ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.08                                                                                 Справа № 13/158.

За позовом підприємства Перевальської виправної колонії № 15 управління ДДУПВП в Луганській області м. Перевальськ

до державного підприємства «Первомайськвугілля»м. Первомайськ

про стягнення 1392 грн. 01 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Хухрянська І.В.

Від позивача

Шушняк Н.О. дов. № 26/21 09.01.2008 р.

Від відповідача

Коваленко В.В. дов. № 01/4-10-18 від 02.01.2008 р.

У судовому засіданні 22.09.2008 р. була оголошена перерва до 09.10.2008 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення боргу в сумі 1000 грн. 00 коп., втрат від інфляції 155 грн. 00 коп. та 3 % річних в сумі 17 грн. 01 коп.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного 02.06.2003 р. між сторонами по справі договору купівлі-продажу № 108-03 позивач 23.06.2003 року передав відповідачу товар –ролики на суму 4500 грн. 00 коп. Факт передачі товару підтверджується накладною № 141 від 23.06.2003 р. та довіреністю ЯЕТ № 380420 від 24.06.2003 року.

Відповідно до п. 3.4. договору розрахунок за ним здійснюється на умовах попередньої оплати.

Відповідач частково розрахувався за одержаний товар в сумі 3500 грн. 00 коп.

26.05.2004 р. позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити поставлений за договором № 108-03 від 23.06.2003 р. товар в сумі 1000 грн. 00 коп.

01.09.2008 р. позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 1000 грн. 00 коп., втрат від інфляції 155 грн. 00 коп. та 3 % річних в сумі 17 грн. 01 коп. нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що на момент звернення позивача з позовом сплив строк позовної давності.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено факт виникнення у відповідача на підставі договору купівлі-продажу № 108-03 від 02.06.2003 р. грошового зобов’язання в сумі 1000 грн. 00 коп. З врахуванням умов договору, положень ст. 538 Цивільного кодексу України, відповідач допустив прострочення виконання грошового зобов’язання в сумі 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України його правила про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим кодексом.

Згідно ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

На момент звернення позивача до суду строк позовної давності за вимогою про стягнення 1000 грн. 00 коп. сплив. Позивачем не надано суду доказів переривання перебігу строку позовної давності протягом 3 років перед зверненням до суду.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги, спливає позовна давність і до додаткових вимог.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити повністю з підстав спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44,49,75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

14 жовтня 2008 р.