ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.08 Справа № 10/681/07

Суддя Алейникова Т.Г.

м. Запоріжжя

За позовом : ПП фірма “Циркон”, м. Мелітополь

до відповідача: Мелітопольський державний педагогічний університет,

м. Мелітополь

Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача –Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 164).

Суддя Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача: Кас'яненко М.І. –довіреність від 08.02.07

від відповідача: не з’явився

від третьої особи:           не з’явився

До господарського суду Запорізької області звернулося приватне підприємство фірма «Циркон»(надалі позивач або ППФ «Циркон») з позовною заявою до Мелітопольського державного педагогічного університету (надалі відповідач або МДПУ) про стягнення витрат на поліпшення орендованого майна у сумі 1 031 738,27 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.11.2007 р. позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 10/681/07, судовий розгляд призначено на 17.12.2007 р.

В судовому засіданні 17.12.2007 р. розгляд справи перенесено на 10.01.2008 р. У судове засідання 10.01.2008 р. сторони подали клопотання про продовження строку розгляду справи для надання додаткових доказів та у зв’язку з неявкою відповідача судове засідання відклали на 24.01.2008 р. У судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.03.2008 р.

У судовому засіданні 25.03.2008 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, розгляд справи судом відкладався на 25.03.2008 р.

У судовому засіданні 22.04.2008 р. оголошувалась перерва для можливості надання сторонами додаткових доказів по справі.

У судовому засіданні 20.05.2008 р. оголошувалась перерва для підготовки рішення по справі до 30.05.2008р

У судовому засіданні 30.05.2008 р. розгляд справи судом закінчено, на підставі ст. 85 ГПК України суддею оголошено рішення .

Позивач підтримує заявлені вимоги і просить на підставі ст. ст. 778, 786 ЦК України стягнути з МДПУ на користь ППФ «Циркон»вартість витрат на поліпшення орендованого майна у розмірі 1031738, 27 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснює, що 14.11.1996 р. між сторонами укладено договір оренди частини їдальні, що розташована по вул. Чернишевського, 54 у м. Мелітополі Запорізької області.

На час передачі в оренду приміщення потребувало капітального ремонту, у зв’язку з чим п. 3.4 договору оренди було передбачено необхідність проведення капітального ремонту та відсутність обов’язку ППФ «Циркон»вносити орендну плату на час використання ремонтних робіт. На виконання умов договору по проведенню капітального ремонту 16.11.1996 р. ППФ «Циркон» уклало з ТОВ «Рубін - 2»договір підряду.

За умовами договору підряду ТОВ «Рубін –2»виконало роботи на суму 326892 грн., що на той час було еквівалентно 173325, 55 доларів США, про що свідчить акт виконаних робіт. Пунктом 2.2 договору підряду було передбачено оплату вартості виконаних робіт з урахуванням курсової різниці долару США на момент оплати. На момент підписання акту виконаних робіт курс долара складав 1,886 грн. за 1 долар. На момент оплати курс долара США складав 5,4253 грн. за 1 долар США. За виконанні роботи позивач у повному обсязі розрахувався 15.01.2000 року та сплатив підряднику 940343,11 грн./173325,55 грн. х 5,4253 грн./

Після цього, 6 липня 1998 р. для виконання ремонтних робіт ППФ «Циркон»знову уклало з ТОВ «Рубін –2»договір підряду. Вартість виконаних робіт згідно акту приймання виконаних підрядних робіт склала 35084 грн., що на той момент було еквівалентно 16549 доларів США. На момент оплати офіційний курс долара США склав 5,5227 грн. за один долар, у зв’язку з чим ППФ «Циркон»сплатило 22.01.2000 р. 91395,16 грн. /16549 х 5,5227/. На підставі викладеного позов просить задовольнити.

Відповідач не погодився із вимогами позивача, виклав свою правову позицію у представленому суду письмовому відзиві. Заперечуючи проти сплати вартості поліпшень орендованого майна в розмірі 1031738,27 грн., відповідач зокрема зазначив, що дійсно 14.11.1996 р. між сторонами був укладений договір оренди частини студентської їдальні, що розташована по вул. Чернишевського, 54 у м. Мелітополі Запорізької області. Термін дії договору закінчився 14.11.2006 р.

ППФ «Циркон»в своїй позовній заяві посилається на те, що ним були проведені ремонтні роботи, але належних доказів цього не надав, а саме кошторису, затвердженого Міністерством освіти та науки України. МДПУ є лише балансоутримувачем даного державного майна і не має права надавати згоду на проведення капітального ремонту. В той же час ст. 272 ЦК УРСР передбачає, що в разі проведеного з дозволу наймодавця поліпшення найнятого майна наймач має право на відшкодування зроблених для цієї мети необхідних витрат, якщо інше не передбачене законом або договором . Вартість поліпшень, які зроблені наймачем без дозволу наймодавця і які не можна відокремити без шкоди для майна, відшкодуванню не підлягає. До того ж відповідач надав суду письмові докази, що підприємство позивача неналежним чином здійснювало свій обов’язок по проведенню поточного та капітального ремонту.

На адресу суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, в яких регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (далі РВ ФДМУ) зазначає наступне. Відносини оренди державного майна у 1996 році регулювались Цивільним кодексом УРСР від 18.07.1963 р. (в редакції від 15.09.1995 р.).

Відповідно до ст. 116 Конституції України управління об’єктами державної власності здійснює Кабінет Міністрів України . Декретом КМУ від 15.12.1992 р. № 8-92 «Про управління майном, що є у загальнодержавній власності».функції з управління цим майном покладені на Міністерства та інші підвідомчі КМУ органи державної виконавчої влади. Виходячи з вищевикладеного вбачається, що приміщення за адресою: м. Мелітополь, вул. Чернишевського, 54, відносяться до сфери управління Міністерства освіти і науки України, тобто всі права та обов’язки власника цього майна належать саме цьому Міністерству. В той же час, якщо у встановленому законом порядку державне майно передане в оренду підприємству іншої форми власності то це майно не втрачає статусу державної власності. У відповідності до Закону України «Про оренду державного та комунального майна»МДПУ делеговані повноваження лише щодо передачі державного майна в оренду, функції ж власника державного майна, так і залишаються у Міністерства освіти та науки України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд встановив:

14.11.1996 р. між Мелітопольським державним педагогічним інститутом (правонаступником я кого є Мелітопольський державний педагогічний університет, відповідач у справі) та приватним підприємством фірмою «Циркон» (позивач у справі)укладено договір оренди частини їдальні, що розташована за адресою: вул. Чернишевського, 54, м. Мелітополь, Запорізька область.

Відповідно до п. 10.1 Договору оренди строк оренди складав десять років, а саме з 14.11.1996 р. по 14.11.2006 р.

Відповідно до п. 3.4 договору Орендар зобов’язався провести ремонт приміщень, а Орендодавець на період ремонтних робіт не стягує орендну плату та комунальні послуги до моменту закінчення ремонту.

Крім того, в матеріалах справи міститься лист санітарно-епідеміологічної станції з попередженням, що доказує неналежне виконання Орендарем зобов’язань за договором оренди.

Наказом ректора МДПУ від 15.11.2006 р. № 278-02 у зв’язку з закінченням строку договору оренди від 14.11.1996 р. з ППФ «Циркон», для передачі матеріальних цінностей і приміщення, яке знаходилося в оренді, створено комісію.

Актом приймання-передачі від 15.11.2006 р. (копія якого знаходиться в матеріалах справи), складеного у присутності комісії, приміщення нерухомого майна, що знаходиться на балансі МДПУ, а саме частини приміщення їдальні, розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул. Чернишевського, 54, було передано відповідачу. Згідно цих актів також виявлені порушення умов договору.

Позивач не надав суду доказів підтверджуючих проведення саме капітального ремонту, а не поточного, як того вимагає законодавство.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази суд прийшов до висновку, що з зазначених у позові правових підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно ст. 264 ЦК УРСР (в редакції від 6.10.1995 р.)наймодавець зобов’язаний проводити за свій рахунок капітальний ремонт зданого в найм майна, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно п. 3.4 Договору оренди від 14.11.1996 р. Орендар зобов’язався провести ремонт орендованих приміщень, а Орендодавець в свою чергу взяв зобов’язання стягувати орендну плату з моменту закінчення ремонту.

Згідно ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»(в редакції 15.09.1995 р.) орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення , поліпшення орендованого майна.

Ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»визначає, що якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов’язаний компенсувати йому зазначені кошти, якщо інше не визначено договором оренди. Вартість поліпшень, які зроблені наймачем без дозволу наймодавця і які не можна відокремити без шкоди для майна відшкодування не підлягають.

Згідно п. 4.5 «Положення про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд»із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, Комітету по нагляду за охороною праці України від 27.11.1997 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 липня 1998 р. за № 424/2864, план капітального ремонту складається підприємствами і організаціями в грошовому еквіваленті і натуральних показниках і повинен містити:

- затверджений керівником об'єднання , підприємства титульний список об’єктів ремонту;

- перелік основних робіт;

- календарні графіки ремонтів;

- кошторисну вартість робіт;

- потребу в основних матеріалах , будівельних виробах, транспорті, засобах механізації і робітниках.

Матеріали справи свідчать, що залучена до матеріалів справи кошторисна документація не відповідає вимогам «Положення про безпечну та надійну експлуатацію виробничих будівель і споруд».

Так, згідно п. 3.7. Додатку 4 до „Примірного переліку робіт з поточного ремонту будівель і споруд” –проведені відповідачем ремонтні роботи відносяться до поточного ремонту.

Згідно п. 3.14 „Примірного переліку...” приблизна періодичність проведення капітальних ремонтів наведена в додатках 6-8. У конкретних умовах терміни капітального ремонту потрібно уточнювати з урахуванням експлуатаційних навантажень, кліматичних умов та інших факторів. Той перелік робіт, який був проведений позивачем у 1996 році та у 1998 році суперечить необхідності такого проведення.

На підставі вищевикладеного вимога позивача про стягнення з Мелітопольського державного педагогічного університету вартості проведених поліпшень орендованого майна у сумі 1 031 738,27 грн. не підлягає задоволенню, як не обґрунтована та безпідставна.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

В позові відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова