ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2008 р.                                                                       Справа №5/382

За позовом Приватного підприємства «Агромаш», м. Полтава

Треті особи: 1. Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Шевченкове», , смт. Дворічна, Харківської області

2. Приватне сільськогосподарське підприємство «Агрофірма Степне», , м. Харків

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Грякове», , с. Грякове Чутівського району Полтавської області

Треті особи: 1. Приватний нотаріус Карнарук Наталія Валенівна, м. Полтава

2. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агроінвестсервіс», , с. Гожули Полтавського району та області

3. Відділ державної виконавчої служби Чутівського райуправління юстиції

про визнання права власності на врожай пшениці 2007 року, визнання незаконним договору застави та усунення перешкод у користуванні майном.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача –не з’явились

від третіх осіб на стороні позивача не з’явились

від відповідача Курило Н.В. представник по довіреності № 2 від 12.07.2007р.

від третьої особи на стороні відповідача: не з’явились

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати за ним право власності на урожай озимої пшениці 2007 року на полі № 7 площею 166,8 га, яке розташоване на території Гряківської сільської ради, Чутівського району Полтавської області, посилаючись на те, що у зв’язку з невиконанням відповідачем умов договорів оренди, які укладені між відповідачем та громадянами власниками земельних ділянок на полі № 7 площею 166,8 га, яке розташоване на території Гряківської сільської ради, останні достроково розірвали вищезазначені договори оренди та уклавши договори оренди земельних ділянок з ПСП «Агрофірма Степне»та ПСП «Агрофірма Шевченкове»передали земельні ділянки зазначеним юридичним особам.

01.10.2006 р. між ПСП «Агрофірма Степне»та ПСП «Агрофірма Шевченкове»був укладений договір суборенди земельної ділянки площею 166,8 га на полі № 7, яке розташоване на території Гряківської сільської ради.

З вересня по жовтень 2006 р. ПСП «Агрофірма Шевченкове»виконувала сільськогосподарські роботи під посів озимої пшениці на зазначеній земельній ділянці, уклавши договори із виконавцями сільськогосподарських робіт за № 07/09 від 07.09.2006 р. та № 12/10 від 12.09.2006 р. Відповідач був залучений виконавцем зазначених робіт.

ПСП «Агрофірма Шевченкове»та ПСП «Агрофірма Степне»з ПСП «Агромаш»уклали договір про продаж незакінченого процесу виробництва озимої пшениці.

07.02.2007 р. між СТОВ «Агроінвестсервіс»та відповідачем був укладений договір застави у відповідності до якого на забезпечення зобов’язань за договорами купівлі –продажу № 18 від 20.04.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 19 від 28.04.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 27 від 27.07.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 17 від 11.04.2006 р. відповідач передав в заставу СТОВ «Агроінвестсервіс»майбутній урожай озимої пшениці, який виріс на земельній ділянці площею 166,8 га на полі № 7, яке розташоване на території Гряківської сільської ради. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В. Позивач просить визнати незаконним договір застави від 07.02.2007 р., укладений між СТОВ «Агроінвестсервіс»та ПСП «Грякове», оскільки на його погляд відповідач не надав обтяжувачу та нотаріусу інформацію та правові документи про відсутність у відповідача права на урожай озимої пшениці.

У письмовому відзиві на позов відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити, оскільки позовні вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з того, що на момент звернення позивача з позовом до суду, договори оренди земельних ділянок, укладені між відповідачем та громадянами, яким на праві приватної власності належать земельні ділянки, що знаходяться на полі № 7, яке розташоване на території Гряківської сільської ради, які укладені у відповідності до типового договору оренди земельної ділянки та зареєстровані в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Гряківської сільської ради є дійсними та не розірваними. У відповідності до ст. 651 п. 1 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» «на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України». П. 2.3 розділу 2 договорів оренди земельної ділянки визначено, що сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку, договір може бути припинений у будь –який час лише за взаємною згодою сторін. Пункт 2 цієї ж статті передбачає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом. Набравших законної чинності рішень суду якими б розривалися вищезазначені договори не існує, ПСП «Грякове»своєї згоди на розірвання вищезазначених договорів не надавав. У відповідності до ст. 654 ЦК України розірвання договору вчиняється в такій самій формі що й договір, тобто розірвання договорів повинно бути оформлено письмово та зареєстровано в Гряківській сільській раді. ПСП «Грякове»додаткових угод до зазначених договорів оренди земельних ділянок, які б припиняли дію договорів оренди земельних ділянок не укладав та не підписував. Позивач не надав суду доказів розірвання громадянами власниками земельних ділянок, які розташовані на полі № 7, договорів оренди земельних ділянок, укладених з відповідачем.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про оренду землі»у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах визначених договором. Розділом 3 вищезазначених договорів оренди земельних ділянок передбачено, що після закінчення терміну дії договорів оренди, Орендар зобов’язаний повернути Орендодавцю орендовані землі в стані придатному для використання за цільовим призначенням, тобто землі потрібно повертати саме орендодавцям, а не третім особам. На момент звернення позивача до суду ПСП «Грякове»земельні ділянки їх власникам не повертало, тобто на момент звернення позивача до суду єдиним користувачем та орендарем цих земельних ділянок було саме ПСП «Грякове».

Укладення 01.10.2006 р. між ПСП «Степне»(орендодавець) та ПСП «Агрофірма Шевченкове»(орендар) договору суборенди земельної ділянки розміром 166,8 га (поле № 7), яке знаходиться на території і за межами Гряківської сільської ради не породило для сторін цього правочину бажаних наслідків, оскільки право укладати договір суборенди надано лише орендарю у якого знаходиться орендована земельна ділянка (ст. 8 Закону України «Про оренду землі»). ПСП «Агрофірма Шевченкове»не належало право користування вищезазначеною земельною ділянкою, оскільки таке право може виникнути лише з моменту набрання чинності договору оренди, який набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 125 п. 2 ЗК України). Державна реєстрація договорів укладених ПСП «Агрофірма Шевченкове»з громадянами власниками земельних ділянок не здійснювалася. У відповідності до ст. 210 ЦК України правочин, який підлягає державній реєстрації є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Договір суборенди підлягає державній реєстрації (ст. 8 Закону України «Про оренду землі»), а значить він теж є вчиненим лише з моменту державної реєстрації цього договору. Державна реєстрація цього договору не здійснювалася. Земельні ділянки поля № 7 станом на жовтень місяць 2006 р., як і на момент звернення позивача з цим позовом до суду знаходилася в законному користуванні ПСП «Грякове». ПСП «Грякове»проводило сільськогосподарські роботи під посів озимої пшениці власною технікою та здійснило посів озимої пшениці на земельних ділянках поля № 7, докази, що підтверджують проведення відповідачем зазначених робіт знаходяться в матеріалах справи.

Урожай озимої пшениці 2007 р. не є новоствореною річчю, як це стверджує позивач, а є плодом (ст. 189 ЦК України). Право власності на плоди, одержані орендарем в результаті користування орендованою земельною ділянкою належить саме орендарю цієї земельної ділянки (ст. 775 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про оренду землі»), тобто саме ПСП «Грякове»належить урожай озимої пшениці 2007 р., вирощений на земельних ділянках поля № 7.

Укладення 15.01.2007 р. між позивачем та ПСП «Агрофірма Шевченкове»і ПСП «Агрофірма Степне»договору купівлі –продажу «незакінченого процесу виробництва озимої пшениці на 81560,00 грн. не створює для позивача бажаних наслідків, тобто у позивача на підставі цього договору не може виникнути право власності на урожай озимої пшениці 2007 р., вирощений на полі № 7, оскільки право продажу майна належить лише його власникові (ст. 658 ЦК України). Ні ПСП «Агрофірма Шевченкове»ні ПСП «Агрофірма Степне»станом на січень 2007 р. не були власниками урожаю озимої пшениці 2007 р., а тому у них відсутнє право продажу «незакінченого процесу виробництва озимої пшениці». Позивач міг би набути право власності на цей урожай лише у випадку коли власник цього урожаю не мав би права вимагати його повернення (ст. 658 ЦК України), але відповідач має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України).

Позивач не може вважатися добросовісним набувачем урожаю озимої пшениці 2007 р., оскільки він повинен був знати, що ПСП «Агрофірма Шевченкове»та ПСП «Агрофірма Степне»не мали право відчужувати «незакінчений процес виробництва озимої пшениці», оскільки право на таке відчуження належить лише орендареві земельної ділянки, на якій ця пшениця посіяна.

Позовна вимога про визнання незаконним договору застави від 07.02.2007 р. укладеного між ПСП «Грякове»та СТОВ «Агроінвестсервіс»є безпідставною, оскільки цивільне законодавство не знає такого інституту як визнання правочину незаконним, є лише визнання правочину недійсним, але підставою для визнання правочину недійсним, є недодержання в момент вчинення цього правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 –3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу та статтями 218 –235 ЦК України (ст. 215 ЦК України). Нотаріусу для нотаріального посвідчення правочину були надані всі необхідні документи визначені для цього виду договорів «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затв. Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 р., та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 р. за № 283/8882. Документи, які використовувалися нотаріусом зазначені в самому договорі застави.

Представник СТОВ «Агроінвестсервіс»в задоволенні позовних вимог просив відмовити в зв’язку з їх безпідставністю.

Представник Відділу державної виконавчої служби Чутівського райуправління юстиції в задоволенні позовних вимог просив відмовити в зв’язку з їх безпідставністю.

Представники позивача та третіх осіб на стороні позивача в судові засідання 17.07.2007 р., 15.11.2007 р. та 11.12.2007 р. не з’явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, вимоги ухвали про надання доказів не виконали.

Рішення приймається за наявними у матеріалах справи доказами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

В 2002 р. між Приватним сільськогосподарським підприємством «Грякове»та громадянами –власниками земельних ділянок загальною площею 166,8 га , що розташовані на полі № 7 Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області були укладені договори оренди цих земельних ділянок строком на 5 років. Зазначені договори зареєстровані у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних ділянок Гряківської сільської ради.

Згідно ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. П. 2.3 розділу 2 вищезазначених договорів оренди земельної ділянки визначено, що сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку, договір може бути припинений у будь –який час лише за взаємною згодою сторін.

Суду не надано доказів, що на момент звернення позивача до суду вищезазначені договори оренди земельної ділянки були розірвані, а тому враховуючи вимоги ст. 526 ЦК України зобов'язання за договорами оренди земельної ділянки мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності до п. 2 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації визначено в п. 2 ст. 125 ЗК України.

Суду не надано доказів укладення та державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок між громадянами –власниками земельних ділянок загальною площею 166,8 га поля № 7 Гряківської сільської ради та ПСП «Агрофірма Степне»та ПСП «Агрофірма Шевченкове»станом на момент звернення позивача до суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про оренду землі»право укладати договір суборенди надано лише орендарю у якого орендована земельна ділянка знаходиться в оренді та договір суборенди підлягає державні реєстрації. Суду не надано доказів державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки площею 166,8 га поля № 7 яке розташовано на території Гряківської сільської ради. ПСП «Степне»не було орендарем вищезазначених земельних ділянок поля № 7, а тому їй не належить право здавати вищезазначену земельну ділянку в суборенду ПСП «Агрофірма Шевченкове». Суду не надано доказів державної реєстрації договору суборенди земельної ділянки, укладеного 01.10.2006 р. між ПСП «Степне»(орендодавець) та ПСП «Агрофірма Шевченкове»(орендар).

З вищевикладеного вбачається, що ПСП «Грякове»проводило сільськогосподарські роботи під посів озимої пшениці власною технікою та здійснило посів озимої пшениці на земельних ділянках поля № 7, тобто урожай озимої пшениці 2007 р. отриманий в результаті користування ПСП «Грякове»орендованими земельними ділянками поля № 7, що розташоване на території Гряківської сільської ради.

Урожай озимої пшениці 2007 р. у відповідності до ст. 189 ЦК України є плодом. Згідно ст. 775 ЦК України, ст. 25 Закону України «Про оренду землі») право власності на урожай озимої пшениці 2007 р., одержаний орендарем в результаті користування орендованою земельними ділянками поля № 7, що розташоване на території Гряківської сільської ради належить орендарю, тобто ПСП «Грякове».

До договору купівлі –продажу «незакінченого процесу виробництва озимої пшениці на 81560,00 грн. Укладеного 15.01.2007 р. між позивачем та ПСП «Агрофірма Шевченкове»і ПСП «Агрофірма Степне»суд відноситься критично, оскільки у відповідності до ст. 658 ЦК України право продажу майна належить лише його власникові Ні ПСП «Агрофірма Шевченкове»ні ПСП «Агрофірма Степне»на момент укладення цього договору не були власниками урожаю озимої пшениці 2007 р., а тому у них відсутнє право продажу «незакінченого процесу виробництва озимої пшениці».

Позивач не є добросовісним набувачем урожаю озимої пшениці 2007 р., оскільки він повинен був знати, що ПСП «Агрофірма Шевченкове»та ПСП «Агрофірма Степне»не є власниками «незакінченого процесу виробництва озимої пшениці», оскільки право на таке відчуження належить лише орендареві земельної ділянки, на якій ця пшениця посіяна, тому суд приходить до висновку, що Приватне підприємство «Агромаш»не набуло право власності на урожай озимої пшениці 2007 р. вирощений на полі № 7 Гряківської сільської ради Чутівського району Полтавської області.

07.02.2007 р. між ПСП «Грякове»та СТОВ «Агроінвестсервіс»укладено договір застави у відповідності до якого на забезпечення зобов’язань за договорами купівлі –продажу № 18 від 20.04.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 19 від 28.04.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 27 від 27.07.2006 р. із змінами та доповненнями від 01.12.2006 р., № 17 від 11.04.2006 р. відповідач передав в заставу СТОВ «Агроінвестсервіс»майбутній урожай озимої пшениці, який виріс на земельній ділянці площею 166,8 га на полі № 7, яке розташоване на території Гряківської сільської ради. Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В.

У відповідності до ст. 215 ЦК України підставою для визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення цього правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 –3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу та статтями 218 –235 ЦК України. Суду не надано доказів не додержання сторонами договору застави в момент його укладення чинного законодавства.

Позовні вимоги Приватного підприємства «Агромаш»є не обґрунтованими, безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4-3, 4-5, 22, 33 - 38, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1.          В позові Приватного підприємства «Агромаш» до Приватного сільськогосподарського підприємства «Грякове» про визнання права власності на врожай пшениці 2007 року, визнання незаконним договору застави та усунення перешкод у користуванні майном відмовити.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

3.          Копію даного рішення направити позивачу, відповідачу, третім особам рекомендованим листом або вручити їх повноважним представникам під розписку.

СУДДЯ                                                                                          Н.Г.Гетя