ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.09.08 р.                     Справа № 12/143пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Лозова Н.С.

за участю представників сторін

від позивача – Сідорова А.В., Ніжельська Л.С.

від відповідача – Лакіза Н.М. за доруч.

від першої третьої особи – Стеценко О.С., Морозова Г.Є. за доруч.

від другої третьої особи – не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Державної податкової інспекції у місті Димитрові

до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» м.Димитров

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача:

- Товариства з обмеженою відповідальністю ПК «Донецьке вугільне паливо»

- Димитрівська міська Рада

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Державна податкова інспекція у місті Димитрові звернулася до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства «Красноармійськвугілля» м.Димитров за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю ПК «Донецьке вугільне паливо» про визнання за державою в особі ДПІ у м.Димитрові право власності на майно, описане актом опису і попередньої оцінки майна, прийнятого на облік до рішення відповідного органу про визнання майна безхазяйним від 29.03.2007 року № 30/1, а саме породних відвалів № 1-2, № 4 та шламовідстоїв у кількості 6 штук.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на п.12 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 р. “Про державну податкову службу в Україні із змінами та доповненнями , Порядок обліку , оцінки і реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави, затв. Постановою КМУ від 28.08.1998 року за № 1340, ст. ст. 316, 326, 329, 335 ЦК України.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись, що вказане майно не є безхазяйним в розумінні ст. 335 ЦК України

Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю ПК «Донецьке вугільне паливо» проти задоволення позову заперечувало, посилаючись, що вказана майно є державним.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2008 року до розгляду справи в якості

третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, залучено Димитрівську міську Раду . Представники третьої особи в судове засідання не з'явилися, відношення до позову не надали.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

Відділенням Красноармійської об'єднаної державної податкової інспекції у м.Димитрові взято на облік майно з ознаками безхазяйного, а саме породний відвал № 1-2 ( спарений), породний відвал № 4 та 6 шламовідстоїв ( без шламу) за місцем розташування – промисловий майдан ВП «Ш-та Димитрова» ДП «Краноарміськвугілля». Акт опису і попередньої оцінки цього майна з ознаками безхазяйного від 30.08.2004 року № 30 було складено на підставі листів підприємства № 2913 від 23.12.2003 року, № 02-10-67 від 03.02.2004 року, № 10-5/658 від 30.08.2004 року, в яких було зазначено про те, що ні відвали, ні шламовідстої в виробничому циклі ш-ти Димитрова не використовуються. Вказаний акт опису було переописано 29.03.2007 року за № 30/1 ДПІ у м.Димитрові, після реорганізації Краноармійського ОДПІ 02.10.2006 р. ( наказ ДПА України № 395) та виділення з її складу ДПІ у м.Димитрові як самостійної одиниці.

26.03.2008 року за № 02-132 від підприємства ш-та Димитрова до ДПІ у м. Димитрові надійшов лист, в якому повідомлялося, що шламовідстої були оприходувані підприємством за наслідками перевірки КРУ, як залишки та взяті на баланс підприємства загальною сумою 47262 грн, і актом прийома-передачі станом на 01.07.2007 року передані в оперативне управління ТОВ «ПК Донецьке вугільне паливо»

Позивач вважає, що це є підставою для визнання через суд спірного майна безхазяйним та визнання права власності на це майно саме за державою в особі ДПІ у м.Димитрові..

Розглядаючи вказаний спір суд виходить з наступного

Відповідно до частини 2 ст.1 ГПК України державні органи, до яких, зокрема належать ДПІ, мають право звертатися до господарського суду у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Згідно преамбули Закону України “Про державну податкову службу в Україні” , цей Закон визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Вичерпний перелік випадків, в яких органи державної податкової служби мають право подавати позови до суду, перелічені в п.11. ст.10 та п.17 ст.11 вказаного Закону.

Відповідно до приписів зазначених норм, податкові органи мають право звертатися до суду із позовами до підприємств, установ, організацій та громадян:

- про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках – коштів, одержаних без установлених законом підстав

- стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна

- скасування державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності

Отже Законом України “Про державну податкову службу в Україні” право податкового органу на звернення до суду із позовами про визнання майна безхазяйним та звернення стягнення на таке майно на користь держави не передбачено. Не передбачено таке право податкового органу на звернення до суду із вказаними позовами й іншими актами законодавства України.

В той же час, п.12 ст.11 Закону містить положення , за змістом якого органи державної податкової служби у відношенні безхазяйного майна проводять роботу, пов'язану з його виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому законом порядку.

Повноваження органів податкової служби відносно безхазяйного майна визначені у Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходять у власність держави, і розпорядження ним, відповідно до п.5 ст. 1 якого , його дія поширюється на майно, вже визнане безхазяйним відповідно до законодавства.

Згідно з приписами п.2 Порядку, облік, попередня оцінка , а також відповідальність за зберігання майна, зазначеного у п.1 цього Порядку, до передачі його для подальшого розпорядження відповідно до п.9 цього Порядку покладаються на органи ( організації) , що здійснили вилучення або зберігають його.

З правового аналізу наведених правових положень вбачається, що складання акту попередньої оцінки відносно безхазяйного майна відповідно до наведених норм можливо лише у разі визнання майна безхазяйним у порядку встановленому законодавством.

Водночас, як вбачається із позовної заяви, спірне майно на момент складання податковим органом акта опису та попередньої оцінки від 30.08.2004 року не було визнано безхазяйним у встановленому законодавством порядку, а відтак й підстав для складання такого акта опису та попередньої оцінки майна у податкового органу були відсутні.

Крім того, відповідно до ст. 335 ЦК України, безхазяйним є майно, яке не має власника або власник якого невідомий.

Як вбачається з матеріалів справи майно, щодо якого заявлені позовні вимоги про визнання його безхазяйним знаходиться на балансі ВП «Шахта «Димитрова ДП «Красноармійськвугілля», оприходовані за результатами ревізії КРО як надлишки згідно акту обласного КРО № 4 від 29.12.2006 року та передані в оперативне керування ТОВ «ПК Донецьке вугільне паливо».

Таким чином, Позивач заявив позовні вимоги щодо визнання безхазяйним майна, яке має власника, а тому зазначено в позовній заяві майно не підпадає під ознаки безхазяйного, оскільки відомий його власник, у зв'язку з чим визнати майно безхазяйним неможливо.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України передбачає особливий порядок визнання нерухомого майна безхазяйним.

Згідно ст. 335 ЦК України безхазяйні нерухомі речі ставляться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення в друкованих засобах масової інформації .

Тільки після закінчення одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність.

Позивач не надав доказів того, що відповідний орган місцевого самоврядування звертався до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, з приводу постановки на облік породного відвалу № 1-2

( спареного), породного відвалу № 4, 6 –ти шламовідстоїв без шламу.

Також в матеріалах справи відсутні докази розміщення відповідного оголошення у засобах масової інформації.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі ст. 335 ЦК України та керуючись ст. ст. 33,43,49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Повний текст рішення підписано 12.09.2008 року

Суддя