ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2008 р.

Справа 46/56

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Чай –ка”

до

Споживчого товариства “Укркоопзовнішторг”

про

стягнення 1 244,86 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Представники:

від позивача

Вартік О.В. —представник за довіреністю від 05.05.2008 р. № 39

від відповідача

не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Чай-ка” звернулося до Споживчого товариства “Укркоопзовнішторг” з позовом від 07.04.2008 р. № 29 про стягнення 1 152,95 грн. заборгованості за поставлений товар відповідно до договору купівлі-продажу № 13/81 від 03.02.2005 р. та 91,91 грн. пені за прострочення виконання грошового зобов’язання.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2008 р. № 46/56, яку призначено до розгляду на 05.05.2008 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2008 р. розгляд справи було відкладено на 26.05.2008 р. у зв’язку з неявкою в засідання представника відповідача та неподанням витребуваних документів.

У судове засідання, що відбулося 26.05.2008 р., відповідач не з’явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Про причину нез’явлення свого представника суд не повідомив. Враховуючи вищенаведене, зважаючи на наявність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву та у відповідності до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість та пеню.

Як вбачається з позовної заяви та пояснень представника позивача, позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Чай –ка” мотивований неналежним виконанням відповідачем зобов’язань з оплати переданих йому у власність товарів (чай в асортименті) в рамках договору № 13/81 від 03.02.2005 р.

На підтвердження заявлених вимог позивачем надано копії договору, видаткових накладних, рахунків-фактур та актів звірки взаєморозрахунків.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд —

ВСТАНОВИВ:

03.02.2005 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Чай –ка” в якості продавця та Споживчим товариством “Укркоопзовнішторг” в якості покупця укладено договір № 13/81, за умовами якого продавець зобов’язався продавати, а покупець купувати продукти харчування в асортименті, кількості і по цінам згідно з додатками до договору або товарними накладними, що є його невід’ємною частиною.

Відповідно до ст. 2 даної угоди оплата товару проводиться в гривнях на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100 % оплати протягом двадцять одного банківського дня з дати отримання товару покупцем.

Як вбачається з матеріалів справи позивач виконав взяті на себе договором від 11.04.2006 р. зобов’язання, а саме: поставив товар на загальну суму 1 233,66 грн., що підтверджується видатковими накладеними від 02.08.2007 р. № Ч-00011847 на суму 851,58 грн. та № Ч-00011848 на суму 382,08 грн.

На вказані суми позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури № Ч-00010595 та № Ч-00010596.

За твердженнями позивача, підтвердженими актами звірки розрахунків та виписками з банківського рахунку, відповідач лише частково оплатив вартість отриманого товару в сумі 80,71 грн., чим порушив умови укладеного правочину та чинне законодавство, що регулює зобов’язальні правовідносини господарюючих суб’єктів.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі встановлених судом обставин справи, позовні вимоги в частині стягнення боргу підлягають задоволенню на суму 1 152,95 грн., що підтверджено відповідачем шляхом підписання акту звірки взаєморозрахунків (належним вином засвідчена копії в матеріалах справи).

Крім суми основного боргу у доповненнях до позовної заяви позивач також просить суд стягнути з відповідача 91,91 грн. пені за час прострочення виконання грошового зобов’язання.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно з п. 6.2 договору в разі порушення строку оплати за товар, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Розрахунок розміру пені за час прострочення виконання грошового зобов’язання, наведений позивачем в розрахунку, приєднаному до позовної заяви, що перевірений та приймається судом як належний, у зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання без поважних причин не подав доказів повного погашення заявленої до стягнення суми боргу та заперечень проти нарахованих штрафних санкцій. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що понесені позивачем судові витрати, пов’язані з розглядом справи, зокрема витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу та державного мита, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд —

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути зі Споживчого товариства “Укркоопзовнішторг” (01042, м. Київ, вул. Патріса Лумумби, 21, ідентифікаційний код 31453992) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Чай - ка” (03150, м. Київ, вул. Анрі Барбюса, 5-а, ідентифікаційний код 30436908) 1 152 (одну тисячу сто п’ятдесят дві) грн. 95 коп. боргу, 91 (дев’яносто одну) грн. 91 коп. пені, 102 (сто дві) грн. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                              С.В. Шабунін

справа № 46/56

26.05.08

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Чай - ка"

до Споживче товариство "Укркоопзовнішторг"

про стягнення 1 244,86 грн.

Суддя Шабунін С.В.

Шабунін С.В.