ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.06.2008                                                              Справа №15/57

позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АлДі”, м. Мукачево

до товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатполіметали”, с. Мужієво Берегівського району

про стягнення 10908,01 грн., в тому числі 8679,16 грн. основного боргу згідно з договором купівлі-продажу нафтопродуктів №100106-1 від 10.01.06 та 2004,02 грн. пені,

Суддя –Ващиліна Н.М.

Представники сторін:

від позивача –Стогнієнко О.Б., директор;

від відповідача - не з’явився;

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою відповідальністю „АлДі” заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатполіметали” про стягнення 10908,01 грн., в тому числі 8679,16 грн. основного боргу згідно з договором купівлі-продажу нафтопродуктів №100106-1 від 10.01.06 та 2004,02 грн. пені.

Представник позивача просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі по мотивах, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами справи.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 14.05.08 та від 28.05.08 щодо подання витребуваних документів не виконав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи (вищезазначені ухвали суду надіслані рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями про вручення, які отримані відповідачем 20.05.08 та 05.06.08).

З огляду на викладене, справа розглядається у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши

пояснення представника позивача,

СУД ВСТАНОВИВ:

10 січня 2006 року між товариством з обмеженою відповідальністю „АлДі” (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Закарпатполіметали” (покупець) укладено договір купівлі-продажу нафтопродуктів №100106-1, за умовами якого продавець зобов’язався продати та передати у власністю покупцю технічні оливи та змазки, а останній зобов’язався прийняти та оплатити товар за цінами, вказаними в накладних.

У відповідності до вказаного договору відповідачу відпущено товар на загальну суму 8679,16 грн., що підтверджується накладними №803 від 06.11.06 на суму 7326,00 грн., №829 від 15.11.06 на суму 2861,06, №866 від 30.11.06 на суму 4626,37 грн., №904 від 12.12.06 на суму 3930,00 грн. та №926 від 21.12.06 на суму 2520,00 грн. та довіреностями ЯМУ№430339 від 06.11.06 видана Хохі О.В., ЯМШ№775058 від 29.12.06 видана Дибенку Я.І. та ЯМШ№775065 від 12.12.06 видана Хохі О.В. (а. с. 7-11).

Відповідач взяв на себе зобов’язання здійснювати розрахунки за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача на протязі семи банківських днів в з моменту поставки товару (п. 4.1., 4.2. договору).

За даними позивача відповідач за отриманий товар не розрахувався.

На день подання позовної заяви (12.05.08) заборгованість відповідача склала 8679,16 грн. основного боргу.

Позивачем було надіслано відповідачу нагадування №22 від 03.10.07 про добровільне врегулювання спору. Відповідачем визнано заборгованість листом №102 від 11.10.07, однак через те, що діяльність підприємства зупинена, повідомив, не має можливості погасити борг.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.03 №436-IV з наступними змінами та доповненнями, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-IV з наступними змінами та доповненнями, господарське зобов’язання (зобов’язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України від 16.01.03 №435-IV за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст. 692 Цивильного кодексу України передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підтверджені належними доказами. Зокрема, договором купівлі-продажу нафтопродуктів №100106-1 від 10.01.06, накладними №803 від 06.11.06, №829 від 15.11.06, №866 від 30.11.06, №904 від 12.12.06. №926 від 21.12.06 та довіреностями ЯМУ№430339 від 06.11.06, ЯМШ№775058 від 29.12.06, ЯМШ№775065 від 12.12.06, актом звірки розрахунків від 20.11.06.

Позовні вимоги відповідачем визнаються, тому підлягають задоволенню: порушене право позивача підлягає захисту судом шляхом стягнення з відповідача на його користь 8679,16 грн. основного боргу.

П. 6.2. договору передбачено, що за несвоєчасне проведення розрахунків покупець сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за кожен день прострочення платежу. На підставі викладеного, позивачем нараховано пеню у розмірі 2004,02 грн. за період прострочки оплати з 09.01.07 по 08.05.08.

Однак згідно з п. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” №543/96-ВР від 22.11.69 (з наступними змінами та доповненнями) за прострочення платежу пеня сплачується в розмірі, встановленому за згодою сторін, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, а також у відповідності до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняються через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

З урахуванням вищезазначеного, пеня за несвоєчасну оплату товару підлягає стягненню за шість місяців і її розмір складає 722,39 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Закарпатполіметали”, вул. Чілі, 2, с. Мужієво Берегівського району Закарпатської області (р/р №3885 в Укрексімбанку м. Ужгород, МФО 312226, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю АлДі” (р/р №0241 в Укрсоцбанку м. Мукачево, МФО 312011, ) суму 9401 /Дев’ять тисячі чотириста одну/грн. 55 коп., в тому числі 8679,16 грн. основного боргу та 722,39 грн. пені, а також суму 106 /Сто шість/ грн. 83 коп. у відшкодування витрат по сплаті державного мита та 118 /Сто вісімнадцять/ грн. 00 коп. у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Н.М. Ващиліна