ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.08 р.
Справа № 39/121пн

Господарський суд Донецької області
у складі головуючого судді Морщагіной Н.С.

при секретарі судового засідання
Волобуєвій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

За позовом: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1м. Донецьк

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю “РИНО” м. Донецьк

про: визнання права власності

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1. - особисто;

від відповідача: Стригунові Т.М. -
за довіреністю;

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом
до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “РИНО” м. Донецьк, про
визнання права власності на вбудоване нежитлове приміщення площею 201,8 кв.м.,
розташоване за адресою м. Донецьк, вул. Октябрська, 84.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на лист від 15.04.2008 р., лист від 08.05.2008 р., лист від
12.05.2008 р., договір купівлі-продажу від 16.03.2005 р., акт
приймання-передачі від 21.03.2005 р., технічний паспорт КП “БТІ м. Донецька”
від 30.05.2008 р.

Відповідач проти позову заперечив,
посилався на відсутність у позивача правоустановчих документів на спірне
приміщення.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази, господарський
суд встановив.

16.03.2005 р., в порядку,
передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1укладено договір щодо
купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Згідно умов вказаного договору
Продавець передав, а Покупець прийняв у власність нежитлове приміщення
надбудови з двома оглядовими площадками та сходовим прольотом від ліфтового
стволу 14-го поверху до даху, загальною площею 196,00 кв.м.

Факт передачі майна підтверджується
актом приймання-передачі від 21.03.2005 р., підписаного представниками обох
сторін без зауважень та заперечень.

Таким чином, позивач в силу норм
статей 316-317, 328 ЦК України є законним набувачем та власником спірного
Приміщення, отриманого на підставах, визначених законом.

В ході власної підприємницької
діяльності позивач самочинно здійснив перебудову існуючого Приміщення,
внаслідок чого утворився новий об'єкт цивільно-правового обігу - вбудоване
нежитлове приміщення площею 201,8 кв.м., розташоване за адресою м. Донецьк,
вул. Октябрська, 84.

30.05.2008 р. в порядку Закону
України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”
та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів
нерухомого майна, комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації
міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію та виготовлено технічний
паспорт на вбудоване нежитлове приміщення площею 201,8 кв.м., розташоване за
адресою м. Донецьк, вул. Октябрська, 84.

Частина 1 ст. 376 ЦК України
передбачає, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним
будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не
була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно
затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Будівельні роботи здійснені
позивачем без належного дозволу, відповідно до проектно-кошторисної
документації, що не затверджена належним чином.

Проте, як встановлено висновком ДП
“Експертно-технічний центр” ПП “Інноваційна науково-технічна експертна
компанія” про технічний стан несучих та огорожуючих конструкцій надбудови
геометричні розміри  будівельних
конструкцій, елементів вбудованого нежитлового приміщення площею 201,8 кв.м.,
розташоване за адресою м. Донецьк, вул. Октябрська, 84 відповідає проектним
даним та нормативним документам, наявність дефектів чи пошкоджень конструкцій
не виявлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК
України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за
рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на
земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання
земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме
майно.

Згідно ч. 5 ст.376 ЦК України на
вимогу користувача земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на
нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших
осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК
України  сторона повинна довести ті
обставини справи на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог та заперечень.

На час розгляду справи суду не
надані документи, які б підтверджували, що збудоване спірне майно порушує
чиї-небудь права.

Позивач на час розгляду справи
володіє, користується та розпоряджається вказаним майном.

У відповідності до ст. 328 ЦК
України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо
інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно ст. 391 ЦК
України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності,
гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння. За нормами ст. 392 ЦК України, власник
наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або
оспорювання іншими особами такого права власності.

Статтею 16 Цивільного кодексу
України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу.

За приписом ст.1 Господарського
процесуального кодексу України підприємства,
установи,  організації, інші
юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому
порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

За своїм загальноправовим змістом,
вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на вбудоване нежитлове
приміщення площею 201,8 кв.м., розташоване за адресою м. Донецьк, вул.
Октябрська, 84 - є засобом захисту цивільного права у вигляді визнання права,
передбаченого ст.ст. 16, 392 ЦК України, 20 ГК України.

Порушення своїх прав позивач вбачає
у відмові відповідача, ТОВ “РИНО” м. Донецьк, від укладання договору оренди
спірного об'єкту, через відсутність у
нього правовстановлюючих документів

Таким чином, враховуючи, що
відповідач, згідно правової позиції оспорює та не визнає право власності позивача
на означену адміністративну будівлю, суд доходить висновку, що позивач
правомірно звернувся до суду з відповідним позовом.

З огляду на наведене, вимоги
позивача щодо визнання за ним права власності на вбудоване нежитлове приміщення
площею 201,8 кв.м., розташоване за адресою м. Донецьк, вул. Октябрська, 84, є
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати  відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають
віднесенню на позивача, оскільки спір виник з його вини.

На підставі вищенаведеного, згідно
ст. ст. 328, 376 ЦК України, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1м. Донецьк - задовольнити.

Визнати за Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1м. Донецьк право власності на вбудоване нежитлове приміщення
площею 201,8 кв.м., розташоване за адресою м. Донецьк, вул. Октябрська, 84.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути
оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку
протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом
одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя