ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.06.2008 року                                                            Справа № 16/468

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Лазненко Л.Л.

суддів                                        Перлова Д.Ю.

Якушенко Р.Є.

секретар

судового засідання

спеціаліст 1-ї категорії                     Шугайчук О.М.

та за участю

представників сторін

від позивача:                              повноважний та компетентний представник

не прибув;

від 1-го відповідача:                     повноважний та компетентний представник

не прибув;

від 2-го відповідача:                    Пащенко В.В., головний спеціаліст -                                                                                          юрисконсульт юридичного відділу Головного

управління Державного казначейства України                                                                       у Луганській області,                                                                                                                         довіреність № 11-12/1-3 від 08.01.2008;

від органу виконання

судових рішень:                              повноважний та компетентний представник

не прибув;

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу           Головного управління юстиції у Луганській області, м.Луганськ

на ухвалу                                        (в порядку ст.1212 Господарського

процесуального кодексу України)

господарського суду                    Луганської області

від                                                  31.03.2008

по справі                                        № 16/468 (суддя - Шеліхіна Р.М.)

за позовом           Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", м.Попасна Луганської області

до 1-го відповідача                    Головного управління юстиції у Луганській області, м.Луганськ

до 2-го відповідача                    Головного управління Державного казначейства України у Луганській області, м.Луганськ

орган виконання

судових рішень                              Підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області, м.Луганськ

про                                                  стягнення 3728 грн. 81 коп.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 13.10.2006 у справі № 16/468 відмовлено у позові Державного підприємства „Попаснянський вагоноремонтний завод”, м.Попасна Луганської області до Державної виконавчої служби Луганської області, м.Луганськ про стягнення з відповідача 3728 грн. 81 коп. неправомірно стягнутого виконавчого збору.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 по справі № 16/468 апеляційну скаргу Державного підприємства "Попаснянський вагоноремонтний завод", м.Попасна Луганської області № 464-ю від 30.10.2006 на рішення господарського суду Луганської області від 13.10.2006 по справі № 16/468 задоволена; рішення господарського суду Луганської області від 13.10.2006 по справі № 16/468 скасовано; прийнято нове рішення; позов задоволено; стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства "Попаснянський вагоноремонтний завод" зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728 грн. 81 коп.

На виконання зазначеної постанови були видані відповідні накази від 23.02.2007 №16/468 (а.с.126-127, т.1).

Згідно наказу від 23.02.2007 № 16/468 підлягає стягненню з державного бюджету України на користь позивача по справі зайво стягнуту суму виконавчого збору 3728 грн. 81 коп.

Позивач у справі, Державне підприємство „Попаснянський вагоноремонтний завод", пред'явив до виконання вказаний наказ до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, але у відкритті виконавчого провадження позивачу було відмовлено на підставі ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" постановою від 22.11.2007.

В постанові зазначено, що виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виконавчий документ не відповідає вимогам ст.19 Закону України „Про виконавче провадження”, відсутні реквізити боржника, а саме: не вказано юридичну адресу та ід. код боржника.

Не погодившись із зазначеною постановою позивач у справі - Державне підприємство „Попаснянський вагоноремонтний завод", м.Попасна Луганської області звернулось до господарського суду Луганської області зі скаргою від 04.12.2007 № 882-ю на неправомірні дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області та з проханням визнати неправомірними дії підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області по винесенню постанови про відмову в відкритті виконавчого провадження ВП № 5423442 від 22.11.2007 по виконанню наказу № 16/468; скасувати постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження ВП № 5423442 від 22.11.2007.

Листом від 08.01.2008 № 5-Ю позивач уточнив вимоги по скарзі і попросив суд п.3 резолютивної частини скарги вважати в наступній редакції: визнати недійсною постанову про відмову в відкритті виконавчого провадження ВП № 5423442 від 22.11.2007.

Господарський суд Луганської області прийняв часткову зміну вимог по скарзі.

Під час розгляду даної скарги місцевим господарським судом виконавчий орган - підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Луганській області, заперечував проти заявлених вимог, посилаючись на ч.2 ст.9 Закону України „Про виконавче провадження”, відповідно до якої виконання рішень про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів або з бюджетних установ, здійснюється органами Державного казначейства України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На даний момент цей порядок не розроблений, тому примусове виконання наказу у справі № 16/468 здійснюється відповідно до Закону України „Про виконавче провадження”. Державний бюджет України не є юридичною особою, а тому відповідно до ст.11 Закону України „Про виконавче провадження” не може бути стороною у виконавчому провадженні.

На думку виконавчого органу, пред'явлений до виконання наказ не відповідає вимогам, встановленим ст.19 Закону України „Про виконавче провадження” до виконавчого документу. В наказі не зазначено найменування боржника, його місцезнаходження та ід. код.

Також підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Луганській області вважає безпідставним твердження позивача, що державний виконавець повинен був прийняти наказ до виконання та спрямувати його до органів Державного казначейства, оскільки ст.9 Закону України „Про виконавче провадження” не робить ніяких виключень щодо вимог, встановлених до виконавчих документів, та не зобов'язує виконавця, всупереч вимогам ст.19 цього Закону, надсилати виконавчий документ до Державного казначейства України.

Ухвалою суду першої інстанції від 31.03.2008 по справі № 16/468 скаргу позивача задоволено; визнано недійсною постанову Підрозділу примусового виконання рішень головного управління юстиції у Луганській області від 22.11.2007 ВП № 5423442 про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Ухвала місцевого господарського суду, з посиланням на норми ст.ст.19, 124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України та ст.3 Закону України „Про виконавче провадження”, ст.48 Бюджетного кодексу України, п.п.3.1 та 4.5 „Положення про Державне казначейство”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005, мотивована обґрунтованістю заявлених вимог.

Задовольняючи скаргу позивача на дії виконавчого органу, місцевий господарський суд дійшов висновку, що невиконання судового рішення є обмеженням права стягувача на обов'язкове виконання рішення суду.

Виконання судового рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України за відсутності спеціального порядку такого виконання, здійснюються в загальному порядку шляхом прийняття державною виконавчою службою наказу до виконання і направлення його до органу Державного казначейства України.

Перший відповідач по справі - Головне управління юстиції у Луганській області, м.Луганськ, не погодився з ухвалою господарського суду Луганської області від 31.03.2008 по справі № 16/468, подав апеляційну скаргу № 14-9-1601 від 05.05.2008, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти апеляційну скаргу до провадження; скасувати ухвалу господарського суду Луганської області № 13/323(16/469) від 03.03.2008; замінити неналежного відповідача підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області на належного відповідача Головне управління юстиції у Луганській області.

Розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 14.05.2008 по справі № 16/468, відповідно до ст.28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги Головного управління юстиції від 05.05.2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.2008 у справі № 16/468, призначена судова колегія у складі суддів: Лазненко Л.Л. - суддя –головуючий колегією, Бородіна Л.І. –суддя, Якушенко Р.Є. - суддя.

Ухвалою судової колегії від 14.05.2008 відновлено пропущений строк для звернення з апеляційною скаргою; порушено апеляційне провадження по справі № 16/468; справу призначено до розгляду на 03.06.2008 з зобов'язанням 1-го відповідача надати уточнення вимог за апеляційною скаргою № 14-9-1601 від 05.05.2008.

Листом від 27.05.2008 № 13-9-1923 1-й відповідач уточнив вимоги по апеляційній скарзі і просить скаргу від 05.05.2008 за № 14-9-1601, що подана на ухвалу господарського суду Луганської області № 16/468 від 31.03.2008, в частині заміни неналежного відповідача, вважати помилково поданою; скасувати ухвалу господарського суду Луганської області № 16/468 від 31.03.2008.

02.06.2008 представником позивача подана заява про розгляд справи № 16/468 за відсутності представника Товариства з додатковою відповідальністю "Попаснянський вагоноремонтний завод", м.Попасна Луганської області та залишення ухвали господарського суду Луганської області від 31.03.2008 по справі №16/468 в силі, а апеляційної скарги без задоволення.

Листом від 31.05.2008 № 11-07/2676 2-й відповідач по справі надав пояснення на апеляційну скаргу № 14-9-1601 від 05.05.2008, в яких зазначено, що повернення платникам помилково сплачених зборів здійснюється з відповідних рахунків, відкритих в органах Державного казначейства шляхом оформлення платіжних доручень, на підставі відповідних документів, у тому числі виконавчих органів, яким відповідно до закону надано право стягнення до бюджету зборів та інших надходжень.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду від 03.06.2008, відповідно до ст.28 Закону України „Про судоустрій України”, ст.46 Господарського процесуального кодексу України, для розгляду апеляційної скарги Головного управління юстиції від 05.05.2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.2008 у справі № 16/468, у зв'язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. здійснено заміну та призначено до складу колегії іншого суддю: виключено із складу колегії суддів по розгляду апеляційної скарги у справі № 16/468 суддю Бородіну Л.І. та введено до складу колегії суддю Перлова Д.Ю.

Заявник апеляційної скарги та орган виконання судових рішень не забезпечили участь своїх повноважних представників у судове засідання апеляційної інстанції, призначене на 03.06.2008, і не повідомили суд про наявність поважних причин неявки до суду.

Про час, день, місце розгляду апеляційної скарги по справі всі сторони по справі повідомлені судом другої інстанції належним чином.

Ці обставини підтверджують повідомлення про вручення поштового відправлення № 03/839408, № 03839378, № 03839394, № 03839386, які приєднані до справи № 16/468.

Судова колегія визначила розглядати по суті апеляційну скаргу по справі у відсутності її заявника, який без поважної причини не прибув у судове засідання апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції (ст.99 ч.2 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши пояснення повноважного і компетентного представника 2-го відповідача по справі, розглянувши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали, судова колегія вважає доводи, викладені в апеляційній скарзі, необґрунтованими, а з того скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов’язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження”.

Згідно ст.2 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Інші органи, установи, організації і посадові особи здійснюють виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до ст.6 цього Закону на вимогу чи за дорученням державного виконавця.

Відповідно до п.1 ст.3 Закону України „Про виконавче провадження” виконанню Державною виконавчою службою підлягають виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Невиконання судового рішення за своєю суттю є обмеженням права стягувача на обов’язкове виконання рішення суду.

Відповідно до ст.19 Конституції України державні органи повинні діяти тільки на підставах та в межах повноважень та способів, які передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.48 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України у тому числі операцій з коштами державного бюджету та розрахунково-касового обслуговування розпорядників бюджетних коштів, контролю бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень, прийнятті зобов'язань та проведенні платежів.

Пунктами 3.1 та 4.5 "Положення про Державне казначейство", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 №1232, встановлені завдання Державного казначейства до яких віднесено, зокрема: забезпечення казначейського обслуговування державного та місцевих бюджетів на основі ведення єдиного казначейського рахунка що передбачає розрахунково–касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів; повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до бюджету, за поданням органів стягнення, яким відповідно до законодавства надано право стягнення до бюджетів податків, зборів (обов’язкових платежів) та інших надходжень.

Таким чином, органи Державного казначейства не можуть здійснювати примусове виконання рішень, тобто виконавче провадження як завершальну стадію судового провадження.

Місцевий господарський суд вірно зазначив, що посилання скаржника на відсутність в наказі відомостей про боржника, в даному випадку, не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження з посиланням на невідповідність наказу приписам ст.19 Закону України "Про виконавче провадження", якою встановлені вимоги до виконавчого документу, оскільки, як судове рішення, так і виданий на його виконання наказ у цій справі, стосуються стягнення на користь позивача суми зайво стягнутого виконавчого збору саме з Державного бюджету України, а не з будь-якої іншої юридичної особи, яка б згідно ст.11 цього Закону могла бути стороною виконавчого провадження –боржником.

Отже, хоча Державний бюджет України не є боржником у розумінні ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", безпосереднє виконання судового рішення про стягнення коштів з рахунків, на яких обліковуються кошти Державного бюджету України, згідно ч.2 ст.9 цього Закону, покладено на органи Державного казначейства України і, за відсутності спеціального порядку такого виконання, має здійснюватись в загальному порядку, тобто, шляхом прийняття державною виконавчою службою наказу до виконання і направлення його до органу Державного казначейства України, а саме - до Головного управління Державного казначейства Україні у Луганській області, яке є стороною у даній справі, а у разі, якщо наказ є незрозумілим для державного виконавця, він не позбавлений права звернутись до суду за відповідними роз’ясненнями в порядку ст.ст.5, 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського Суду України від 14.02.2008 у справі №16/489.

З огляду на приписи ст.4 Закону України „Про державну виконавчу службу” та ст.1212 Господарського процесуального кодексу України, судовою колегією відхиляються доводи апеляційної скарги, що підрозділ примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Луганській області не може бути суб'єктом оскарження в порядку статті 1212 Господарського процесуального кодексу України

Згідно ст.4 Закону України „Про державну виконавчу службу” примусове виконання рішень здійснює державний виконавець у порядку, передбаченому Законом України „Про виконавче провадження”.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби згідно ст.1212 Господарського процесуального кодексу України розглядаються господарським судом за участю відповідного органу цієї служби.

За змістом ст.ст.18, 1212 Господарського процесуального кодексу України учасник виконавчого провадження (особа залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, заявою (поданням), бере участь у її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення –як заінтересовані особи.

За таких обставин судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала господарського суду Луганської області від 31.03.2008 у справі № 16/468 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права при повному та всебічному розгляді всіх обставин, що мають значення для її вирішення, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Згідно зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, за згодою представника 2-го відповідача по справі, присутнього у судовому засіданні, по справі оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Головного управління юстиції у Луганській області, м.Луганськ № 14-9-1601 від 05.05.2008 на ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.2008 по справі № 16/468 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Луганської області від 31.03.2008 по справі № 16/468 (суддя - Шеліхіна Р.М.) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Луганський апеляційний господарський суд.

Результати розгляду апеляційної скарги оголошено в судовому засіданні.

Головуючий суддя                                                            Л.Л.Лазненко

Суддя                                                                                Д.Ю.Перлов

Суддя                                                                                Р.Є.Якушенко