ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"22" травня 2008 р.

справа № 20-5/108

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі (99008 м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

до Відкритого акціонерного товариства „Мусон” (99029 м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 29)

про стягнення збитків в розмірі 18692,96 грн.

По зустрічному позову: : Відкритого акціонерного товариства „Мусон” (99029 м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 29)

До: Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі (99008 м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

Про спонукання укласти договір

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач (первісний) - Попков Олександр Анатолійович, провідний спеціаліст відділу юридичного забезпечення, кадрової та адміністративної роботи, довіреність № 41/02 від 27.12.06, Регіональне відділення Фонду державного майна України в АР Крим та м. Севастополі;

Відповідач (первісний) - Папоротна Наталія Федорівна, представник, довіреність № 11074-5 від 03.01.07, ВАТ "Муссон";

Посадова особа - Плохотний Олег Вікторович, завідувач сектору судових криміналистичних та інших спеціальних досліджень Севастопольського відділенння, посвідчення № 7 від 04.02.04, Севастопольське відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса;

Суть спору:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі, звернувся до суду з позовом до відповідача - Відкритого акціонерного товариства „Мусон”, про стягнення збитків в розмірі 18692,96 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач, на думку позивача, втратив державне майно –екрановані камери у кількості 15 одиниць, що знаходились на балансі ВАТ „Мусон”.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 16.04.2007 провадження по справі було зупинено проведення прокуратурою міста Севастополя перевірки на предмет наявності або відсутності у діях посадових осіб ВАТ “Мусон” ознак складу злочину передбаченого Кримінальним кодексом України.

19.10.2007 на адресу суду від прокуратури м. Севастополя надійшла постанова про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі, того, що у діях посадових осіб ВАТ “Мусон” відсутні ознаки злочину, передбачені ст.ст. 364, 365, 367 Кримінального кодексу України.

Ухвалою суду від 01.11.2007 провадження по справі поновлено.

В ході розгляду справи відповідач заявив зустрічний позов про спонукання укласти договір купівлі-продажу екранованих камер.

В процесі розгляду справи представник первісного відповідача заявив клопотання про призначення по справі судової товарознавської експертизи з метою встановлення розміру матеріальної шкоди.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 10.12.2007 провадження по справі було зупинено до закінчення проведення судової товарознавської експертизи.

09.04.2008 на адресу суду від Севастопольського відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. проф. Н.С. Бокаріуса надійшли матеріали справи № 20-5/108, а також лист про непроведення експертизи у зв’язку з тим, що клопотання експерта про надання технічної документації на об’єкти дослідження не було задоволено.

Ухвалою суду від 25.04.2008 провадження по справі поновлено.

Представникам сторін роз'яснені їх процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, вислухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

Як вбачається з матеріалів справи, згідно відомості інвентаризації державного майна, що увійшло в статутній фонд ВАТ “Мусон”, на балансі ВАТ „Мусон” знаходяться об’єкти мобілізаційних потужностей та цивільної оборони, що не увійшли в статутній фонд товариства у процесі перетворення ДП “Завод ім. Колмикова”, які є об’єктами державної власності мобілізаційних потужностей –екранованих камер у корпусі № 2 по ул. Вакуленчука, 29 у м. Севастополі (а.с.10-15).

Згідно експертного висновку проведеного приватним підприємством “Эдвайс”, ринкова вартість мобілізаційних потужностей - екранованих камер, що були розташовані у корпусі № 2 по ул. Вакуленчука, 29 у м. Севастополі, станом на 31 липня 2006 складає 8600грн. (а.с.9).

Вивчивши матеріали справи, надані докази заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом та за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В листопаді 2006 року у ході підготовки до приватизації було проведено дослідження об’єкту - екранованих камер у кількості 15 одиниць, що були розташовані у корпусі № 2 по ул. Вакуленчука, 29 у м. Севастополі.

За результатами перевірки комісією регіонального відділення Фонду державного майна по місту Севастополю був зафіксований факт відсутності майна - екранованих камер у кількості 15 одиниць, що підтверджується актом обстеження від 01.12.2006 (а.с.5).

Враховуючи вище викладені обставини, ухвалою господарського суду міста Севастополя від 16.04.2007 провадження по справі № 20-5/108 було зупинено для проведення перевірки на предмет наявності або відсутності у діях посадових осіб ВАТ “Мусон” ознак складу злочину передбаченого Кримінальним кодексом України.

На адресу суду від прокуратури м. Севастополя надійшла постанова про відмову у порушенні кримінально справи у зв’язку з тим, що у діях посадових осіб ВАТ “Мусон” ознак складу злочину передбаченого Кримінальним кодексом України не виявлено (а.с. 29).

Також, встановлено, що у вересні 2006 року камери з метою забезпечення їх зберігання були демонтовані та складені у окреме приміщення.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, ще до демонтажу камер відповідач за первісним позовом починаючі з серпня 2004 року неодноразово звертався до позивача з проханням укласти договір купівлі-продажу камер.

Відповідно до ч. 3 ст. 226 Господарського кодексу України сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Таким чином, у первісного позивача не має права на стягнення збитків пов’язаних із відсутністю екранованих камер.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходить з наступних обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, 15.06.2007 сторони уклали договір зберігання № 27-ДХ.

Відповідно до умов договору Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі передає, а ВАТ „Мусон” приймає фрагменти демонтованих 15 шт. екранованих камер, що раніше перебували у корпусі № 2 по вул. Вакуленчука, 29. Строк дії договору встановлений строком на один рік.

Згідно зі ст. 146 Господарського кодексу України приватизація державних (комунальних) підприємств чи їх майна здійснюється шляхом: купівлі-продажу об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом, іншими способами, що передбачають конкуренцію покупців.

Таким чином, у суду відсутні підстави для зобов’язання відповідача за зустрічним позовом на укладання договору купівлі-продажу державного майна.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 69, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.          У первісному позові відмовити повністю.

2.          У зустрічному позові відмовити повністю.

Суддя І.В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

26.05.2008

Розсилка:

1.          Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономної республіці Крим та м. Севастополі (99008 м. Севастополь, м-н Повсталих, 6)

2.          ВАТ „Мусон” (99029 м. Севастополь, вул. Вакуленчука, 29)

3.          справа

4.          наряд