ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.06.08 р.                     Справа № 14/14

за позовом Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління

водопровідно-каналізаційного господарства”, ,

м.Маріуполь

до відповідача Закритого акціонерного товариства „Трест “Донбастрансбуд”,

, м.Донецьк

про стягнення 1635,00 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Пефта О.К.-нач. юр. служ.

від відповідача: Кліжевська С.В.-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Закрите акціонерне товариство „Трест “Донбастрансбуд”, м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 1635,00 грн., у тому числі основний борг в сумі 1160,38 грн., пеня в сумі 150,87 грн., інфляція в сумі 299,96 грн. та три проценти річних в сумі 23,79 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №740 від 27.05.2003р., акти, рахунки-фактури, розрахунок суми позову.

Відповідач в судовому засіданні 03.07.2008р. заперечень по суті позовних вимог не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

27.05.2003р. між позивачем та відповідачем був підписаний договір №740 на відпуск води на господарсько-побутові потреби на 2003 рік, згідно з умовами якого позивач прийняв на себе зобов’язання подавати воду до об’єктів відповідача.

В свою чергу, відповідач зобов’язався встановити засіб обліку холодної води та зареєструвати його у позивача, використовувати воду суворо за призначенням, повідомляти позивача про всі зміни, забезпечувати доступ для обстеження водопровідних мереж та приладів обліку, направляти позивачу в письмовій формі дислокацію своїх об’єктів за встановленою формою, виконувати приписи позивача, згідно діючим положенням.

Згідно дислокації об’єктів, на які постачається вода і від яких приймаються стоки за договором №740 від 27.05.2003р., поставка води та приймання стоків здійснюються позивачем на пансіонат “Акація” у п.Урзуф.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актів №740-1 від 17.09.2007р., №740-1 від 08.08.2007р., позивачем протягом серпня-вересня 2007р. було здійснено подачу питної води та приймання стоків відповідачу на суму 1160,38 грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.3.2 договору №740 від 27.05.2003р. відповідач за споживану воду здійснює оплату зі свого розрахункового рахунку на рахунок позивача в п’ятиденний термін із моменту отримання рахунку в повному обсязі.

За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як вказувалось вище, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за надану відповідачу воду та прийняті стоки в сумі 1160,38 грн., тобто, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного відповідачем права на отримання винагороди за надані послуги.

За приписом ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, відповідно до банківської виписки від 10.04.2008р., копія якої надана до матеріалів справи, відповідачем було сплачено заборгованість перед позивачем в сумі 1160,38 грн., яка є предметом розгляду по цій справі.

Таким чином, на момент заявлення позивачем позову до суду (згідно зі штампом вхідної кореспонденції №02-38/3908 від 25.04.2008р.) зобов’язання відповідача щодо сплати наданих позивачем за договором №740 від 27.05.2003р. послуг в сумі 1160,38 грн. припинились, внаслідок чого, судом встановлено відсутність порушеного з боку відповідача права позивача на отримання винагороди за надані послуги в сумі 1160,38 грн.

Враховуючи викладене, виходячи з того, що позов в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 1160,38 грн. є неправомірним, таким, що протирічить фактичним обставинам та матеріалам справи, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 1160,38 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Крім суми основного боргу, позивачем на підставі п.4.6 договору №740 від 27.05.2003р. за період з серпня 2007р. по вересень 2007р. нараховано та пред’явлено до стягнення пеню в сумі 150,87 грн.

У відповідності із ст.625 Цивільного кодексу України позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 23,79 грн. за період з 01.08.2007р. по 14.04.2008р. та інфляції в сумі 299,96 грн. за період з серпня 2007р. по березень 2008р.

Згідно з наданою до матеріалів справи заявою №1154 від 02.06.2008р. позивач внаслідок врегулювання спору відмовився від позовних вимог про стягнення інфляції в сумі 299,96 грн., трьох процентів річних в сумі 23,79 грн. та пені в сумі 150,87 грн.

Вивчення матеріалів справи дає підстави стверджувати, що відмова позивача від позовних вимог про стягнення санкцій не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому має бути прийнята судом.

До прийняття відмови позивача від позовних вимог про стягнення штрафних санкцій господарським судом у відповідності з вимогами ст.78 Господарського процесуального кодексу України перевірено повноваження представника позивача на вчинення вказаних дій. Одночасно, позивач ознайомлений з наслідками відмови від цих позовних вимог.

Згідно до ст.78 та п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України провадження по справі підлягає припиненню при відмові позивача від позову та прийнятті цієї відмови господарським судом.

За таких обставин, провадження по справі в частині вимог про стягнення пені в сумі 150,87 грн., інфляції в сумі 299,96 грн. та трьох процентів річних в сумі 23,79 грн. підлягає припиненню.

Судові витрати підлягають віднесенню на позивача повністю, враховуючи підстави припинення провадження по справі в частині вимог про стягнення санкцій, а також той факт, що на момент звернення до суду з позовом у позивача було відсутнє порушене відповідачем право на отримання винагороди за надані послуги в сумі 1160,38 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, п.4 ст.80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, м.Маріуполь до Закритого акціонерного товариства „Трест “Донбастрансбуд”, м.Донецьк про стягнення заборгованості в сумі 1160 грн. 38 коп.

Припинити провадження по справі №14/14 за позовом Комунального підприємства “Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства”, м.Маріуполь до Закритого акціонерного товариства „Трест “Донбастрансбуд”, м.Донецьк в частині вимог про стягнення пені в сумі 150 грн. 87 коп., інфляції в сумі 299 грн. 96 коп. та трьох процентів річних в сумі 23 грн. 79 коп.

В засіданні суду 03.06.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 03.06.2008р.

Суддя