ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2008 р.

№ 3/151-Б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого,

Коваленка В.М. (доповідач у справі),

Продаєвич Л.В.

розглянувши

касаційну скаргу

Красилівської житло-експлуатаційної контори, м. Красилів Хмельницької області

на постанову

від 22.07.2008 р. Житомирського апеляційного господарського суду

у справі

№ 3/151-Б господарського суду Хмельницької області

за заявою

Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі, м. Красилів

та Красилівської районної спілки споживчих товариств, м. Красилів

до

Красилівського міського споживчого товариства, м. Красилів

про

визнання банкрутом

розпорядник майна

арбітражний керуючий Побережний В.Т.

представники сторін в судове засідання не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 29.05.2007 року порушено провадження у справі № 3/151-Б про банкрутство Красилівського міського споживчого товариства (далі –Боржник, Товариство) за заявою Управління Пенсійного фонду України в Красилівському районі та Красилівської районної спілки споживчих товариств в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі –Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 08.05.2008 року (суддя - Вибодовський О.Д.) визнані вимоги Красилівської житло-експлуатаційної контори до Боржника в сумі 3 201 грн. 00 коп., як заявлені обґрунтовано, що підлягають включенню до четвертої черги задоволення у реєстрі вимог кредиторів.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою судом першої інстанції Красилівська житло-експлуатаційна контора (далі –Кредитор, ЖЕК) звернулася до Житомирського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила змінити ухвалу господарського суду Хмельницької області від 08.05.2008 року, визнавши грошові вимоги ЖЕК у розмірі 13 130 грн. 00 коп., включивши їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року ухвалу господарського суду Хмельницької області від 08.05.2008 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою судом апеляційної інстанції Красилівська житло-експлуатаційна контора звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 року, ухваливши нове рішення, яким визнати майнові вимоги ЖЕК до Боржника у розмірі 13 130 грн. 00 коп. та включити їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, ст. 785 Цивільного кодексу України, ст. 14 Закону про банкрутство, а також норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частини 1, 2 ст. 14 Закону про банкрутство визначають, що тридцятиденний строк з моменту опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство боржника для подання конкурсними кредиторами до господарського суду заяв із вимогами до боржника є граничним і поновленню не підлягає. Також, норми ч. 1 ст. 14 вказаного закону встановлюють, що подання конкурсними кредиторами вказаних заяв (у тому числі у межах встановленого тридцятиденного строку) є обов'язком таких кредиторів. У протилежному випадку (неподання заяви із вимогами конкурсного кредитора до боржника або недотримання встановленого строку її подання), настають наслідки, визначені в п. 2 ст. 14 Закону про банкрутство - такі вимоги не розглядаються і вважаються погашеними.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, вказаний тридцятиденний строк у справі про банкрутство Товариства обраховується з 28.07.2007 року.

Також, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що із дотриманням встановленого п. 1 ст. 14 вказаного закону строку 23.08.2007 року ЖЕК, посилаючись на право конкурсного кредитора, подав заяву із вимогами до Боржника в розмірі 3 201 грн. 00 коп., які підтверджуються матеріалами справи і є обґрунтованими, у зв'язку з чим визнані господарським судом, висновок про що підтримує суд касаційної інстанції.

Щодо посилання в касаційній скарзі на те що заявлені ЖЕКом вимоги згідно доповнень та уточнень до заяви про визнання кредиторських вимог до Боржника є вимогами конкурсного кредитора, а тому мають бути визнанні та включені до реєстру вимог кредиторів Товариства, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Дійсно, визначені в заявах про доповнення та уточнення кредиторських вимог до Боржника вимоги ЖЕКу не є поточними, про що правомірно дійшов висновку суд апеляційної інстанції.

Між тим, віднесення за своїм складом та моментом виникнення кредиторських вимог до конкурсних не означає, що такі вимоги мають бути визнані до боржника та внесені до реєстру вимог кредиторів незалежно від того, коли щодо них відповідним конкурсним кредитором була подана заява.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, вимоги Кредитора до Товариства на суму 10 200 грн. 10 коп. були заявлені згідно поданого 04.10.2007 року до господарського суду доповнення до заяви про визнання кредиторських вимог, тобто вказані вимоги є додатковими до вимог, заявлених 23.08.2007 року, та є такими, що були заявлені поза межами встановленого ст. 14 Закону про банкрутство граничного строку. У зв'язку з цим, судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень були правильно застосовані положення означеної статті щодо наслідків до вимог конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання. Аналогічний правомірний висновок зроблений судами першої та апеляційної інстанцій стосовно кредиторських вимог ЖЕКу, викладених в поданих до господарського суду 06.12.2007 року та 11.03.2007 року уточнень вимог у справі про банкрутство Боржника.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанції правомірно застосували положення ст. 14 Закону про банкрутство, а суд апеляційної інстанції дійшов законного висновку про обґрунтованість визнання та включення судом першої інстанції до реєстру вимог кредиторів Товариства вимог ЖЕКу в сумі 3 201 грн. 00 коп.

За таких обставин справи доводи касаційної скарги Красилівської житло-експлуатаційної контори не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, тому оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу суду першої інстанції, підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 1, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст.ст. 41, 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Красилівської житло-експлуатаційної контори залишити без задоволення.

2.          Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 22.07.2008 р. у справі № 3/151-Б залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

Л.В. Продаєвич