СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

12 серпня 2008 року

Справа № 2-31/5153-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Заплава Л.М.,

суддів                                                                      Котлярової О.Л.,

Лисенко В.А.,

секретар судового засідання                                        Лукашова Ю.А.

за участю представників сторін:

представник позивача, не з'явився;

представник відповідача, не з'явився ;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська птахівницька компанія" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Привалова А.В.) від 03.06.2008 у справі № 2-31/5153-2006А

за позовом           Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (пр.Кірова,51-52/10а, Сімферополь,95001)

до           товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська птахівницька компанія" (вул. Урожайна, 41-а, с. Костянтинівка, Сімферопольський район,95017)

про стягнення 2219,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Привалова А.В.) від 03.06.2008 року у справі № 2-31/5153-2006А позов Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволено.

Було стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю “Кримська птахівницька компанія” в дохід Державного бюджету України заборгованість у сумі 2100,00 грн.

Не погодившись з постановою суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Кримська птахівницька компанія" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову господарського суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити, посилаючись на порушення судом при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням в.о. голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 22 липня 2008 року у зв'язку з хворобою судді Заплава Л.М. було здійснено її заміну на суддю Прокопанич Г.К. Головуючого по справі призначено суддю Прокопанич Г.К.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 12 серпня 2008 року у зв'язку з великою завантаженістю судді Прокопанич Г.К. та відпусткою судді Фенько Т.П. було здійснено їх заміну на суддів Заплава Л.М. та Котлярову О.Л. Головуючого по справі призначено суддю Заплава Л.М.

У судове засідання призначене на 12 серпня 2008 року представники сторін не з’явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Від Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника.

Відповідно до частини 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства неприбутті у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Переглянувши матеріали справи в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У січні 2006 року Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю “Кримська птахівницька компанія”про стягнення 2100 грн. штрафних санкцій і 119грн. пені, мотивуючи тим, що відповідачем не сплачені штрафні санкції за не створення 1 робочого місця у 2004році для працевлаштування інвалідів у встановлені законом строки, тому сума штрафу та пеня повинні бути стягнути в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.06.2008 провадження по справі в частині позовних вимог про стягнення пені в розмірі 119,00 грн. закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв’язку з відмовою позивача від позову в цієї частини.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Як вбачається зі Звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів форми 10-П1 за 2004 рік, середньооблікова численність штатних працівників облікового складу складає 15 осіб, норматив для працевлаштування інвалідів склав 1 робоче місце, фактично на підприємстві протягом 2004 року робоче місце для працевлаштування інваліда зайнято не було; фонд оплати праці штатних працівників складає 31,5 тис. грн.., середньорічна заробітна плата штатного працівника складає 234,00 грн.

За недотримання нормативу робочих місць по кількості працюючих інвалідів позивачем нараховано відповідачу штрафні санкції в сумі 2100 грн.

Відповідач з позовом не згоден, посилаючись на те, що обов’язок працевлаштування інвалідів покладається законом на органи виконавчої влади з питань праці та соціальної політики.

Відповідно до статті 19 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХІІ від 21 березня 1991 року, в редакції Закону України від 05 липня 2001 року, що діяв на момент спірних правовідносин, для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від середньооблікової чисельності працівників де кількість працюючих 25 і більше чоловік, а якщо працює від 15 до 25 осіб - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до пункту 5 Положення „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №314 від 03 травня 1995 року, яка діяла до 31 січня 2007 року, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування ) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

У пункті 14 Положення №314 від 03 травня 1995 року зазначено, що підприємства щорічно до 1 лютого року, що настає за звітним інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Пунктом 3 Положення „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, передбачено, що робоче місце інваліда вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестовано спеціальною комісією підприємства за участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, організацій інвалідів, і введено в дію шляхом працевлаштування на ньому інваліда.

Згідно пункту 14 вказаного Положення, підприємства, в рамках доведеного до відома нормативу, створюють за власні кошти робочі місця для працевлаштування інвалідів, інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Таким чином, законом встановлено, що направленню інвалідів на підприємство передує обов’язок юридичної особи виконати організаційні дії по створенню робочих місць для працевлаштування інвалідів і інформуванню органів, передбачених статтею 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”.

Відповідно до пункту 2.1 пункту 2 Інструкції щодо заповнення державної статистичної звітності за формами №3-ПН “Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) та потребу в працівниках”, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 06.07.1998 р. №244 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.07.1998р. за №464/2904, звіт за формою №3-ПН подається підприємствами, незалежно від форм власності і господарювання, місцевому центру зайнятості 28 числа щомісячно

У разі потреби термінового заміщення наявних вільних робочих місць, що виникли у між звітний період у зв’язку зі звільненням працівників, дані про ці місця подаються додатково, в міру їх виникнення

Як свідчать матеріали справи, товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська птахівницька компанія” не надавало такі відомості до Сімферопольського районного центру зайнятості. Не надано відповідачем й доказів звернення до інших органів, на яких законом покладений обов’язок щодо працевлаштування інвалідів, із відомостями про наявність вільних робочих місць.

Аналіз наведених положень законодавства України дає підстави для висновку про те, що виконанню відповідними органами обов’язку працевлаштовувати інвалідів передує вжиття підприємством необхідних заходів для забезпечення такого працевлаштування, до яких належать, зокрема, здійснення заходів зі створення в установленому порядку робочих місць у межах нормативу та інформування названих органів про наявність вакантних посад для інвалідів, що відповідачем у 2004 році не виконано.

Однак, відповідач не виконав обов`язкі, покладені на нього Законом України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” та Положеннями „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів” щодо створення робочого місця для працевлаштування інвалідів, у зв’язку з чим, настають правові наслідки у вигляді сплати штрафних санкцій, передбачених статтею 20 Закону України “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875 від 21 березня 1991 року, в редакції Закону України від 05 липня 2001 року .

Згідно з частиною 1 статті 20 вищезгаданого Закону та відповідно до пункту 3 „Порядку сплати підприємствами (об’єднаннями), установами і організаціями штрафних санкцій до відділень Фонду соціального захисту інвалідів, акумуляції, обліку та використання цих коштів”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2001 року № 1767, підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша ніж встановлена нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 вказаного Закону, щорічно сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів, не пізніше 15 квітня року, який наступає за звітним, штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньорічної заробітної плати штатного працівника на відповідному підприємстві за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Згідно розрахунку середня річна заробітна плата на одного працівника по підприємству у 2004 році склала 2100,00 грн. Таким чином, за 1 незайняте інвалідом робоче місце товариство з обмеженою відповідальністю “Кримська птахівницька компанія” зобов’язано сплатити Севастопольському міському відділенню Фонду соціального захисту інвалідів штрафні санкції у розмірі 2100,00 грн. Зазначені кошти відповідач самостійно у встановлений законом термін не перерахував, що є підставою для стягнення даної суми у судовому порядку.

Згідно частини 3 статті 20 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні”, сплата штрафних санкцій підприємствами здійснюється за рахунок прибутку, що залишається в їхньому розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов’язкових платежів). При цьому у випадку відсутності коштів штрафні санкції можуть бути стягнені шляхом звертання стягнення на майно підприємства в порядку, передбаченому Законом.

З урахуванням викладеного, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська птахівницька компанія" викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, підстави для скасування постанови господарського суду Автономної Республіки Крим - відсутні, оскільки вона відповідає чинному законодавству.

Керуючись статтями 195, пунктом 1 статті 198, 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтею 206, частиною 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Кримська птахівницька компанія" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 03.06.2008 у справі № 2-31/5153-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією ухвалою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                        Л.М. Заплава

Судді                                                                      О.Л. Котлярова

В.А. Лисенко