ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2008 р.

№
2-6/2080.1-2007

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук
Л.Й. -головуючий-доповідач,

Разводової
С.С., Ткаченко Н.Г.

розглянувши
касаційну скаргу

Кіровського
районного центру зайнятості

на
ухвалу та
постанову

господарського
суду АР Крим від 18.10.2007 Севастопольського апеляційного господарського
суду від 25.12.2007

у
справі  господарського суду

№ 2-6/2080.1-2007
АР Крим

за
заявою

державної
податкової інспекції в Кіровському районі АР Крим

про
визнання банкрутом

приватного
сільськогосподарського підприємства «Боротьба за мир»

розпорядник
майном

ОСОБА_1.

в судовому засіданні
взяли участь  представники :

від
заявника касаційної скарги

не
з'явились

від
заявника

не
з'явились

від
боржника

не
з'явились

В С Т А Н О В И В
:

В
провадженні господарського суду автономної республіки Крим перебуває справа про
банкрутство приватного сільськогосподарського підприємства „Боротьба за
мир" (далі -боржника), порушена за заявою Державної податкової інспекції в
Кіровському районі Автономної Республіки Крим (далі -ініціюючого кредитора). Провадження
здійснюється за загальними нормами Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.10.2007 у справі № 2-6/2080.1-2007 (суддя
Шкуро В.М.) відхилені вимоги одного з конкурсних кредиторів - відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних захворювань України в смт.Кіровське в розмірі
29,32  грн. і фізичної особи - підприємця
(арбітражного  керуючого) ОСОБА_2 у сумі
8133,56 грн. як такі, що є поточними і мають бути заявлені в ліквідаційній
процедурі. Визнані грошові вимоги Головного управління Пенсійного фонду України
в Автономній Республіці Крим в розмірі 6312,12 грн. та зобов'язано розпорядника
майна ОСОБА_1. включити їх у реєстр вимог кредиторів Приватного
сільськогосподарського підприємства „Боротьба за мир" у вимоги четвертої
черги. Визнані грошові вимоги Відкритого акціонерного товариства
„Крименерго" в загальному розмірі 237092,52 грн., в тому числі
заборгованість за  активну електричну
енергію в розмірі 232024,03 грн. і пені в розмірі 5068,49 грн. та зобов'язано
розпорядника майна ОСОБА_1. включити їх у реєстр вимог кредиторів Приватного
сільськогосподарського підприємства „Боротьба за мир" у вимоги четвертої
та шостої черги відповідно. Визнані вимоги Управління Пенсійного фонду України
в Кіровському районі Автономної Республіки Крим у сумі 69492,08 грн.
зобов'язано розпорядника майна ОСОБА_1. включити їх у реєстр вимог кредиторів
боржника, зокрема, вимоги зі страхових внесків в розмірі 16563,98 грн. і з
відшкодування пільгових пенсій в розмірі 51163,32 грн. у вимоги другої черги та
вимоги з штрафних санкцій в розмірі 960,31 грн. і пені в розмірі 804,47 грн. у
вимоги шостої черги. Визнані грошові вимоги Кіровського районного центру
зайнятості у сумі 53336,69 та зобов'язано розпорядника майна ОСОБА_1. включити
їх у реєстр вимог кредиторів боржника у вимоги другої черги. Визнані
грошові вимоги кредиторів - юридичних і фізичних осіб по заробітній платні.
Затверджено реєстр вимог кредиторів, який представлений арбітражним керуючим
ОСОБА_1. Вимоги конкурсних кредиторів, які заявлені після закінчення терміна,
який встановлений для їх подачі, або не заявлені взагалі вважаються погашеними.
Загальні збори кредиторів призначені на 09.11.2007.

Не погодившись з ухвалою суду,
боржник звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргаю, у якій просив ухвалу господарського суду першої інстанції
скасувати, справу направити на новий розгляд у суд першої інстанції.

Не
погодившись з ухвалою суду, Кіровський районний центр зайнятості (далі -Центр
зайнятості) звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргаю, в якій просив ухвалу господарського суду першої інстанції
скасувати, визнати кредиторські вимоги Кіровського районного центру зайнятості
додатково у сумі 6 639, 66 грн., зобов'язати розпорядника майна ОСОБА_1
включити їх у реєстр вимог кредиторів боржника у вимоги другої черги.

Постановою
Севастопольського апеляційного господарського суду від 25.12.2007 апеляційні
скарги боржника та Центру залишено без задоволення, ухвалу господарського суду
АР Крим від 18.10.2007 залишено без змін.

Не
погоджуючись з прийнятою постановою, центр зайнятості звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати
зазначені ухвалу та постанову в частині вимог центру зайнятості та направити
справу в цій частині на новий розгляд, аргументуючи порушенням норм
матеріального та процесуального права, а зокрема, статті 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»(далі
-Закону).

Колегія
суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку
ухвалу суду першої та постанову суду апеляційної інстанцій, на підставі
встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами
попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла
висновку про те, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з
такого.

Згідно
з статтею 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди
розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим
Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно
до статті 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань
до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам
боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи,
які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види
загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів
(обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та
вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних
кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли
внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення
провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами
до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно
з частиною 1 статті 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи,
що їх підтверджують.

За
приписами частини 2 статті 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок безробіття» не сплачені в строк страхові
внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному
порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені, та
фінансових санкцій, передбачених цією статтею, не застосовується.

Як  встановлено судами та вбачається з матеріалів
справи, на виконання ухвали суду від 09.07.2007 було опубліковано оголошення
про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в газеті «Голос
України»№127(4127) від 21.07.2007 (т.4 а.с. 41).

13.08.2007
центр зайнятості звернувся до суду з заявою про визнання кредитором до боржника
на суму 60914,69 грн. (т.4 а.с. 102-106).

29.08.2007
Центром було подано документи на підтвердження зазначеної заборгованості (т.5
а.с. 32-48). З документів вбачається, що заборгованість у сумі 60914,69 грн.
виникла за період з 01.01.2002
по 01.08.2007.

Заявою
від 17.09.2007 центр зайнятості оскаржив незаконність відхилення розпорядником
майна його грошових вимог на суму 53336,69 грн., зазначивши при цьому, що його
вимоги були частково визнані розпорядником майна на суму 6639,66грн. (том 5,
а.с. 73-74).

Ухвалою
суду від 18.10.2007 вимоги центру зайнятості визнані в сумі 53336,69 грн. та
внесені до реєстру вимог кредиторів до другої черги, аргументуючи тим, що вони
підтверджуються розрахунковими відомостями про нарахування та перерахування
страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного соціального
страхування України на випадок безробіття та актом №33 від 03.08.2007. Суд
апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Матеріалами
справи підтверджується, що провадження у справі про банкрутство боржника було
порушено ухвалою від 06.01.2006року, отже конкурсними є вимоги, які виникли до
зазначеної дати. Відповідно до розрахункової відомості про нарахування та
перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на випадок безробіття за 2005 рік залишок
заборгованості на кінець звітного періоду (рядок №21) становить 24213,60 грн., з
яких недоїмка 22380,07 грн., сума страхових внесків строк сплати яких не
настав 1833,53 грн. (т.5 а.с. 86), а відповідно до розрахункової відомості про
нарахування та перерахування страхових внесків до Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування України на випадок безробіття за четвертий
квартал 2004 року залишок заборгованості складав 55536,20 грн., з яких недоїмка
53366,69 грн., сума страхових внесків строк сплати яких не настав 2169,51 грн.
(т.5 а.с. 85).

З
врахуванням наведеного незрозумілими є висновки судів попередніх інстанцій про
визнання грошових вимог конкурсного кредитора станом на 06.01.2006року згідно
відомостей за 2004рік, в той час, як звітністю боржника за 2005рік
підтверджується заборгованість на суму 22380,07грн.

Зазначеним
обставинам суди не дали оцінки та не спростували їх жодними доводами.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України зазначає, що до компетенції суду
касаційної інстанції не належить оцінка доказів у справі. Грошові зобов'язання
боржника перед кредитором повинні підтверджуватися належними доказами
відповідно до частини 1 статті 14 Закону та статті 34 ГПК України. Розглядаючи
конкурсні грошові вимоги, як спірні, суду належить в цілому розглянути вимоги
кредитора, як ті, з якими погодився розпорядник майна, так ті, щодо яких ним
винесено заперечення, і за результатами розгляду прийняти судовий акт (ухвалу)
в якій зазначається розмір визнаних вимог кредитора та розмір вимог, які
відхилені господарським судом. Отже, в даній справі суду належить дати оцінку
обґрунтованості поданих вимог центру зайнятості на загальну суму 60914,69грн.,
диференціювавши конкурсні та поточні грошові вимоги, а також визначити
підтвердження конкурсних вимог належними доказами.

Ухвала
суду про визнання (відхилення) вимог кредитора у процедурі банкрутства є за
своєю правовою природою судовим рішенням, яке визначає обґрунтованість цих
вимог, є підставою їх задоволення боржником у процедурі банкрутства, визначає
кількість голосів кредитора у зборах (комітеті) кредиторів. Відтак, висновки
суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними,
відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976
№11)

З
огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в
межах повноважень суду касаційної інстанції згідно приписів статей 111-5, 111-7
Господарського процесуального кодексу України, не погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій щодо обґрунтованості визнання грошових вимог центру
зайнятості на суму та вважає, що ухвала господарського суду Автономної
Республіки Крим від 18.10.2007 в частині визнання грошових вимог Кіровського
районного центру зайнятості та постанова Севастопольського апеляційного
господарського суду від 25.12.2007 вимогам до судового рішення не відповідають,
а отже, їх необхідно скасувати з направленням справи на новий розгляд грошових
вимог кредитора -Кіровського районного центру зайнятості до суду першої
інстанції.

При
новому розгляді, суду слід з'ясувати наведені в цій постанові обставини справи,
дослідити наявні у справі докази, дати їм, та доводам сторін належну правову
оцінку та ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Під час нового розгляду
справи суду слід врахувати, що рішення (ухвала суду за результатом розгляду
грошових вимог) є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального
закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами
матеріального права, а обґрунтованим визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, що мають значення для
даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки
є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами,
підтвердженими в судовому засіданні.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115,,1117,1119,11111
ГПК України Вищий господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1.          Касаційну скаргу Кіровського
районного центру зайнятості задовольнити частково.

2.          Постанову Севастопольського
апеляційного господарського суду від 25.12.2007 та ухвалу господарського суду
Автономної Республіки Крим від 18.10.2007 в частині розгляду грошових вимог
Кіровського районного центру зайнятості скасувати, справу №2-6/2080.1-2007
направити на новий розгляд грошових вимог кредитора Кіровського районного
центру зайнятості до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий
Л. Катеринчук

Судді
С. Разводова

Н. Ткаченко