ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
РІШЕННЯ

15 вересня 2008 р.           Справа 2/129-08

за позовом: Товариства зо обмеженою відповідальністю "Фірма "Авіценна", 21020, м. Вінниця, пров. Цегельний, 12

до: Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут", 22400, Вінницька область, м.Калинівка, вул.Фрунзе, 45

про стягнення 56304 грн. збитків.

Головуючий суддя Мельник П.А.

Cекретар судового засідання Діхтярук Т.А.

Представники

позивача : Бурка В.Р. Кренцин Е.Н., за дорученням

відповідача : Слюсар О.В, Киричок Ю.М., за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Подано позов про стягнення з відповідача 56304 грн. збитків у вигляді неотриманого прибутку.

12.09.2008 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує.

Представник позивача в засіданні суду підтримав свої позовні вимоги в повному об'ємі та просить їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позиції викладені у відзиві на позовну заяву, яка мотивована наступним : 1 січня 2002 року між ТОВ фірмою „Авіценна" та ДП ТД „Провіант" ВАТ „Вінніфрут" був укладений договір суборенди приміщень загальною площею 95 кв.м. для організації аптеки, що розташовані у м.Вінниці по вул.Привокзальній, 2/1. Як зазначено у позовній заяві, 23 липня 2005 року представники ВАТ „Вінніфрут" самоуправно проникли в орендоване Відповідачем приміщення аптеки №8 по вул.Привокзальній, 2/1, вилучивши лікарські засоби, обладнання та устаткування.

Згідно з ч.З ст.219 ГК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Відповідно до ч.І ст.226 Господарського кодексу України, сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього. Норма, передбачена частиною 3 цієї статті стосується не правопорушника, а потерпілої сторони, тобто тієї, у сфері діяльності якої виникли збитки. На останню покладається обов'язок вжити всіх необхідних заходів з мінімізації збитків у разі, якщо вона була своєчасно попереджена правопорушником про можливе невиконання взятого ним зобов'язання. В іншому разі потерпіла сторона взагалі позбавляється права на відшкодування збитків. 28 лютого 2005 року директором ДП ТД „Провіант" ВАТ „Вінніфрут" було відправлено повідомлення про те, що в зв'язку з розірванням договору оренди ДП ТД „Провіант" з ВАТ „Вінніфрут" на підставі п.5.2. договору суборенди приміщень №10 від 01.01.02р., укладений між ТОВ фірмою „Авіценна" та ДП „Провіант" договір суборенди №10 від 01.01.02р., в зв'язку з чим просимо звільнити приміщення магазину за адресою: м. Вінниця, вул.Привокзальна, 2/1.

Відповідач по справі неодноразово пропонував Позивачу звільнити приміщення, про що свідчать відповідні звернення до Позивача, а саме:

1.          22 липня 2005 року представником ВАТ „Вінніфрут" на адресу позивача була надіслана телеграма, в якій повідомлялось про те, що ВАТ „Вінніфрут" вимагає звільнити приміщення по вул.Привокзальній, буд.2/1 у м.Вінниці від належного ТОВ „Авіценна" майна у випадку незадоволення даної вимоги до 11 години 23 липня 2005р. належне ТОВ „Авіценна" майно буде описане та передане на відповідальне зберігання третім особам. Дана телеграма цього ж дня була вручена заступнику директора.

2.          23 липня 2005 року Відповідачем знову була надіслана телеграма, в якій ВАТ „Вінніфрут" повторно вимагало звільнити орендоване приміщення. Дана телеграма цього ж дня була вручена інспектору по кадрах. Аналогічні телеграми була направлені на адресу товариства 21 та 25 липня 2007 року, однак наші вимоги залишились без жодного реагування.

Факт ігнорування керівництвом ТОВ фірми „Авіценна" неодноразових вимог власника приміщення про розпорядження належним йому майном та попередження про передачу майна на зберігання третім особам підтверджується постановою Староміського районного суду міста Вінниці від 25 листопада 2005 року про скасування постанови прокурора Староміського району м. Вінниці від 26.09.05р. про порушення кримінальної справи.

Таким чином, Відповідач своєчасно повідомив Позивача про незаконність його перебування в приміщенні, хоча в договорі суборенди №10 від 01.01.02р. обов'язку такого попередження не зазначено, однак Позивач не вчинив жодних дій для запобігання збитків, що у відповідності до ст.226 ГК України не дає право на їх відшкодування.

Будучи завчасно та неодноразово попередженим про можливість настання негативних наслідків, він свідомо чекав, поки такі наслідки настануть. Договір оренди між ВАТ „Вінніфрут" (орендодавець) та ДП „Торговий дім „Провіант" (орендар) був укладений 4 січня 2002 року з терміном дії до 31 грудня 2002 року. 03 січня 2003 року був укладений наступний договір оренди між цими ж сторонами до 31.12.03р. з правом його пролонгації. Таким чином, всі договори суборенди мали укладатись тільки на термін, що не перевищує терміну договору оренди.

Договір суборенди №10 від 01.01.02р. між ДП „ТД"Провіант" (орендар) та ТОВ „Авіценна" (суборендар) був укладений терміном дії з 01.01.02р. по 31.12.06р. В даному випадку можна вважати, що термін дії договору суборенди взагалі не дійсний, оскільки у ДП „ТД „Провіант" не було необхідної правоздатності на укладення угоди суборенди на термін до 31.12.06р., що свідчить про те, що станом на 21 липня 2005 року ТОВ „Авіценна" знаходилось в приміщенні на підставах, не передбачених діючим законодавством. Угодою від 21 лютого 2005 року ВАТ „Вінніфрут" та ДП „ТД"Провіант" розірвали договір оренди, про що ТОВ „Авіценна" було належним чином в лютому 2005 року проінформовано. Звертаю увагу суду, що у відповідності до п.5.2 Договору суборенди №10 від 01.01.02р. договір суборенди припиняється у випадку розірвання договору оренди між Орендарем та Орендодавцем з будь-якої підстави. На протязі наступних п'яти місяців ТОВ „Авіценна" було свідком звільнення приміщення іншими суборендарями, знало про те, що договір суборенди припинений внаслідок розірвання договору оренди, що буде здійснюватись ремонт приміщення, але не бажало виселятись. Таким чином, позивач був в лютому 2005 року завчасно попереджений про припинення договору суборенди, п'ять місяців свідомо ігнорував прохання відповідача звільнити приміщення, і, відповідно, мав передбачити, які наслідки може потягнути за собою його неправомірна поведінка. За таких обставин вважаю, що ВАТ „Вінніфрут" не має відповідати за зупинення діяльності аптеки та втрату прибутку, оскільки само ТОВ „Авіценна" мало реальну можливість знайти інше приміщення для здійснення господарської діяльності..

Відповідно до ч.2 ст.217 ГК України відшкодування збитків є господарською санкцією. Відповідно до ч.І ст.218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Частина 2 цієї статті ГК України передбачає, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань або за порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Частина 3 ст.219 ГК України передбачає, зокрема, що якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Посилання Позивача як на доказ на підтвердження протиправності проникнення в орендоване приміщення аптеки №8 на судове рішення у господарській справі №2/323-05 є безпідставним, оскільки предметом розгляду даної справи було повернення майна і про неправомірність зупинення діяльності аптеки в ньому не доведена. Крім того, ВАТ „Вінніфрут" вважає, що Позивач незаконно обґрунтовує свої позовні вимоги відмовним матеріалом кримінальної справи, оскільки ці документи не мають преюдиційної сили, а тому факти якими позивач обґрунтовує позовну вимогу, підлягають доказуванню в загальному порядку.

ВАТ „Вінніфрут" вважає за необхідне пояснити суду те, що документи, на які посилається в позовній заяві Позивач, не мають значення для справи, тому що жоден з них не підтверджує факти, які доказує ТОВ"Фірма"Авіценна". Так, із заяви до міліції від 22.07.05р. представника ВАТ „Вінніфрут" Марцинковського Л.В. та із висновку ДІМ Староміського ВМ ВМР УМВС України у Вінницькій області від 29.07.08р. не вбачається, що вивезення майна, належного ТОВ „Фірми"Авіценна", з приміщення по вул.Привокзальна, 2/1 проводилося саме представниками ВАТ „Вінніфрут". Звертаю увагу суду на те, що пояснення гр.Гончарука Є.С., надані начальнику Староміського ВМ ВМР УМВС України у Вінницькій області, не відповідають вимогам кримінального законодавства, оскільки Гончарука Є.С. не було попереджено про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих відомостей. Крім того, у вказаних поясненнях Гончаруком Є.С. зазначено лише про безпідставність знаходження ТОВ „Фірми"Авіценна" в приміщенні по вул.Привокзальна 2/1. В рапорті від 29.07.08р. дільничий інспектор міліції Староміського ВМ ВМР УМВС України у Вінницькій області вказав, що був задіяний на охороні громадського порядку під час вивезення майна з аптеки №8 ТОВ"Фірми"Авіцена". Особи, яка конкретно здійснювала вилучення майна в згаданих документах не зазначено, тому участь працівників та представників ВАТ „Вінніфрут" у вивезенні майна ТОВ"Фірми"Авіценна" з приміщення по вул. Привокзальна, 2/1 Позивачем не доведена. Крім того, постановою Вищого господарського суду України по справі №2/250-07 від 11.06.08р. залишена в силі постанова Житомирського апеляційного господарського суду про відмову в позові ТОВ „Фірма"Авіценна" про стягнення збитків. Звертаю увагу суду, що позовні вимоги того спору обґрунтовані тими ж доказами, що і в даному позові. Вищий господарський суд України, здійснивши аналіз договорів оренди і суборенди, дійшов згоди щодо неправомірності дій ТОВ"Фірма"Авіценна" і чітко вказав, що ТОВ"Фірма"Авіценна" не доведено наявності умов, які за законом є підставою для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності у вигляді збитків.

Згідно ст.623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Відповідач рахує, що обґрунтування Позивача розміру понесених збитків не можуть бути взяті до уваги, оскільки діяльність аптеки була відновлена в іншому приміщенні, яке ніякого відношення до нашого підприємства не має.

Отже, як визначено діючим законодавством України, юридичною підставою для усіх видів цивільно-правової чи господарсько-правової відповідальності є наявність певних умов, що у своїй сукупності утворюють склад цивільного (господарського) правопорушення. Необхідними умовами цивільно-правової та господарсько-правової відповідальності за загальним правилом є: протиправність поведінки особи; шкода як результат протиправної поведінки; причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою; вина особи, що заподіяла шкоду. При цьому, обов'язковою умовою відповідальності за порушення зобов'язання є наявність вини.

За таких обставин ВАТ „Вінніфрут" вважає, що позивач не довів належними засобами доказування наявності всіх умов, необхідних для застосування цивільно-правової (господарсько-правової) відповідальності, а саме - не довів протиправної поведінки відповідача, розміру понесених збитків, причинного зв'язку між поведінкою відповідача та настанням збитків, яких, на думку позивача, йому було спричинено, а також не довів вини відповідача у заподіянні цих збитків. Враховуючи викладене ВАТ „Вінніфрут" вважає, що позовні вимоги, викладені в позовній заяві Позивача цілком необґрунтованими та безпідставними, а тому просимо суд в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, давши їм оцінку, заслухавши представників сторін , судом встановлено , що 01.01.2002 р. між сторонами було укладено договір суборенди нежитлового приміщення № 10 загальною площею 95 кв. м. по вул. Привокзальній ,2/1, в м. Вінниці терміном дії з 01.01.2002 р. по 31.12.2006 р. ( п. 4.1 договору). На виконання договору суборенди № 10 між сторонами 01.01.02 р. було підписано акт прийому - передачі вищезазначеного нежитлового приміщення.

Судом встановлено , що рішенням господарського суду Вінницької області від 04.08.06 р. по справі № 2/323-05, яке залишено без змін постановами Житомирського апеляційного господарського суду від 05.12.06 р. та Вищого господарського суду України від 05.03.07 р. , встановлено , що 23 липня 2005 року близько 12 години представниками ВАТ "Вінніфрут" Гончаруком Є.С. та Марцинковським Л.В. (відповідача по справі) були вилучені лікарські засоби, обладнання, устаткування, грошові кошти та інші засоби виробництва які знаходилися в приміщення аптеки № 8 , що розташована в м. Вінниці по вул.. Привокзальна,2/1. Також , вищезазначеним рішенням суду від 05.12.06 р. по справі № 2/323-05 позовні вимоги позивача - ТОВ "Фірма "Авіценна" задоволено та зобов'язано відповідача повернути позивачу незаконно вилучене у нього майно на суму 41505,02 грн.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Судом встановлено , що вилучення відповідачем у позивача лікарських засобів, обладнання, устаткування, грошових коштів та інших засобів виробництва на суму 41505,02 грн. , які знаходились в приміщенні аптеки № 8 , що розташована в м. Вінниці по вул.. Привокзальна,2/1 та є необхідними для здійснення підприємницької діяльності фактично припинило діяльність позивача. Відповідно до наказу позивача № 159 роботу аптеки позивача було відновлено 14.12.05 р., що також стверджується довідкою про реєстрацію книги обліку розрахункових операцій від 07.12.05 р. , книгою обліку розрахункових операцій № р/1/5038 та фіскальним звітним чеком від 14.12.05 р.

Припинення діяльності роботи аптеки позивача з вини відповідача в період з 23.07.05 р. по 13.12.05 р. завдало позивачу збитки у вигляді неотриманого прибутку за час вимушеного припинення діяльності в сумі 56 304 грн., виходячи з одноденного прибутку аптеки № 8 (391 грн.) помноженого на кількість днів зупинення діяльності аптеки (144 дні).

Стаття 1166 ЦК України встановлює, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи вищевикладене , а також те , що відповідачем не надано суду доказів того, що припинення діяльності аптеки позивача та спричиненні збитки не з вини відповідача , позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з покладенням на відповідача судових витрат по справі на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. 11, 1166 ЦК України, ст. 35, 44 , 49, ст. 82 ,115 Господарського процесуального кодексу України , суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Вінніфрут", 22400, Вінницька область, м.Калинівка, вул.Фрунзе, 45 (банківські реквізити не вказано, ) на користь Товариства зо обмеженою відповідальністю "Фірма "Авіценна", 21020, м. Вінниця, пров.Цегельний, 12 (р/р 3001 в ВФ КБ "Приватбанк", МФО 302689, ) 56 304 грн., 563,04 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст рішення суду оформлено і підписано відповідно до вимог ст.84 ГПК України 19 вересня 2008 р.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу