ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2008 р.

№ 47/157

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя:

Першиков Є.В.

судді

Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р.

у справі

господарського суду

№47/157-9/42

міста Києва

за позовом

Київського транспортного прокурора в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства транспорту та зв'язку України та державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до

товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит"

про

за участю прокурора -

представників сторін:

позивача -

відповідача -

стягнення 24 160,00грн.

Громадський С.О. прокурор відділу Генеральної прокуратури України, посвідчення №76

пр. Костерний Д.О. –дов. №1138-НЮ від 07.04.08р.

пр. Чурсіна К.А. –дов. №54 від 30.01.08р.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2007 року Київський транспортний прокурор в інтересах держави в особі центрального органу виконавчої служби Міністерства транспорту та зв'язку України та державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" про стягнення з відповідача на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" штрафу в сумі 24160,00грн. за неправильно зазначений код вантажоодержувача у залізничній накладній №49367585.

Позовні вимоги були обґрунтовані посиланням на п.п.24, 118, 122 Статуту залізниць України, у відповідності з якими вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, а за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.08.2007р. позовні вимоги задоволено у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачем порушено імперативні вимоги п.2.1 Правил оформлення перевізних документів та пункти 118, 122 Статуту залізниць України, внаслідок чого був неправильно зазначений цифровий код одержувача вантажу, тому позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило судове рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.02.2008р. касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції вимоги Інструкції з діловодства в господарських судах України, а саме п.3.5.1 вказаної Інструкції, яким передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі і призначення її до розгляду надсилається службою діловодства в день її прийняття всім учасникам процесу з повідомленням про вручення, а в матеріалах справи таке повідомлення відсутнє, що свідчить про не належне повідомлення сторони по справі про час та місце розгляду справи.

Під час нового розгляду рішенням господарського суду міста Києва від 07.04.2008р. (суддя Жирнов С.М.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю"Фірма "Транзит" на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" 24 160,00грн. штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача у залізничній накладній, посилаючись на те, що факт порушення відповідачем вимог п.2.1 Правил оформлення перевізних документів доведений матеріалами справи, тому відповідно до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, за неправильне зазначення маси вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у п'ятикратному розмірі від перевізної плати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. (судді Андрієнко В.В., Малетич М.М., Студенець В.І.) рішення суду попередньої інстанції змінено, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю"Фірма "Транзит" на користь державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" 2 416,00грн. штрафу за неправильно зазначений код вантажоодержувача у залізничній накладній.

Постанова суду апеляційної інстанції вмотивована тим, що розмір штрафу, який підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, значно перевищує розмір плати за вартість наданих відповідачем послуг, що може значно вплинути на фінансовий стан відповідача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідач вчасно виправив невірно вказаний ним код вантажоодержувача, що в свою чергу не призвело до понесення позивачем збитків, тому керуючись ч.2 ст.233 Господарського кодексу України та п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України суд зменшив розмір штрафу за дане правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-Західна залізниця" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована неправильним застосуванням господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права. Скаржник зазначає, що відповідно до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України передбачено, що за неправильне зазначення маси вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у п'ятикратному розмірі від провізної плати незалежно від наслідків, тому зменшення судом апеляційної інстанції штрафу з підстав не завдання збитків залізниці є не обґрунтованим.

Заслухавши пояснення прокурора та присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в постанові і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, що між державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-західна залізниця" та товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" було укладено Договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги №30 від 31.01.2007р. (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого ДТГО "Південно-західна залізниця" зобов'язалась надавати відповідачу послуги з перевезення вантажів, а відповідач, як замовник, зобов'язався сплачувати вартість отриманих послуг, на підставі п.п.2.4.2, 3.1 даного Договору.

Згідно п.2.2.1 даного Договору державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-західна залізниця" зобов'язалось для централізованих розрахунків відкрити товариству з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" рахунок №7042096 і код вантажовідправника, одержувача –3943.

29.05.2007р. працівниками залізничної станції Миронівка Південно-західної залізниці було складено акт загальної форми №12 про невідповідність цифрового коду 3934 одержувача вантажу –вищенаведеного ТОВ "Омега Мінералз Україна" коду 3943 зазначеного вантажовідправником у залізничній накладній №49367585 від 25.05.2007р. –на підставі якої відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Транзит") було здано до перевезення Донецькій залізниці вантаж (зокрема золу кам'яновугільну у кількості –95 850кг.), на виконання зобов'язань перед товариством з обмеженою відповідальністю "Омега Мінералз Україна" по доставці останньому за адресою Київська область, м. Миронівка, пер. Захарченко, 2 названого вантажу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою КМ України від 06.04.1998р. №457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Пунктом 2.1. Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, передбачено, що вантажовідправником заповнюються такі графи комплекту перевізних документів, зокрема, "одержувач" і "його поштова адреса"- у порядку, передбаченому для графи "відправник", у графі "відправник"- зазначаються точне й повне найменування установи, підприємства, організації, особи-відправника вантажу та його цифровий код.

Згідно із ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви, коду, адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судами правомірно не прийнято до уваги твердження відповідача, що штрафні санкції повинні стягуватись у випадку невірного зазначення коду та адреси підприємства у сукупності, а не окремо одного з наведених найменувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем на виконання вимог п.36 "Правил видачі вантажів" затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000р. №644, телеграмою №1528/5-07 із станції Городня Донецької залізниці 28.05.2007р. о 15год.15хв. було повідомлено станцію призначення Миронівку Південно-Західної залізниці про помилку в коді вантажоодержувача, зазначивши при цьому вірний код, також з матеріалів справи вбачається, що відповідач відправив телеграму ще до прибуття вантажу на станцію призначення та позивач власноручно вніс зміни в накладну №49367585, що засвідчено штемпелем станції Миронівка.

Судом апеляційної інстанції правомірно прийнято до уваги наданий відповідачем Акт №1 від 31.05.2007р. прийому-передачі виконаних робіт по договору №16/05-07 від 16 травня 2007р. підписаний між відповідачем, який виступив повіреним та ТОВ "Євросвіт", який виступив, як довіритель при експедиції 3-х вагонів з вантажем зола кам'яновугільна у кількості 95 850кг, оскільки вказаним Актом відповідач підтвердив, що вартість його послуг по перевезенню вантажу зола кам'яновугільна за травень 2007р. склала 1260,00грн.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що розмір штрафу, який підлягає сплаті відповідачем на користь позивача, значно перевищує розмір плати за вартість наданих відповідачем послуг, що може значно вплинути на фінансовий стан відповідача, оскільки відповідач вчасно виправив невірно вказаний ним код вантажоодержувача, що в свою чергу не призвело до понесення позивачем збитків, тому розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача було правомірно зменшено судом апеляційної інстанції, стягнуто з відповідача на користь позивача 2 416,00грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарського суду апеляційної інстанції про те, що неправильне зазначення відповідачем у накладних коду одержувача тягне за собою стягнення штрафу відповідно до ст.ст.118, 122 Статуту Залізниць України у п'ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення.

Суд апеляційної інстанції врахував, що порушення з боку вантажовідправника не завдало збитків залізниці, тому відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України суд скористався правами, наданими п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України і зменшив розмір штрафу, стягнув штраф у сумі 2 416,00грн.

У відповідності до статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки, (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 Господарського кодексу України також встановлює, що у разі, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України надає право суду у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме –справедливості, добросовісності та розумності –слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням всіх конкретних обставин справи, в тому числі господарський суд має право зменшувати розмір штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За таких обставин та враховуючи, що Київським апеляційним господарським судом досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, судова колегія не вбачає підстав для скасування винесеної по справі постанови.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2008р. у справі №47/157-9/42 залишити без змін.

Головуючий                                                   Є. Першиков

Судді                                                             Т. Данилова

І. Ходаківська