ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

19.06.2008

Справа №2-13/5023-2008

За позовом Вдовенко Сергія Миколайовича, м. Сімферополь вул. Комунарів, 2/4

до відповідача Закритого акціонерного товариства «Промхолод», м. Сімферополь вул. Московська шосе, 11 км.

до відповідача – СПД Замятіна Олександра Володимировича, м. Сімферополь вул. Корчагіна, 6-а, кв. 36

з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Нотаріус Кузьменко Н.П., м. Севастополь вул. Острякова, 133

про стягнення 6228,20 грн.

Суддя А.І. Жукова

представники:

Від позивача – Піскарьов Н.В. – представник, дов. у справі.

Від відповідачів – 1. не з’явився; 2. Миргородський В.І. – представник, дов. від 16.11.2007 року.

Від третьої особи – не з’явився.

Суть спору: Вдовенко Сергій Миколайович звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до Закритого акціонерного товариства «Промхолод», СПД Замятіна Олександра Володимировича та просить визнати договір купівлі-продажу нежитлової споруди літ. «А» (виробничий цех), загальною площею 6987,9 кв.м., розташований по вул. Московське шосе, 11-й км. У м. Сімферополі від 28.12.2006 року недійсним.

Позовна заява обґрунтована тим, що спірний договір купівлі-продажу від 28.12.2006 року не відповідає чинному законодавству, а відтак є недійсним, виходячи з наступного: директор ЗАТ „Промхолод" Сотник А.А., як уповноважена особа продавця спірного нерухомого майна, уклав спірний договір з перевищенням своїх повноважень, передбачених Статутом ЗАТ „Промхолод" та засвідчення оскаржуваного договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року відбулося в порушення Закону України „Про нотаріат" не за місцем знаходження нерухомого майна або місцезнаходженням юридичної особи (ЗАТ „Промхолод"), і за місцезнаходженням покупця - СПД Замятіна О.В.

Ухвалою господарського суду АР Крим від 11.02.2008 року у відводі судді ГС АР Крим Гаврилюк М.П. за заявою ЗАТ «Промхолод», за заявою фізичної особи - підприємця Замятіна О.В. було відмовлено.

Резолюцією Голови ГС АР Крим Луцяка М.І. від 11.02.2008 року справа № 2-5/15023-2007 у зв’язку із завантаженістю судді Гаврилюк М.П. була передана на розгляд судді ГС АР Крим Жуковой А.І. із привласненням справі номеру 2-13/15023-2007.

Відповідачі проти позовних вимог позивача заперечують за мотивами, що при укладенні спірного договору дотримані усі умови.

Третя особа у судове засідання не з’явилася. Причини неприбуття суд не відомі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 ГПК України фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно п, 4 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством (засновником, акціонером)..., а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Відповідно до п. З ст. 167 Господарського кодексу України під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються чи припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином умовами підвідомчості справ господарським судам є:

а) спір виникає з корпоративних відносин;

б) спір між акціонером господарського товариства та самим товариством, а також спори між акціонерами товариства

в) спори, пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Причому ці три умови повинні бути нерозривно пов'язані між собою.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується самим позивачем у позовній заяві, Вдовенко С.М. не є акціонером та/або засновником ЗАТ „ІІромхолод" та ніколи їм не був, отже не є власником корпоративних прав ЗАТ „Промхолод".

Так, відповідно до п. 9.1. Статуту ЗАТ "Промхолод" засновниками АТ є ВАТ "Кримспецсільгоспмонтаж" та Refrigerating Engineering LLS, а Вдовенко С.М. є лише акціонером ВАТ "Кримспецсільгоспмонтаж".

Предметом даного спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року, укладеного між ЗАТ „Промхолод" та СПД Замятіним С.В., а не спір, що випливає з корпоративних відносин, тобто пов'язаний із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності ЗАТ „Промхолод", як того вимагає ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 4 Роз'яснень ВГСУ № 02-5/111 від 12.03.1999 р. з наступними змінами та доповненнями "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними" господарський суд при прийнятті позовної заяви повинен вирішити питання - чиї права та охоронювані законом інтереси порушує ця угода.

Отже суд приходить до висновку, що як акціонер ВАТ "Кримспецсільгоспмонтаж" Вдовенко С.М. заявляє даний позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року саме в інтересах ВАТ "Кримспецсільгоспмонтаж", оскільки обґрунтування його стосується порушення інтересів останнього.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до п.2. резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 01.12.2004 року у справі № 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) акціонер може захищати свої права та охоронювани законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Згідно п.4.2. мотивувальної частини даного рішення Конституційного Суду України позов, який подається акціонером за захистом своїх законних інтересів, подається у випадку порушення прав та інтересів акціонера самим товариством, учасником якого він є, наприклад, у разі невизнання чи оспорювання цих індивідуальних інтересів з боку керівництва акціонерного товариства, особами, які володіють „значними пакетами акцій", „переважними правами" тощо.

Як зазначається у п. 4.2. мотивувальної частини вказаного вище Рішення КСУ "законодавство України не виключає й можливості звернення акціонера до суду за захистом охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, учасником якого він є, але за належно оформленим уповноваженням цього товариства або якщо таке право надається йому статутом останнього."

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ВАТ "Кримспецсільгоспмонтаж" не уповноважував свого акціонера Вдовенко С.М. на представництво інтересів товариства у суді у позовному провадженні по визнанню недійсним договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року, а відтак позивач діє без належних повноважень.

Приписами ст. 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

З огляду на вказане, Вдовенко С.М. не навів у своїй позовній заяві будь-якого обґрунтування чим же саме порушені його інтереси укладенням спірної угоди.

Позовна заява також обґрунтована тим, що директор ЗАТ „Промхолод" Сотник А.А., як уповноважена особа продавця спірного нерухомого майна, уклав спірний договір з перевищенням своїх повноважень, передбачених Статутом ЗАТ „Промхолод".

Дійсно, відповідно до п. 12.8 Статуту ЗАТ „Промхолод" директор товариства вирішує питання розпорядження майном АТ в розмірі, який у кожному випадку не перевищує 100 (сто) тисяч гривень.

Згідно п. 11.4 Статуту ЗАТ «Промхолод» Наглядова рада вирішує питання розпорядження майном АТ в розмірі, який у кожному випадку перевищує 100 (сто) тисяч гривень.

Разом з тим, відповідно до виписки з Протоколу № 14 Наглядової ради ЗАТ „Промхолод" від 11.04.2006 року при розгляді питання третього повістки дня було постановлено доручити в.о. директора ЗАТ „Промхолод" Сотник А.А. реалізувати виробничий цех за адресою м. Сімферополь, Московське шосе, 11-й км. за остаточною балансовою вартістю та надати право підпису такого договору директору ЗАТ „Промхолод".

Крім того, як вбачається з виписки з Протоколу Загальних зборів акціонерів ЗАТ "Промхолод" від 18.07.2006 року було прийнято рішення продати виробничий цех за адресою м. Сімферополь, Московське шосе, 11-й км. за остаточною балансовою вартістю та договір купівлі-продажу доручити підписати директору ЗАТ „Промхолод".

Як Рішення Загальних зборів акціонерів ЗАТ "Промхолод" від 18.07.2006 року, так і Рішення Наглядової ради ЗАТ "Промхолод" від 11.04.2006 року не визнані недійсними в судовому порядку, а відтак вони є чинними як на даний момент, так і були чинними на момент підписання оскаржуваного Договору купівлі-пролажу від 28.12.2006 року.

З огляду на вказане, директор ЗАТ "Промхолод" Сотник А.А. під час укладання Договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року, відчужуючи Замятіну О.В. виробничий цех за адресою м. Сімферополь, Московське шосе, 11-й км, діяла в межах своїх повноважень, передбачених Статутом товариства та рішеннями Товариства.

Позовна заява обґрунтована тим, що засвідчення оскаржуваного договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року відбулося в порушення Закону України „Про нотаріат" не за місцем Знаходження нерухомого майнна або місцезнаходженням юридичної особи (ЗАТ „Промхолод"), а за місцезнаходженням покупця - СПД Замятіна О.В.

Так, правовими приписами п. 4 ст. 55 Закону України "Про нотаріат", на які посилається позивач як на підставу недійсності Договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року, посвідчення угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна провадиться за місцем розташування вказаного майна або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину.

Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 Конституції України до виключної компетенції Конституційного Суду України належить тлумачення законів України, а відтак прийняття судом незрозумілих Методичних рекомендацій про застосування ст. 55 Закону України "Про нотаріат", в якості нормативно-правового акту буде порушенням Конституції України.

Як вбачається з Закону України „Про нотаріат", в ньому поняття місцезнаходження однієї із сторін правочину не розкривається.

Згідно ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання є як юридичні особи, так і фізичні особи, які здійснюють підприємницьку діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до ч. 2 ст. 58 того ж кодексу державна реєстрація суб’єктів господарювання провадиться за місцезнаходженням або місцем проживання даного суб'єкта. Отже з метою забезпечення рівності всіх суб'єктів господарювання перед законом законодавець прирівняв місцезнаходження з місцем проживання.

Згідно ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання.

Таким чином, зважаючи на те, що приймаючи зміни до ст. 55 Закону України „Про нотаріат" законодавець добре усвідомлював, що сторонами угоди про відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна можуть бути не тільки юридичні особи, а й фізичні особи, в тому числі фізичні особи-підприємці, отже в даному випадку, з метою забезпечення рівності юридичних і фізичних осіб перед законом, законодавець ототожнив місцезнаходження і місце проживання.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що 08.02.2008 року державним реєстратором був внесений запис у Головному управлінні статистики в АР Крим за № 401223 про припинення діяльності Закритого акціонерного товариства «Промхолод», тому суд припиняє провадження у справі щодо ЗАТ «Промхолод».

Витрати по сплаті держмита і по інформаційно-технічного забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на позивача.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення оформлене у повному обсязі та підписане 23.06.2008 року.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-84, п. 6 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі у відношенні Закритого акціонерного товариства «Промхолод» по пункту 6 статті 80 ГПК України.

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.