ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.05.08
Справа№ 14/103

За
позовом: Ліквідатора  ОСОБА_1, с.Камінь, Рожнятівський район,
Івано-Франківська область в особі: Приватного підприємства «Пік-2»,
с.Горохолино, Богородчанський  район,
Івано-Франківська  область

До
відповідача: Державного
підприємства «Львівський бронетанковий ремонтний завод», м.Львів

Про:  стягнення
29 294,22 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

Секретар Ю.Митник

Представники:

від
позивача: ОСОБА_1.
-ліквідатор ПП “Пік-2”.

від
відповідача:  Крукеницька Т.М.
-представник.

Права та обов”язки, передбачені ст.ст.
20,22 ГПК України сторонам
роз”яснено.

Суть
спору: Позов
заявлено Ліквідатором ОСОБА_1, с.Камінь, Рожнятівський район, Івано-Франківська
область в особі: Приватного підприємства «Пік-2», с.Горохолино,
Богородчанський  район, Івано-Франківська  область до Державного підприємства
«Львівський бронетанковий ремонтний завод», м.Львів про стягнення  29294,22 грн. заборгованості.

Ухвалою від 17.04.2008р. порушено
провадження у справі і призначено справу до розгляду на 22.05.2008р.

В судове засідання  22.05.2008р. позивач  з”явився, просив задоволити позовні вимоги з
підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач у поданому відзиві на позовну
заяву № 797 від 20.05.08р. повідомив, що між ПП “Пік-2” (Постачальник) та ДП
“Львівський бронетанковий ремонтний завод” (Покупець) було укладено Договір №
143 від 16 квітня 2005 року про наступне: Постачальник зобов”язується передати
у власність Покупця матеріальні цінності, а Покупець зобов”язується прийняти
цей товар та своєчасно здійснити його оплату. Сторонами укладено також Додаткову
Угоду №1 до Договору поставки товару № 143 від 16 квітня 2005 року відповідно
до якої Постачальник зобов”язується поставити та передати у власність Покупця
за його замовлення товар, а Покупець зобов”язується приймати  цей товар
та своєчасно здійснити його оплату.

На виконання умов Договору ПП “Пік-2”
поставлено та передано у власність ДП “Львівський БТРЗ” товар на загальну суму
1765823,36 грн. (підтверджується накладними № 0000001 від 18.04.2005р., №
0000002 від 18.04.2005р., № 2/6 від 19.06.2006р., № 7 від 19.06.2006р.), що
являється частковою оплатою вартості товару.

Таким чином ДП “Львівський БТРЗ” визнає
перед ПП “Пік-2” заборгованість в сумі 29294,22 грн., де в свою чергу основна
сума боргу становить 23624,36 грн., 1220,38 грн. пені, 4036,38 грн. індексу
інфляції, 413,10 грн. 3% річних.

Судом встановлено наступне:

Відповідно  до ст.1 Господарського процесуального кодексу
України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (в тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб”єкта
підприємницької діяльності (далі-підприємства та організації), мають право
звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомістю господарських
справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав  і охоронюваних  законом інтересів.

Відповідно до ст.21 Господарського
процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі -позивачами і
відповідачами -можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1
цього Кодексу.

Згідно ст.2 ГПК України господарський суд
порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються
до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом
інтересів.

Ліквідатором
ОСОБА_1. подано до справи Довідку № 63 від 14.05.2008р. Управління
статсистики в Богородчанському  районі в
якій підтверджується, що станом на 14 травня 2008 року  Приватне підприємство “ПІК-2” значитться в
Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України; є юридичною
особою; ідентифікаційний код якої 33233644.

Відповідно до ст.62 ГК України
підприємство -самостійний суб”єкт господарювання, створений компетентним  органом державної влади або органом місцевого
самоврядування, або іншими суб”єктами для задоволення суспільних та особистих
потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної,
торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим
кодексом та іншими законами.

Юридична
особа  відповідно до ст.80 ЦК
України -організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.87 ЦК -  юридична особа вважається створеною з дня її
державної реєстрації.

Відповідно до ст.104 ЦК України юридична
особа є такою, що припинилася  з дня  внесення до Єдиного державного реєстру запиу
про її припинення.

В поданій позивачем  довідці
Управління статистики в Богородчанському
районі  за № 63 від 14.05.2008р.,
вбачається, що Приватне підприємство “Пік-2” значиться в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій України ( ЄДРПОУ): ідентифікаційний код
33233644; юридична особа; Адреса: 77760, Івано-Франківська область.
Богородчанський район, с.Горохолино, вул.Українська, 636а. Керівник -ОСОБА_2.

Відповідно  до ч.7 ст.59 Господарського кодексу України
(в період після 01.01.2004р. -дати набрання чинності цим кодексом) суб”єкт
господарювання  вважається ліквідованим з
дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності.

Як
вбачається  з матеріалів справи
Приватне підприємство “ПІК-2” станом на час розгляду справи, включено до
ЄДРПОУ.

Приватне підприємство “ПІК-2” не втратило
статусу юридичної особи (у зв”язку з порушенням господарським судом  Івано-Франківської області провадження у
справі №Б-21/103 про визнання ПП “ПІК-2” банкрутом; призначенням ліквідатором
ОСОБА_1.) і отже може бути учасником судового процесу на загальних підставах.
Водночас ліквідатор не є юридичною особою (наведе відповідає викладеному в
абз.2 пункту 21 Роз”яснення Президії ВАСУ від 12.09.1996р. № 0205/334 “Про
деякі питання практики вирішення спорів, пов”язаних із створенням,
реорганізацією та ліквідацією підприємств”, із змінами та доповненнями).

Наведене вказує, що в період роботи
Ліквідатора ОСОБА_1. підприємство, яке ліквідується, не  втрачає статусу  юридичної особи і може бути учасником
судового процесу на загальних підставах. Водночас Ліквідатор ОСОБА_1. не є
юридичною особою (наведен відповідає викладеному в абз.2 пункту 21 Роз”яснення
Президії ВАСУ від 12.09.1996р. № 0205/334 “Про деякі питання практики вирішення
спорів, пов”язаних із створенням, реорганізацією та ліквідацією підприємств”,
із змінами та доповненнями).

Таким чином, Ліквідатор ОСОБА_1. не може
бути позивачем у господарькому процесі, оскільки не відповідає ознакам,
передбаченим у ст.ст.1,2,21 ГПК України.

Відповідно до ст.47 Господарського
процесуального кодексу України державне мито підлягає поверненню у випадках і в
порядку, встановлених законодавством.

Згідно ст.8 Декрету “Про державне мито”
сплачене державне мито підлягає поверненню частково або повністю  і у випадку припинення провадження у справі
або залишенні позову без розгляду, якщо справа не підлягає розгляду в господарському
суді. ( п.1 ст.80 ГПК України).

Позивачем по квитанції  № 202.888.2/222  від 08.04.2008 року  сплачено
за даним позовом 292,94 грн. державного мита в доход держбюджету
України, яке підлягає поверненню, оскільки провадження у справі припинено по
п.1 ст.80 ГПК України.

Керуючись ст.ст.1,2,21,47,49, п.1. ст..80,
ст. 86 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.
Провадження у справі припинити.

2. Видати позивачу довідку на повернення з
держбюджету сплаченого по квитанції № 202.888.2/222  від 08.04.2008 року держмита  в
сумі  292,94 грн.

Суддя
Кітаєва С.Б.