ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.08 Справа № 8/320/08

Суддя Попова І.А.

Позивач

Товариство з обмеженою відповідальністю “Продсервіс”, м. Київ

Відповідач

Приватне підприємство “Фабрика делікатесних сирів”, м.Запоріжжя

Суддя Попова І.А.

Представники

Позивача:

Не з'явився

Відповідача:

Не з’явився

Розглядаються позовні вимоги про стягнення з відповідача 19358 грн. 34 коп. основного боргу за товар, отриманий за видатковими накладними, 3890 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 290 грн. 38 коп. річних процентів.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, клопотав про розгляд справи за його відсутності.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що за період з лютого 2006 р. по липень 2006 р. по видатковим накладним передав відповідачу товар на загальну суму 32323 грн. 04 коп. Відповідач зобов'язання щодо оплати отриманої продукції виконав частково в сумі 12964 грн. 70 коп., внаслідок чого за ним склалася заборгованість в сумі 19358 грн. 34 коп. за продукцію, отриману за накладними, яку позивач просить стягнути з підприємства “Фабрика делікатесних сирів”. Також, у відповідності до ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення 290 грн. 38 коп. річних процентів, нарахованих за період з січня 2008 р. по березень 2008 р., та 3890 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за зазначений період.

Відповідач свого представника в судове засідання за викликом не направив, клопотав про відкладення розгляду справи в зв’язку з перебуванням юриста у відрядженні з першого по третє липня 2008 р. Клопотання відповідача відхилено судом. При цьому, суд зазначає, що надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким колом осіб. Відрядження юриста не може бути достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Відповідач не скористався правом надати відзив на позов, не заперечив проти заявлених позовних вимог, будь-яких міркувань та доказів на їх обґрунтування щодо заявленого позову суду не надав. Ухвала про порушення провадження у справі направлена на адресу відповідача своєчасно і відповідач мав більше місяця на підготовку до розгляду справи. За даних обставин суд розцінює поведінку відповідача як неповагу до суду та іншої сторони судової справи.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Вивчивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного: згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають з підстав, передбачених законом, а також з дій громадян і організацій. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній та письмовій формі. При цьому письмовою формою вважається як підписання одного документу, так і обмін листами, телеграмами тощо, з яких вбачається, що сторони правочину досягли згоди по всіх істотних умовах, необхідних для договорів даного виду.

По видатковим накладним № ПС-0000186 від 09.02.2006 р., № ПС-0000735 від 15.05.2006 р., № ПС-0001102 від 13.07.2006 р., № ПС-0001190 від 26.07.2006 р. позивач передав, а відповідач прийняв товар на загальну суму 32323 грн. 04 коп., про що свідчать довіреності відповідача серії ЯЛЕ № 715425 від 08.02.2006 р., серії ЯМГ № 015912 від 15.05.2006 р., серії ЯЛТ № 223583 від 11.07.2006 р., серії ЯЛЦ № 027555 від 25.07.2006 р., які видано уповноваженій особі відповідача. Відповідно до ст.. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 180 ГК України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. З огляду на вищезазначені документи суд доходить до висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Продсервіс” та приватним підприємством “Фабрика делікатесних сирів” вчинено правочини купівлі-продажу внаслідок досягнення ними згоди по всіх істотних умовах, необхідних для укладення угод купівлі-продажу, а саме: щодо найменування продукції, ціни за одиницю виміру, загальній вартості, що підлягає сплаті. Внаслідок вчинення правочину у сторін виникають певні зобов’язання. Зобов’язання відповідно до ст. 509 ЦК України –це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На оплату отриманої продукції відповідачу пред'явлені рахунки. Відповідач частково оплатив отриманий за накладними товар в сумі 12964 грн. 70 коп.

Згідно ст.. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд вважає, що строк виконання зобов’язання щодо оплати отриманого товару визначається з моменту пред’явлення вимоги про оплату.

Згідно представленого позивачем розрахунку за відповідачем склалася заборгованість в сумі 19358 грн. 34 коп. Як передбачено приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання щодо сплати отриманої від позивача продукції в узгодженому розмірі та у визначені строки.

З урахуванням встановленого, суд вважає вимоги про стягнення основного боргу в сумі 19358 грн. 34 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 3890 грн. 34 коп., нарахованих за період з січня 2008 р. по березень 2008 р., та 290 грн. 38 коп. річних процентів, нарахованих за зазначений період, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються в позовному обсязі.

Судові витрати відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.11, 205, 509, 526, 530, 655 ЦК України, ст.. 180, 193 ГК України, керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства “Фабрика делікатесних сирів” (69000, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Продсервіс” (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 4, ) 19358 грн. 34 коп. основного боргу, 3890 грн. 34 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 290 грн. 38 коп. річних процентів, 353 грн. 39 коп. судових витрат. Видати наказ.

Суддя І.А. Попова

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 15 липня 2008 р.