КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2008                                                                                           № 31/249

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Студенця В.І.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Дудар В.В.;

від відповідача - Бондаренко С.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ЗАТ "Страхова компанія "Професійний захист"

на рішення Господарського суду м.Києва від 03.07.2008

у справі № 31/249

за позовом                               Закритого акціонерного товариство "Страхова компанія "Ренесанс"

до                                                   ЗАТ "Страхова компанія "Професійний захист"

про                                                  стягнення 60322,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Страхова компанія “Ренесанс” (далі – ЗАТ “СК “Ренесанс”) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Професійний захист” (далі – ЗАТ “СК “Професійний захист”) про стягнення 60 322 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 21.05.2008 порушено провадження у справі № 31/249 за позовом ЗАТ “СК “Ренесанс” до ЗАТ “СК “Професійний захист” про стягнення 60 322,05 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва від 03.07.2008 позов задоволено. Суд стягнув з ЗАТ “СК “Професійний захист” на користь ЗАТ “СК “Ренесанс” грошові кошти у розмірі 58 084, 25 грн., в тому числі 53 799,44 грн. основного боргу, 702, 94 грн. процентів річних, 3 581,87 грн. пені.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду м. Києва від 03.07.2008 ЗАТ “СК “Професійний захист” подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати повністю, а справу направити на новий розгляд.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з’ясовано обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права.

ЗАТ “СК “Ренесанс” проти доводів, наведених в апеляційній скарзі заперечувало та просило рішення господарського суду м. Києва від 03.07.2008 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ЗАТ “СК “Професійний захист” – без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Між ЗАТ “СК “Ренесанс” та ЗАТ “СК “Професійний захист” 01.11.2004 укладено договір №6-ФП про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії.

Відповідно до п. 1.1 договору предметом договору є угода про порядок і умови співпраці в галузі перестрахування (ретроцесії) ризиків.

Згідно п. 1.2. договору, договір є основним документом, який регулює та визначає принципи взаємодії сторін у сфері факультативного перестрахування (ретроцесії), а також права і обов’язки при укладенні та виконанні договорів факультативного перестрахування, взаємну відповідальність сторін, порядок врегулювання збитків та вирішення спірних питань.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що кожна із сторін, що підписали цей договір, може приймати від іншої сторони або передавати їй ризики в перестрахуванні (ретроцесію). Питання про прийняття або передачу ризику вирішується кожною із сторін самостійно.

Згідно п.1.4. договору ковер-нота - форма конкретного договору факультативного перестрахування у вигляді документу-підтвердження факту прийняття запропонованого в перестрахуванні (ретроцесії) ризику.

Страховик (цедент) є сторона договору перестрахування, яка страхує ризик виконання частини своїх обов’язків перед страхувальником при настанні страхового випадку у Перестраховика; в договорі перестрахування та ретроцесії він також може іменуватися Передаючою стороною, або Перестрахувальником.

Перестраховик - сторона договору перестрахування, яка страхує ризик виконання частини обов’язків страховика (цедента) перед страхувальником при настанні страхового випадку; в договорі перестрахування та ретроцесії він також може іменуватися Приймаючою стороною, цесіонером або цесіонарієм.

Відповідно до п.п. 2.1.-2.2. договору пропозиція конкретного ризику у перестрахуванні здійснюється шляхом направлення перестраховику за допомогою поштового, факсимільного, електронного зв’язку ковер-ноти, що містить умови прийому-передачі частини відповідальності, порядок взаєморозрахунків, порядок надання інформації сторонам, якщо умови та порядок відрізняються від положень договору, інші умови. Якщо перестраховик згоден з умовами, викладеними у ковер-ноті, він підписує такий документ в обумовлений договором термін, завіряє круглою печаткою та направляє перестрахувальнику.

Згідно п. 3 договору сторони зобов’язалися здійснювати перестрахування (ретроцесію) ризиків на умовах: правил страховика (перестрахувальника), який безпосередньо уклав договір страхування, оригінального договору страхування, конкретних договорів факультативного перестрахування (ретроцесії) та цього договору, якщо письмово не погоджено інше.

Перестрахувальник, в силу п. 3.1.4. договору зобов’язався перераховувати перестраховику перестрахувальні (ретроцесійні) преміі у розмірах та в терміни, обумовлені конкретним договором факультативного перестрахування (ретроцесії), та передбачені п. 4.1 договору.

Згідно з п. 3.3.3 договору перестраховик зобов’язався перераховувати перестрахувальнику або у випадку його неплатоспроможності та за його дорученням страхувальнику (вигодонабувачу), відповідну частину страхового відшкодування в межах прийнятого на себе ліміту відповідальності, обумовленого конкретними договорами перестрахування (ретроцесії), протягом 15 банківських днів з дня отримання від перестрахувальника наступних документів: письмової заяви перестрахувальника з розрахунком частини страхового відшкодування (калькуляції), що підлягає виплаті перестраховиком, письмової заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування, страхового акту, копії оригінального договору страхування (страхового полісу), відповідних документів від правоохоронних органів, банків, медичних та інших установ, які володіють інформацією про обставини страхового випадку та підтвердження перерахування перестрахувальником суми страхового відшкодування страхувальнику (за винятком, коли в силу вступає умова касового збитку), якщо інше не обумовлено конкретними договорами перестрахування (ретроцесії).

Перестрахувальник перераховує перестраховику частину премії (одноразово або узгодженими частинами), що відповідає його ліміту відповідальності, протягом 5 банківських днів з дня підписання сторонами конкретного договору перестрахування (ретроцесії), якщо в ньому не обумовлено інше (п. 4.1.).

Перестраховик зобов’язався у разі настання страхового випадку за заявою перестрахувальника (страховика) здійснити виплату страхового відшкодування в межах прийнятого на себе ліміту відповідальності, обумовленого конкретними договорами перестрахування (ретроцесії) безпосередньо страхувальнику (вигодонабувачу) у випадку неплатоспроможності перестрахувальника (страховика) (п.п. 4.4.)

На виконання умов договору №6-ФП від 01.11.2004 про співробітництво в області перестрахування і ретроцесії сторонами було укладено наступні ковер-ноти, відповідно до яких ЗАТ „СК Професійний захист” прийняло на себе зобов’язання перестраховика: №01622.30-01.00/1 від 25.04.2006 (страхувальник Сінчук В.О.); №02012.30-01.00/1 від 30.01.2007 (страхувальник Гложик І.З.); №01843.30-01.02/5 від 04.10.2006 (страхувальник Кіяк Я.М.); №01774.30-01.00/2 від 11.08.2006 (страхувальник Арутюнов Г.А.); №02371.30-01.15/3 від 03.08.2007 (страхувальник Подолюк Ю.К.); №02223.30-01.00/11 від 12.06.2007 (страхувальник Лавренюк С.В.); №01027.30-05.00/3 від 11.10.2006 (страхувальник Большаков М.М.); №01863.30-01.15/4 від 19.10.2006 (страхувальник Огура В.Л.); №01017.301-05.00/1 від 16.08.2006 (страхувальник Сисін О.А.); №01882.30-01.00/1 від 13.11.2006 (страхувальник Задирака Г.В.); №01787.30-01.15 від 19.08.2006 (страхувальник Іваш Р.І.); №01884.30-01.00/4 від 06.11.2005 (страхувальник ТзДВ “Київське страхове товариство”); №01088.30-05.00/2 від 14.02.2007 (страхувальник Лисенко Д.Ю.); №01426.30-01.02/1 від 19.10.2005 (страхувальник ТОВ “Гавар”); №01011.30-05.00/1 від 14.07.2006 (страхувальник Большаков М.М.); №01023.30-03.00/5 від 11.12.2006 (страхувальник ТзОВ “Укрпол”); №02009.30-01.02/6 від 26.01.2007 (страхувальник Кук М.М.); №01049.30-05.00/5 від 25.12.2006 (страхувальник Лебедєва О.А.); №01891.30-01.15/4 від 20.11.2006 (страхувальник Кіщук А.І.); №01934.30-01.00/2 від 04.12.2006 (страхувальник Маслюк А.Д.)

У 2007 році по зазначених ковер-нотах мало місце настання страхових випадків. ЗАТ „СК „Ренесанс” на адресу ЗАТ „СК „Професійний захист” були відправлені відповідні пакети документів з врегулювання збитків (докази вручення відповідних поштових відправлень знаходяться в матеріалах справи) з розміром страхового утримання, загальною сумою 53 799, 44 грн.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором (ст. 983 ЦК України).

Згідно ст. 987 ЦК України за договором перестрахування страховик, який уклав договір страхування, страхує в іншого страховика (перестраховика) ризик виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником.

Страховик, який уклав договір перестрахування, залишається відповідальним перед страхувальником у повному обсязі відповідно до договору страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Строк виконання зобов’язання перестраховика щодо перерахування перестрахувальнику частини страхового відшкодування визначений п.п. 3.3.3 договору, яким передбачено, що перестраховик перераховує перестрахувальнику відповідну частину страхового відшкодування в межах прийнятого на себе ліміту відповідальності, обумовленого конкретними договорами перестрахування (ретроцесії), протягом 15 банківських днів з дня отримання від перестрахувальника відповідних документів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма передбачена і ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України).

Згідно ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

ЗАТ „СК „Професійний захист” не надало доказів належного виконання зобов’язання за договором, зокрема, доказів сплати ЗАТ „СК „Ренесанс” страхового відшкодування за договором у строк, передбачений п. 3.3.3 договору.

Як вбачається із матеріалів справи, з боку ЗАТ „СК „Професійний захист” має місце прострочення виконання зобов’язання за договором щодо сплати страхового відшкодування на користь ЗАТ „СК „Ренесанс” у розмірі 53 799, 44 грн.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Пунктом 3.7 договору передбачено, що у випадку порушення однією із сторін умов розрахунків, визначених умовами Договору та конкретними договорами факультативного перестрахування (ретроцесії), винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної ставки Національного банку України, яка діятиме у період, коли вступить в силу умова плати пені, від суми заборгованості за кожен день прострочення, за умови, що чинним законодавством на цей час не буде передбачено інше.

Згідно ч.2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки ЗАТ СК „Професійний захист” порушило зобов'язання за договором, то суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з ЗАТ СК „Професійний захист” на користь ЗАТ „СК „Ренесанс” 53 799, 44 грн. основного боргу, 702,94 грн. процентів річних та 3581,87 грн. пені.

Посилання ЗАТ “СК “Професійний захист” в апеляційній скарзі на те, що ЗАТ „СК „Ренесанс” належним чином не виконало зобов’язання за договором по виплаті перестрахових премій за ковер – нотами колегія суддів до уваги не приймає з огляду на те, що питання щодо належного виконання зобов’язань по виплаті страхових премій за ковер – нотами не є предметом спору у даній справі.

Інші доводи наведені ЗАТ “СК “Професійний захист” в апеляційній скарзі колегією суддів також до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необгрунтованми та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду м. Києва від 03.07.2008.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.99, 101 – 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 03.07.2008 у справі № 31/249 залишити без зміни, а апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Професійний захист” - без задоволення.

2. Матеріали справи № 31/249 повернути господарському суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя

Судді

17.10.08 (відправлено)