. Різниківка, вул.Леніна.86а , ) право власності на самочинне будівництво – нерухоме майно, по вул. Леніна, 9а в с. Різниківка Артемівського району Донецької області: крупоцех літера “А-2” в технічному паспорті загальною площею 293, 7 кв.м.

Суддя Склярук О.І.