ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"23" червня 2008 р.

справа № 5020-2/177

За позовом відкритого акціонерного товариства „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Марина ЛТД”

(99022, м. Севастополь, вул. Горпищенко, 41)

про стягнення 1967,37 грн.

Суддя Шевчук Н.Г.

Представники сторін:

позивача –Філатова Л.Б., довіреність № 9/0/2-08 від 02.01.2008;

відповідача –не з’явився.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Енергетична компанія „Севастопольенерго” (далі -ВАТ „ЕК „Севастопольенерго”) звернулось до господарського суду міста Севастополя з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Марина ЛТД” (далі -ТОВ „Блек Сі Марина ЛТД”) про стягнення заборгованості у сумі 1967,37 грн., з яких: заборгованість за спожиту активну електроенергію –1245,68 грн., заборгованість за перевищення ліміту активного споживання –631,43 грн., 3% річних –9,99 грн., пеня –55,81 грн., збільшення боргу з врахуванням індексу інфляції –24,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на наявність укладеного між сторонами договору № 1366 від 08.08.2006, відповідно до умов якого сторони прийняли на себе зобов’язання додержуватись вимог законодавчих та директивних актів, які регламентують питання енергопостачання та взаємовідносини сторін.

Відповідач не скористався правом, наданим йому статтею 59 Господарського процесуального кодексу України: не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач явку уповноважених представників у судові засідання 03.06.2008, 17.06.2008 та 23.06.2008 не забезпечив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином за адресою, вказаною у позовній заяві та договорі про постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України спір розглядається за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику” та Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

08.08.2006 між ВАТ “ЕК “Севастопольенерго" (Постачальник) та ТОВ „Блек Сі Марина ЛТД” (Споживач) був укладений договір № 1366 на постачання електричної енергії (далі - Договір), який відповідно до умов пункту 9.4 Договору був продовжений на наступні періоди.

Згідно умов Договору Постачальник зобов’язувався постачати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача зі з’єднаною потужністю 15,0 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі у відповідності з умовами цього Договору.

Відповідно пунктів 2.2.2, 2.2.3 Договору Споживач зобов’язується:

- дотримуватися режиму споживання електричної енергії у відповідності з умовами розділу 5 Договору;

- сплачувати Постачальнику вартість електричної енергії у відповідності з умовами Додатків „Порядок розрахунків” та „Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії”.

Згідно пунктів 4.2.1, 4.2.2 Договору за несплату платежів, передбачених пунктами 2.3.3-2.3.4 цього Договору, з порушенням строків, визначених відповідними додатками, Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені вказується у розрахунковому документі окремою стрічкою.

За перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, визначених розділом 5 цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двохкратну вартість різниці між фактично спожитою та договірною величинами.

Відповідно до показань розрахункових приладів, які надавались щомісячно відповідачем, позивач здійснював нарахування електричної енергії та виставляв відповідні рахунки. Рахунки виставлялися своєчасно та належним чином (арк.с. 20).

Але відповідачем зобов’язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконувались, у результаті чого за період з 20.09.2007 по 20.11.2007 утворилася заборгованість по оплаті за спожиту активну електричну енергію перед позивачем у розмірі 1245,68 грн.

Відповідно до статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до умов Договору відповідач зобов’язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії, встановленого розділом 5 Договору.

Додатком № 1 до Договору відповідачем узгоджений обсяг відпуску електричної енергії у 2007 році (арк.с.15).

Але, відповідно до звітів відповідача про витрати електроенергії обсяг використаної електроенергії у жовтні-листопаді 2007 року перевищив встановлений Додатком № 1 до Договору обсяг на 1690 кВт/год. На підставі викладеного позивачем здійснено нарахування за перевищення договірної величини спожитої електроенергії та виставлений рахунок №59201 від 20.11.2007 на суму 631,43 грн. (арк.с.21).

Частина 5 статті 26 Закону України „Про електроенергетику” передбачає, що споживачі (крім населення, професійно-технічних навчальних закладів та вищих навчальних закладів I - IV рівнів акредитації державної і комунальної форм власності) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двохкратну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Відповідачем вказані рахунки на день прийняття рішення не оплачені, заборгованість відповідача перед позивачем за перевищення ліміту споживання електричної енергії складає 631,43 грн.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” встановлено, що споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов'язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника.

Відповідачем належним чином не виконані зобов’язання за договором № 1366 від 08.08.2006, заборгованість на день прийняття рішення не погашена, у зв’язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію у сумі 1245,68 грн. та за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 631,43 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, нараховані позивачем на суму простроченої заборгованості збитки внаслідок інфляції у сумі 24,46 грн. та 3 % річних у сумі 9,99 грн. перевірені судом та визнані такими, що підлягають стягненню.

Позивачем з посиланням на пункт 4.2.1 договору за неналежне виконання зобов’язань за договором нарахована пеня.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003 та статті 546 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 виконання зобов’язань може забезпечуватися пенею.

Пеня згідно розрахунку позивача складає 55,81 грн. Розрахунок перевірений судом, здійснений з урахуванням вищезазначених норм, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для визнання позовних вимог у сумі 1967,37 грн. обґрунтованими, у зв’язку з чим зазначена заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Витрати позивача по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 75, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.           Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Марина ЛТД” (99022, м. Севастополь, вул. Горпищенко, 41, код у , р/р 01 у СФ АКБ „Фінанси та Кредит”, МФО 384812) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , рахунок зі спеціальним режимом використання № 168 у Севастопольському міському відділенні Ощадбанку 4548, МФО 384027) заборгованість у сумі 1877,11 грн. (одна тисяча вісімсот сімдесят сім грн. 11 коп.), з яких: заборгованість за активне споживання –1245,68 грн., перевищення договірних величин активного споживання –631,43 грн.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Блек Сі Марина ЛТД” (99022, м. Севастополь, вул. Горпищенко, 41, код у , р/р 01 у СФ АКБ „Фінанси та Кредит”, МФО 384812) на користь відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія “Севастопольенерго” (99040, м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, код у , п/р № 260073537 у АБ „Перший інвестиційний банк”, м. Київ, МФО 300506) пеню у розмірі 55,81 грн. (п’ятдесят п’ять грн. 81 коп.); 3% річних у розмірі 9,99 грн.(дев’ять грн. 99 коп.); збільшення боргу з урахуванням інфляції –24,46 грн. (двадцять чотири грн. 46 коп.) ; витрати по сплаті державного мита у сумі 102,00 грн. (сто дві грн. 00 коп.); витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.Г. Шевчук

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84

Господарського процесуального кодексу України

і підписано 27 06.2008.