ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.06.08 р.                     Справа № 10/18

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді - Приходько І. В.;

при секретарі судового засідання – Ярош В. В.;

за участю представники сторін:

від позивача – Оберемко Ю. О. - довіреність;

від відповідача – Калачик О. В. - довіреність;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк,

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” м. Донецьк,

про стягнення заборгованості в сумі 377 187,12грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, Відкрите акціонерне товариство „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк, з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” м. Донецьк, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 424 336,45 грн., інфляційних витрат в сумі 10 414,03 грн., 3% річних в сумі 977,70 грн., пені в сумі 11 924,06 грн. та 7% штрафу в сумі 14 879,28грн. за договором про постачання електричної енергії № 30 від 31.01.2006 р. ( далі - Договір ).

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на Договір, Акти прийому-передачі, рахунки, розрахунок заборгованості та штрафних санкцій, невиконання відповідачем своїх зобов’язань.

Відповідач у судовому засіданні та відзиві б/н від 21.04.2008р. позов в частині стягнення заборгованості в розмірі 62 068,23 грн. не визнав та просив припинити провадження по справі в цій частині на підставі п.1-1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку зі сплатою вказаної суми у грудні 2007 р. та погодженням позивача зарахувати вказану суму в рахунок спожитої електричної енергії у січні 2008 р..З вказаних підстав вважає, що в частині стягнення інфляційних в розмірі 2 806,39 грн. та 3% річних в розмірі 345,83 грн. слід відмовити. Крім того, клопотав про зменшення розміру пені та 7 % штрафу. В обґрунтування заперечень відповідач посилався на часткову сплату суми бору, невірне нарахування позивачем штрафних санкцій та тяжкий фінансовий стан підприємства.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, 29.05.2008 р. позивачем було надано заяву про уточнення позовних вимог у зв’язку з частковою оплатою відповідачем суми боргу, в якої він зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн., реактивну електроенергію в сумі 5 337,30 грн., суму інфляційних в розмірі 10 077,82 грн., 3% річних в сумі 631,90грн. та пеню в сумі 4 209,18 грн. за Договором.

Уточнення прийнято судом в порядку передбаченому статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі та надав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. В обґрунтування клопотання він посилався на тяжкий фінансовий стан підприємства у зв’язку з занепалим становищем цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна”, що знаходиться в оренді у відповідача. Надав документи у підтвердження доводів клопотання.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені документи, заслухав пояснення сторін, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами був укладений договір про постачання електричної енергії № 30 від 31.01.2006 р., згідно з яким постачальник (позивач) зобов’язався продавати електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача (відповідача) з приєднаною потужністю 3630кВт, споживач зобов’язався сплачувати постачальнику вартість використаної (придбаної) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 9.4 Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2006р. та вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств.

Згідно п.п. 2.2.2, 2.3.3, 2.3.4 постачальник зобов’язався постачати споживачу електроенергію як різновид товару в обсягах, що визначені у Розділі 5 Договору, а споживач зобов’язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №4 „Порядок розрахунків” та №5 „Графік зняття показників засобів обліку електричної енергії”, а також оплачувати послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №9 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Як убачається з наданих позивачем документів (акти прийому-передачі за січень 2008р. та лютий 2008р., рахунки тощо) позивачем здійснювалось постачання підприємству відповідача електричної енергії згідно з умовами Договору, про що сторони не заперечували.

Позивачу постачальником були виставлені рахунки № 30Т/З від 01.03.2008р. та № 30Т/2 від 01.02.2008р. на оплату спожитої електроенергії, що були отримані відповідачем 03.03.2008р. та 01.02.2008р. відповідно. Факт їх вручення підтверджується підписом на рахунках уповноважених осіб відповідача.

Приймаючи рішення, суд враховує наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є зокрема договори та інші правочини.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Аналогічні положення містить ст.526 Цивільного кодексу України.

Внаслідок несвоєчасної оплати відповідачем електричної енергії, що була поставлена за Договором, за період з січня 2008р. по лютий 2008р. з боку відповідача станом на дату звернення позивача з позовом до суду (31.03.2008р. – штамп канцелярії) виник борг за спожиту активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн. та реактивну електроенергію в сумі 5 337,30 грн., що підтверджується матеріалами справи. Даний факт відповідачем по суті не заперечувався.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення боргу за активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн. та реактивну електроенергію в сумі 5 337,30 грн., а всього у розмірі 362 268,22 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також сплатити 3 % річних від простроченої суми.

З огляду на уточнення позовних вимог позивача від 29.05.2008 р. та правильне нарахування, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних в сумі 10 077,82грн. та 3 % річних в сумі 631,90 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення пені у сумі 4 209,18 грн. за прострочення платежів, суд приходить до висновку, що вони також підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Умовами Договору (п. 4.2.1) у разі прострочення платежів споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, враховуючи день фактичної оплати.

Суд прийшов до висновку про наявність основного боргу за спожиту активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн. та реактивну електроенергію в сумі 5 337,30грн., який утворився за період з січня по лютий 2008 р.

Перевіривши розрахунок щодо нарахованої позивачем пені, суд вважає його вірним та обґрунтованим.

Позивачем було надано до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій. В обґрунтування клопотання він посилався на тяжкий фінансовий стан підприємства у зв’язку з занепалим становищем цілісного майнового комплексу „Шахта „Східна”, що знаходиться в оренді у відповідача. Надав документи у підтвердження доводів клопотання.

Відповідно частини 3 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 3 статті 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення статті 233 Господарського кодексу України передбачають можливість зменшення розміру штрафних санкцій.

Згідно частини 2 вказаної статті не заподіяння збитків іншим учасникам господарських відносин є підставою для зменшення судом розміру штрафних санкцій.

Відповідно частини 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд дослідив додаткові документи, які надані відповідачем у підтвердження обставин тяжкого фінансового стану підприємства.

Як убачається з договору оренди № 4/2006 р. від 10.11.2006 р., відповідач отримав в оренду цілісний майновий комплекс “Шахта “Східна”. Термін дії договору встановлений до 10.11.2006 р.

Як убачається з пояснень відповідача, у період лютого 2008 р. здійснювались відновлені роботи по відкачці ґрунтових вод, які унеможливлювали роботу по здобичі вугілля.

Крім того, відповідно до довідки № 275 від 02.06.2008 р. відповідач мав заборгованість з заробітної плати у розмірі 44 369,73 грн., що сприяло неможливості погашення заборгованості за спожиту електричну енергію за договором № 30.

Також суд враховує наявність кредитного договору № 3ДС/191/2006-КЛТ від 25.07.2007 р., іпотечного договору № 3.2ДС/3.3ДС/191/І.01/2006-КЛТ від 25.07.2006 р. та наявність заборгованості у відповідача:

- за договором оренди № 4/2006 та порушення справи № 8/74 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 126 384, 41 грн.;

- у господарських відносинах за договором № 331 від 01.01.2006 р. з КП “Компанія “Вода Донбасу”;

Враховуючи ті обставини, що порушення зобов’язання у даній справі не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, а також тяжкий фінансовий стан підприємства відповідача, що підтверджується наданими документами, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити належну до сплати суму пені до 1 683,67 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідача.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у порядку передбаченому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі статей 11, 509, 526, 551, 625, Цивільного кодексу України, статей 193, 230, 233 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” м. Горлівка в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі м. Харцизьк, заявлені до Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” м. Донецьк, про стягнення заборгованості за спожиту активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн., реактивну електроенергію в сумі 5 337,30 грн., інфляційних в сумі 10 077,82 грн., 3% річних в сумі 631,90 грн. та пені в сумі 4 209,18 грн. за договором про постачання електричної енергії № 30 від 31.01.2006 р.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22-а ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84600, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Адамця, 58, ) р/р 92 в ОПЕРВ філії ДОУ ВАТ „Ощадбанк”, МФО 335106) заборгованість за спожиту активну електроенергію в сумі 356 930,92 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22-а ) на користь відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84600, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Адамця, 58, , р/р 5311 в відділенні ПІБ м. Харцизька, МФО 334345) заборгованість за спожиту реактивну електроенергію в сумі 5 337,30 грн., інфляційні в сумі 10 077,82 грн., 3% річних в сумі 631,90 грн. та пеню в сумі 1 683,67 грн.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „СоюзПромінвестДонбас” (83096, м. Донецьк, вул. Хірургічна, 22-а ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (84600, Донецька область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11, ) в особі структурної одиниці Харцизькі електричні мережі (86700, Донецька область, м. Харцизьк, вул. Адамця, 58, , р/р 5311 в відділенні ПІБ м. Харцизька, МФО 334345) витрати по сплаті державного мита в сумі 3 771,87 грн. та витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 96,23 грн.

Видати наказ після вступу рішення у законну силу.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення підписано 09.06.2008р.

Суддя

Пом. с.: Давидовська Т.В.

Надруковано 4 прим.:

2 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.