ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

24.06.2008

Справа №2-21/5085-2008А

27 травня – 24 червня 2008 р. о 10 годині 10 хвилин Господарським судом Автономної республіки Крим у складі

Головуючого – судді Чонгової С.І.

при секретарі судового засідання Комарової О.В.,

розглянута адміністративна справа № 2-21/5085-2008А

За позовом Кооперативу «Лівадія», м. Сімферополь

До відповідача Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим, м. Сімферополь

про скасування рішення.

У судовому засіданні приймали участь представники:

27.05.2008 р.

Позивач Васерштрам Р.А., голова правління, паспорт серії ЕТ 131849 від 16.05.2008 р.

Відповідач Калінін О.П., державний податковий інспектор; довіреність № 59/100 від 14.04.2008 р.,

З участю свідка Сільниченко Н.П., паспорт серії ЕС 715414 від 24.07.1998 р.,

23.06.2008 р.

Позивач Васерштрам Р.А., голова правління, паспорт серії ЕТ 131849 від 16.05.2008 р.

Відповідач Калінін О.П., державний податковий інспектор; довіреність № 59/100 від 14.04.2008 р.,

24.06.2008 р.

Позивач Васерштрам Р.А., голова правління, паспорт серії ЕТ 131849 від 16.05.2008 р;

Відповідач Підронова Є.В., державний податковий інспектор, довіреність № 13/10-0 від 23.01.2008 р.,

Сутність спору: Кооператив «Лівадія», м. Сімферополь, звернувся до Господарського Суду АР Крим із позовом до Державної податкової інспекції у м. Сімферополі АР Крим, м. Сімферополь, у якому просить скасувати рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 17805,00 грн. № від 09.04.2008 р.

Представник позивача у судове засідання з’явився, позовні вимоги повністю підтримав.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, позовні вимоги не визнає з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

У засіданні суду у порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України було оголошено перерву з 27.05.2008 р. до 19.06.2008 р., з 19.06.2008 р. до 23.06.2008 р. 23.06.2008 р. суд вийшов до нарадчої кімнати до 24.06.2008 р. до 09 години 50 хвилин .

Сторони відмовилися від послуг перекладача.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи сторонам, які беруть участь у справі, були вручені пам’ятки про права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення представників позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29 березня 2008 р. Державною податковою інспекцією у м. Сімферополі була проведена перевірка кооперативу «Лівадія», про що складений акт перевірки № 003467/010900435/2303.

Відповідно зазначеному акту перевіркою було встановлено порушення розділу ст. 3 п. 1, 2, 13, ст. 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р., а саме: проведення розрахункових операцій здійснене без застосування РРО на суму 3551,00 грн., розрахункові операції проводилися з застосуванням розрахункових книжок, невідповідність сум наявних грошових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів вказаною у денному звіті РРО, на суму 174,5 – 164,5 = 10 грн. З вказаним актом була ознайомлена адміністратор кооперативу «Лівадія» Сільніченко Н.П. під розпис.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено рішення від 09.04.2008 р. № про застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17805,00 грн. за порушення ст. 3 п. 1, 2, 13 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р..

Позивач вважає, що зазначене рішення прийняте всупереч нормам законодавства та на підставі документів, які не мають юридичної сили, а саме: суму не проведення розрахункових операцій через РРО нараховано на підставі розрахункової книжки за номером 01293058. Зазначений номер є фіскальним номером книги обліку розрахункових операцій, яка є недійсною, оскільки її реєстрацію за таким номером скасовано ще 02.04.2007 р. згідно з п. 2.13. Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок.

У судовому зсіданні позивач пояснив, що СПД Сільніченко Надія Петрівна, яка одночасно працює адміністратором у позивача, оформлювала свої послуги, використовуючи розрахункові документи позивача, які позивачем не використовуються.

СПД Сільніченко Надія Петрівна підтвердила, що вона одночасно працює адміністратором у позивача, оформлювала свої послуги, використовуючи розрахункові документи позивача, які позивачем не використовуються.

Стаття 42 Господарського кодексу України визначає, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд (стаття 44 Господарського кодексу України).

Суд не може прийняти до уваги пояснення позивача та свідка, як належне обґрунтування позиції позивача щодо протиправності спірного рішення відповідача, оскільки зберігання будь-яких документів позивачем та стосунки з третіми особами чи найманими робітниками є ризиком його підприємницької діяльності.

Стаття 1 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р. встановлює, що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з розрахунків у готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими банками та суб'єктами підприємницької діяльності, які виконують операції купівлі-продажу іноземної валюти.

Суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов'язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції, забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня (Стаття 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 р.).

Приймаючи до уваги, що документи про надання послуг покупцям таких послуг надавалися робітником позивача за розрахунковими документами, які належали позивачу, та без застосування РРО, суд вважає рішення про застосування штрафних санкцій у сумі 17805,00 грн. № від 09.04.2008 р. правомірним, та не знаходить підстав для його скасування.

Відповідно до вимог статті 94 Кодексу Адміністративного судочинства України витрати з оплати державного збору підлягають віднесенню на позивача.

У засіданні суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Постанову оформлено та підписано відповідно до вимог Кодексу Адміністративного судочинства України 26 червня 2008 р.

На підставі викладеного, керуючись ст. 137 Цивільного кодексу України, ст.. ст.. 17, 18, 71, 86, 158, 160, 161, 162, 167 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені адміністративного позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена у апеляційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 185-187 Кодексу Адміністративного судочинства України протягом 10 днів з дня її проголошення або з дня складання постанови в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова С.І.