ПОСТАНОВА

"12" березня 2008 р.

Справа № 9а/155-3715

15:30 год.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

Розглянувши адміністративну справу

за позовом Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець Тернопільської області,47003

до відповідача: Закритого акціонерного товариства "Кременецький тютюново-ферментаційний завод", вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець Тернопільської області,47000

За участю представників сторін:

від позивача: юрисконсульт Олексійчук О.С., довіреність № 456/04 від 15.02. 2008 р.

від відповідача: юрисконсульт Кучмак В.З., доручення № б/н від 19.09.2007 р.

роз'яснивши сторонам їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 49, 51, 130 Кодексу адміністративного судочинства України,

встановив:

До господарського суду Тернопільської області звернулося Управління Пенсійного фонду України у Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільської обл., з позовом до Закритого акціонерного товариства „Кременецький тютюново-ферментаційний завод”, вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець, Тернопільська обл., про стягнення 75 467,53 грн. недоїмки по сплаті страхових внесків.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався те, що у ході перевірки достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язання зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування Закритим акціонерним товариством „Кременецький ТФЗ” за період 01.01.2002 року по 01.05.2007 р. , за результатами якої був складений 24.05.2007 року акт , була виявлено на підставі поданих посадовими особами Відповідача звітів, невиконання Товариством перед Пенсійним фондом зобов’язань на загальну суму 75 467,53 грн., з яких 15 977,55 грн. недоїмки, 2380 грн. штрафних санкцій , 1010,82 грн заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій та 56 099,16 грн. несплачених до пенсійного фонду платежів.

Відповідач , заперечуючи достовірність висновків , вставлених перевіркою, послався на те, що такі висновки були здійснені без аналізу первинних бухгалтерських документів, ґрунтувалися лише на підставі поданих посадовими особами Товариства розрахунків ,а тому не можуть бути взяті до уваги. Просив зупинити провадження у справі до вирішення кримінальної справи, порушеної проти посадових осіб ЗАТ „Кременецький ТФЗ” за фактом зникнення первинних бухгалтерських документів .

Позивач проти цього заперечив та вказав, що висновки перевірки стосовно заборгованості Товариства за зобов’язаннями перед Пенсійним фондом України здійснені на підставі поданих посадовими особами Товариства до ПФУ звітів , а не первинних бухгалтерських документів , відтак , на думку Позивача , для зупинення провадження у справі до завершення кримінальної справи підстави відсутні.

Суд, заслухавши доводи представників сторін, відхилив клопотання про зупинення провадження у адміністративній справі до завершення розслідування кримінальної справи , порушеної проти посадових осіб Товариства, оскільки перевірка достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати зобов’язання зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування була проведена у відсутність первинних бухгалтерських документів Товариства і лише на базі поданих Товариством розрахунків суми заборгованості.

24 жовтня 2007 року представник Позивача подав клопотання №1670/04 про зменшення позовних вимог на суму пільгових внесків та просить стягнути з відповідача лише 18357,55 грн. , з яких 15 977,55 грн. недоїмки та 2380 грн. штрафних санкцій.

Клопотання судом задоволене як обґрунтоване і таке , що не порушує прав та охоронюваних законом інтересів іншої сторони.

У запереченнях на позов та згідно з поясненням уповноваженого представника, Відповідач позовних вимог не визнав, з тих підстав, що , в матеріалах справи недостатньо фактичних даних, на які опирається Позивач, вважає, що картка особового рахунку платника стразових внесків не є доказом підтвердження існуючої заборгованості такого платника. .

У розвиток цього 12 листопада 2007 року Відповідач заявив клопотання про зупинення провадження по справі до вирішення Господарським судом Тернопільської області справи № 14/195-4465 за позовом ЗАТ "Кременецький тютюново-ферментаційний завод" до Управління Пенсійного Фонду України в Кременецькому районі про визнання протиправними дій посадових осіб Управління Пенсійного фонду у Кременецькому районі.

Суд в порядку ст.156 КАС України ухвалою від 12 листопада 2007 року зупинив провадження по справі до вирішення господарським судом Тернопільської області справи № 14/195-4465 в порядку ст. 156 КАС України.

Після набрання законної сили рішенням Господарського суду Тернопільської області від 19 грудня 2007 року у справі № 14/195-4465 провадження у справі відновлено.

Технічна фіксація (звукозапис) судового засідання не здійснюється за відсутності відповідного клопотання сторін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , представлені ними докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення , враховуючи наступне.

Відповідно до частини 1 статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

За приписами статті 72 цього Кодексу підставами для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили. ЦІ обставини .як зазначено у ч. 1 цієї статті, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарським судом Тернопільської області у справі № 14/195-4465 за позовом Закритого акціонерного товариства "Кременецький тютюново-ферментаційний завод до Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, м. Кременець, про визнання протиправними дії посадових осіб Управління пенсійного фонду України в Кременецькому районі, щодо визначення суми заборгованості по платежам до пенсійного фонду 18357,55 грн., встановлено, що пенсійним фондом як контролюючим органом в процесі проведеної перевірки не визначались і не здійснювались жодні нарахування збору, а виключно були відображені суми простроченої заборгованості, які попередньо визначені самостійно платником збору у спосіб та порядку, які передбачені законодавством, що регулює спірні правовідносини.

При цьому суд констатував , що ні Законом ні Інструкцією прийнятою на його виконання платнику збору не надано право оспорювати суми страхових внесків, які ним же самостійно визначені, обчислені та відображені у розрахунках.

До того ж, як встановив суд , відмовляючи у позові ЗАТ „Кременецький ТФЗ” , на момент розгляду справи в суді позивачем не подано, а судом не здобуто доказів подання підприємством відповідачу нових розрахунків, складених у зв’язку з виявленням помилки за спірні періоди, які б засвідчували відсутність у суб'єкта господарювання зобов'язань по сплаті страхових внесків в сумі 15977,55 грн. Не містить таких відомостей і рядки 7 поданих суб'єктом підприємництва до контролюючого органу звітних документів.

Наявність у позивача заборгованості за штрафними санкціями засвідчується рішенням контролюючого органу від 11.04.03 року № 40 (копія у справі) та відсутністю доказів сплати визначених у ньому зобов'язань у розмірі 2380 грн.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058 роз'яснено, що до страхових внесків віднесені кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені із законодавством , що діяло раніше, а також кошти сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" підприємство являється платником збору на обов'язкове державне пенсійне страхування та повинно сплачувати збір до Пенсійного фонду України відповідно до цього Закону (тобто одночасно з одержанням коштів в установах банків на оплату праці). А згідно із ст. ст. 14, 15 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2002 року підприємство є платником і повинно сплачувати страхові внески нараховані за відповідні базові звітні періоди не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 4 ст. 18 Закону № 1058 передбачено - страхові внески не включаються до складу податків (інших обов'язкових платежів), що складають систему оподаткування, а також на ці внески не поширюється податкове законодавство.

Пунктом 7 ст. 64 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( v0207569-03 ) надано право виконавчій дирекції Пенсійного фонду та її територіальним органам стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Згідно з підпунктом сьомим пункту 2.3 Положення про Управління Фонду ( v0696359-02 ) воно має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

За змістом статті 106 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" ( v0207569-03 ) саме територіальним органам Фонду надано право звертатись до суду з позовом про сплату простроченої заборгованості із сплати страхових внесків.

Оскільки Відповідачем самостійно визначені у поданих ним на протязі спірного періоду розрахунках суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за відповідний звітний період , рішення контролюючого органу від 11.04.03 року № 40 про нарахування штрафних санкцій у розмірі 2380 грн. ним же не оскаржено , тому суд дійшов до висновку, що Відповідачем як такі , що узгоджені , суми зобов’язань щодо страхових внесків та штрафних санкцій у загальному розмірі 18357,55 грн., підлягають стягненню з Відповідача у примусовому порядку..

При таких обставинах справи та беручи до уваги , що Відповідач на час розгляду справи в суді не надав належних доказів добровільної сплати ним заборгованості, позовні вимоги на суму 18357,55 грн. підлягають до задоволення.

Судові витрати до стягнення з Відповідача не підлягають в силу того, що Позивач їх не поніс.

За згодою представників сторін, відповідно до ч. 4 ст. 167 КАС України у судовому засіданні 12.03.2008 р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення господарського суду України, та про те, що повний її текст буде виготовлено та оголошено 17.03.2008р. о 09-45 год.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.6, 7, 86, 89, 94 - 98, 162, 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільської обл. , до Закритого акціонерного товариства „Кременецький тютюново-ферментаційний завод”, вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець, Тернопільська обл., про стягнення 18357,55 грн., задовольнити .

Стягнути 18357,55 грн. з Закритого акціонерного товариства „Кременецький тютюново-ферментаційний завод”, вул. Льотчиків-визволителів, 14, м. Кременець, Тернопільська обл., р/р 178 в УСБ м Кременець, МФО 338317, код 00375543 , в користь Управління Пенсійного фонду України в Кременецькому районі, вул. Миру, 2, м. Кременець, Тернопільської обл.

р/р 234 в Кременецькому відділенні № 6351 ВАТ Державний ощадний банк України , МФО 398262, код 21156309.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом 20 днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя