ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ЗАЯВИ ПРО БАНКРУТСТВО

01.07.08р.                                № 04-05/27-41-9б

за заявою кредитора (заявника) Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції м.Макіївка

до боржника Колективної виробничо-комерційної фірми „Б.Т.” м.Макіївка

про визнання банкрутом

Суддя С.С.Тарапата

До господарського суду Донецької області 23.06.08р. надійшла заява Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції м.Макіївка від 20.06.08р. №17207/10/10-213 про порушення справи про банкрутство Колективної виробничо-комерційної фірми „Б.Т.” м.Макіївка на підставі ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

В заяві про порушення справи про банкрутство кредитор посилається на наявність заборгованості боржника перед бюджетом в сумі 1052,92грн. та на відсутність боржника за місцезнаходженням.

Пунктом 1 статті 52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо керівні органи боржника - юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявністю інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

Про факт ненадання боржником протягом року податкової звітності в заяві про порушення справи не вказано.

В заяві про порушення справи вказано дві адреси боржника: юридична адреса- м.Макіївка, вул..Лебедєва, б.1, кв. 9; фактична адреса- м.Макіївка, вул.Тополева, 18.

Як вбачається з доданих до заяви Статуту Колективної виробничо-комерційної фірми „Б.Т.”, довідки Головного управління статистики в Донецькій області від 26.03.08р. та довідки про взяття на облік платника податків боржник зареєстрований за адресою м. Макіївка, вул. Лебедєва, б.1, кв.9.

В обґрунтування відсутності боржника за адресою його місцезнаходження до заяви додана довідка про встановлення фактичного місцезнаходження від 29.05.08р. за підписом „відповідальної особи підрозділу податкової міліції”, в якій зазначено, що платник податків- КВКФ, юридична адреса- м.Макіївка, вул.Лебедєва, б.1, кв.9, за юридичною адресою не знаходиться, фактичне місцезнаходження не встановлено.

Також до заяви доданий акт про відсутність СПД за юридичною адресою від 22.05.08р., в якому зазначено, що працівниками податкової інспекції в присутності фізичних осіб Макарова О.Я. та Лапшина О.С. проведена перевірка з питання знаходження КВКФ „Б.Т.” та встановлено, що КВКФ „Б.Т.” на момент перевірки за адресою м.Макіївка вул.Тополева, б.18 не знаходиться та господарську діяльність не здійснює.

Вказані довідка та акт не можуть бути прийняті судом як належні докази відсутності боржника за адресою місцезнаходження з огляду на наступне:

1) довідка від 29.05.08р. складена лише працівником податкової міліції без участі представника власника приміщення. Відомості щодо відношення громадян Макарова О.Я. та Лапшин О.С. до власників будинку №18 по вул.Тополева м.Макіївки в акті відсутні; що саме знаходиться за вказаними адресами в наданих документах не вказано. Крім того в заяві взагалі не обґрунтовані підстави зазначення фактичної адреси боржника- м.Макіївка вул.Тополева, б.18. До того ж одноразовість складання акту не підтверджує факт постійної відсутності боржника за даною адресою.

2) Згідно ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців” відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням повинні міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.

Статтею 18 цього Закону, яка визначає статус відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців, передбачено, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою.

У зв’язку з чим, при встановлені факту відсутності керівних органів боржника - юридичної особи за її місцезнаходженням як ініціюючий кредитор, так і суд мають керуватися відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 06.06.2006р. у справі № Б48/12-05.

До заяви Макіївської ОДПІ наданий витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців, з якого вбачається, що записів стосовно особи з ідентифікаційним кодом 19379752 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців не знайдено.

Таким чином кредитором належним чином не обґрунтована наявність ознак відсутнього боржника, необхідних для порушення провадження у справі на підставі ст.52 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”

В силу п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суддя повертає заяву про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, якщо у заяві не вказані відомості, перелічені в статті 7 цього Закону та з інших підстав, передбачених ст. 63 ГПК України з врахуванням вимог цього Закону.

Відповідно до п.7 ст.7 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” заява кредитора повинна містити докази обґрунтованості вимог кредитора та інші обставини, на яких ґрунтується заява кредитора.

Згідно п.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З огляду на вищевикладене, суд визнає за необхідне заяву про порушення справи про банкрутство повернути без розгляду на підставі п.1 ст.9 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Відповідно до п.2 ст.9 вказаного закону повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене та керуючись п.7 ст.7, п.1 ст.9, ст.52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст.17, 18 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців”, ст.34, п.3 ст.63, ст.86 ГПК України, приймаючи до уваги постанову Верховного суду України від 06.06.06р. у справі № Б48/12-05, господарський суд

У Х В А Л И В:

Заяву Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції м.Макіївка про порушення справи про банкрутство Колективної виробничо-комерційної фірми „Б.Т.” м.Макіївка повернути без розгляду.

Додаток: заява з доданими документами на 66 арк.

Суддя Тарапата С.С.

Вик. тел.

Надруковано примірників - :

- господарському суду Донецької області,

- сторонам,