ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.06.08 р.                     Справа № 12/125пн

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача - Романчук М.С.за доруч.

від відповідача – Звездіна І.Б. за доруч.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю “Український РІТЕЙЛ” м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю “АЗОВРІТЕЙЛ” м. Донецьк

про визнання права власності

СУТЬ СПОРУ

Товариства з обмеженою відповідальністю “Український РІТЕЙЛ” м.Донецьк звернулося до господарського з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “АЗОВРІТЕЙЛ” м. Донецьк про визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення - магазин (загальною площею 475,9 кв.м., розтшований за адресою: Донецька область, місто Харцизьк, вул. Жовтнева (вул. Октябрская), буд. 84), який містить: 1 - коридор (загальною площею 26,7 кв.м.), 2 - торгівельний зал (загальною площею 175,0 кв.м), З - торгівельний зал (загальною площею 65,7 кв.м.), 4- торгівельний зал (загальною площею 45,5кв.м.), 5 - підсобне приміщення (загальною площею 24,5 кв.м), 6 - комора (загальною площею 10,2 кв.м.), 7 - комора (загальною площею 9,8 кв.м.), 8 - комора (загальною площею 13,3 кв.м.), 9 - коридор (загальною площею 35,2 кв.м), 10 - туалет (загальною площею 1,7 кв.м.), 11-туалет (загальною площею 1,9 кв.м.), 12 - комора (загальною площею 6,0 кв.м.), 13 - коридор (загальною площею 8,0 кв.м.), 14 -коридор (загальною площею 4,3 кв.м.), 15 - кабінет (загальною площею 2,7 кв.м.), 16 -кабінет (загальною площею 6,0 кв.м.), 17 - комора (загальною площею 6,4кв.м), 13 коридор (загальною площею 3,3кв.м.), 19 - підсобне приміщення (загальною площею 4,9 кв.м.), 20 - підсобне приміщення (загальною площею 24,8кв.м.)

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається , що він є власником нежитлового приміщення, не визнання цієї обставини відповідачем, ст. 376 ЦК України.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський суд встановив

09.11.2007 року між Воронюком А.Л та позивачем підписано договір купівлі-продажу, згідно якого позивач набував право власності на вбудоване нежитлове приміщення – магазин, загальною площею 441,90 кв.м. розташований за адресою: Донецька область, місто Харцизськ, вул. Жовтнева ( вул. Октябрськая) буд. 84

Право власності на вказане приміщення зареєстровано в КП “Бюро технічної інвентаризації” 13.11.2007 року, що підтверджується витягом КП БТІ № 16627084 від 13.11.2007 року

На момент реєстрації права власності на магазин, об'єкт нерухомості містив наступні приміщення: 1 - зал (загальною площею 89,7 кв.м.), 2 - зал (загальною площею 184,1 кв.м.), 3 -склад (загальною площею 28,4 кв.м.), 4 - зал (загальною площею 62,1 кв.м.), 5 - склад (загальною площею 13,4 кв.м.), 6 - склад (загальною площею 6,4 кв.м.), 7 - коридор (загальною площею 2,8 кв.м.), 8 - коридор (загальною площею 9,1 кв.м.), 9 - коридор (загальною площею 9,5 кв.м.), 10 -кабінет (загальною площею 10,7 кв.м.), 11 - кімната відпочинку (загальною площею 22,3 кв.м), 12 - умивальна (загальною площею 1,7 кв.м.), 13 - туалет (загальною площею 1,7 кв.м).

Згідно пояснень представника позивача, після купівлі вище зазначеного об'єкту Товариство здійснило ремонт нежитлового приміщення, що призвело до незначних змін внутрішнього планування приміщень, в наслідок чого площа нежитлового приміщення - магазину збільшилася порівняно до параметрів, встановлених технічною документацією (технічний паспорт бюро технічної інвентаризації) на момент реєстрації права власності об'єкту.

Позивач замовив проведення поточної технічної інвентаризації магазину, в результаті якої встановлено, що здійснено самовільне переобладнання: всередині зроблено обшивку стін пластиком та влаштовані перегородки, що викликало зміну площі внутрішніх приміщень, тобто була площа 441,9 кв.м., а стала - 475,9 кв.м. ( акт поточних змін, виконаний Харцизьким бюро технічної інвентаризації від 21.04.2008р.).

За даними поточної технічної інвентаризації станом на 22.02.2008г. виявлено та зафіксовано, що площа збільшена на 34,0 м2. У відповідності з відомістю станом на 22.02 2008р. магазин містить наступні приміщення:

Відповідач не визнає право власності позивача на вище зазначені приміщення, у зв'язку з чим Позивач просить суд визнати за ним право власності на спірне майно.

Розглядаючи вказаний спір суд виходить з наступного.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою стороною.

Відповідно до приписів ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ

( майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Стаття 317 ЦК України закріплює, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання та місцезнаходження майна.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пункт 1 ст. 376 Цивільного кодексу України визначає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є користувачем земельної ділянки, що підвтерджується наступним .

Позивач придбав об'єкт нерухомості введений в експлуатацію, право власності на який зареєстровано в КП «Бюро технічної інвентаризації м.Харцизька».

Згідно зі ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження будівлі розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята будівлею, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для її обслуговування. Якщо будівля розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі її відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

Крім того, аналогічна норма міститься у Земельному кодексі України (стаття 120): якщо будівля розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі її відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вона розміщена, та частиною ділянки, яка необхідна для її обслуговування.

У договорі купівлі-продажу зазначено, що зміст ст. 377 Цивільного кодексу України щодо переходу права власності або права користування на земельну ділянку, на якій розташоване приміщення, без зміни її цільового призначення сторонам роз'яснено.

У відповідності зі статтею 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Згідно з п.3 ст. 42 Земельного кодексу порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі проектів розподілу території кварталу, мікрорайону та відповідної землевпорядної документації (п.4 ст.42 Земельного кодексу України).

У відповідності з частиною 4 статті 14 Закону України «Про плату за землю» за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних осіб або громадян, земельний податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні. Платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (частина 1 ст. 14 Закону).

Позивач систематично сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою, що підтверджується наступними документами:

-          платіжне доручення № від 26.12.2007р. на суму 278,08 гри. (сплата земельного податку за листопад-грудень 2007р.);

-          платіжне доручення № від 20.02.2008р. на суму 224,89 грн. (сплата земельного податку за січень 2008р.);

-          платіжне доручення № від 19.03.2008р. на суму 224,89 грн. (сплата земельного податку за лютий 2008р.);

-          платіжне доручення № від 22.04.2008р. на суму 224,89 грн. (сплата земельного податку за березень 2008р.);

-          платіжне доручення № від 26.05.2008р. на суму 224,89 грн (сплата земельного податку за квітень 2008р.).

Позивачем також подані податкові розрахунки земельного податку за 2007 та 2008 роки.

Суд також зазначає, що здійснюючи перепланування та переобладнання Позивачем було дотримано будівельні норми та правила в повному обсязі. Підтвердженням цього є висновок (щодо технічного стану та щодо можливості експлуатації нежитлового приміщення після перепланування) Дочірнього підприємства «Експертно-технічний центр» приватного підприємства «Інноваційна науково-технічна експертна компанія» (в подальшому іменоване ДП «ЕТЦ» ПП «ІНТЕК»), яка є спеціалізованою організацією щодо обстеження та паспортизації будівель та споруд та діє на підставі державної ліцензії. Метою роботи ДП «ЕТЦ» ПП «ІНТЕК» було дослідження та оцінка технічного стану конструкцій та інженерних комунікацій нежилого приміщення після перепланування з метою визнання можливості його подальшої експлуатації. Дослідження будівлі і визначення стану його конструктивних елементів відбувалась у відповідності з вимогами нормативних документів з питань дослідження, паспортизації, безпечної та надійної експлуатації будівель та споруд.

На підставі аналізу даних, отриманих під час дослідження, ДП «ЕТЦ» ПП «ІНТЕК» зроблені наступні висновки: виявлено відсутність значних дефектів та пошкоджень, які впливають на загальну несучу, здатність, просторову твердість та деформованість конструкцій будівлі в цілому. Будівля знаходиться в задовільному технічному стані;зведені внутрішні перегородки не впливають на несучі конструкції будівлі;внутрішнє та зовнішнє оздоблення будівлі виконано без відступів від норм, архітектурна композиція фасадів будівлі вписується в містобудівну структуру будівлі; експлуатаційні навантаження, які виникають при експлуатації приміщення, не перевищують значення проектних розрахункових навантажень;

У відповідності зі ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (пункт 3); на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (пункт 5).

Здійснюючи перепланування (ремонт) нежитлового приміщення Позивач не порушив права інших осіб під час здійснення перепланування.

Перепланування здійснювалося за кошти Позивача. 11 грудня 2007р. між Позивачем та ТОВ «Кайман-буд» (в подальшому Підрядник) було укладено договір будівельного підряду № 6-Пд/2007, у відповідності з яким Підрядник зобов'язався провести загально-будівельні роботи (ремонт) нежитлового приміщення (магазину), розташованого за адресою: Донецька область, м.Харцизськ, вул. Октябрська, 84. На день укладення договору було узгоджено договірну ціну (ремонтно-будівельні роботи на об'єкті «Нежиле приміщення в м.Харцизськ, вул. Октябрська, 84»), яка склала 455 780,40 грн., в т.ч. ПДВ.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покласти на позивача

На підставі ст.ст. З, 16, 321, 376, 377 ЦК України, ст. ст. 42, 120 Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України «Про плату за землю» та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити

Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Український Рітейл” ( м, Донецьк вул. Арктики 1В ) право власності на вбудоване нежитлове приміщення - магазин (загальною площею 475,9 кв.м., розташований за адресою: Донецька область, місто Харцизьк, вул. Жовтнева (вул. Октябрьская), буд. 84), який містить: 1 - коридор (загальною площею 26,7 кв.м.), 2 - торгівельний зал (загальною площею 175,0 кв.м), З - торгівельний зал (загальною площею 65,7 кв.м.), 4- торгівельний зал (загальною площею 45,5кв.м.), 5 - підсобне приміщення (загальною площею 24,5 кв.м), 6 - комора (загальною площею 10,2 кв.м.), 7 - комора (загальною площею 9,8 кв.м.), 8 - комора (загальною площею 13,3 кв.м.), 9 - коридор (загальною площею 35,2 кв.м), 10 - туалет (загальною площею 1,7 кв.м.), 11-туалет (загальною площею 1,9 кв.м.), 12 - комора (загальною площею 6,0 кв.м.), 13 - коридор (загальною площею 8,0 кв.м.), 14 -коридор (загальною площею 4,3 кв.м.), 15 - кабінет (загальною площею 2,7 кв.м.), 16 -кабінет (загальною площею 6,0 кв.м.), 17 - комора (загальною площею 6,4кв.м), 13 коридор (загальною площею 3,3кв.м.), 19 - підсобне приміщення (загальною площею 4,9 кв.м.), 20 - підсобне приміщення (загальною площею 24,8кв.м.)

Суддя Склярук О.І.