ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2008 р.                                                   Справа № 10/3521

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Шумка В.В., при секретарі судового засідання Кравцовій Ю.А., за участю представників сторін:

позивача –Башутіної Т.В. –за довіреністю,

відповідача –Шишки Р.І. –за довіреністю,

Школьної І.П. –за довіреністю,

Гузь О.І. –за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву Дочірньої компанії „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”

до Канівського комунального підприємства теплових мереж

про стягнення 881454,87 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з відповідача на користь позивача 458271 грн. 55 коп. боргу за поставлений природний газ, пені в розмірі 75497 грн. 62 коп., 297853 грн. 57 коп. внаслідок інфляції та 49832 грн. 13 коп. –3 % річних.

Відповідач подав суду докази сплати позивачеві основного боргу за поставлений газ, проти решти позовних вимог заперечив, мотивуючи це відсутністю його вини у виникненні боргу та підстав для нарахування і стягнення пені.

Представник позивача, заслухавши доводи відповідача та ознайомившись з поданими відповідачем доказами, факт погашення відповідачем боргу в сумі 458271,55 грн. підтвердив, в решті вимог позов підтримав.

Встановивши на підставі поданих суду доказів обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що провадження у справі в частині вимог про стягнення 458271,55 грн. боргу підлягає припиненню судом, а позов у решті позовних вимог задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач є комунальним підприємством паливно-енергетичного комплексу, яке за характером діяльності виробляє теплову енергію у вигляді гарячої води.

Згідно з договором, укладеним сторонами 30.12.2005 р. постачання позивачем відповідачеві природного газу здійснювалося для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій. Борг, який є предметом цього позову, виник у зв’язку з несвоєчасною оплатою відповідачем газу, поставленого йому позивачем в період з січня по грудень 2006 року.

Наявність боргу відповідача перед позивачем на день подачі позову до суду, на суму 458271,55 грн. підтверджено поданими суду доказами ? копіями договору № 06/05-2222 ТЕ-36 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій, укладеного сторонами 30.12.2005 року, додатків до цього договору, актів прийому передачі газу, іншими матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

25.04.2008 р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 440 „Про реалізацію статті 54 Закону України „Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України”.

Вказаною постановою затверджений Порядок перерахування у 2008 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв’язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (у подальшому тексті –„Порядок” у відмінках).

Згідно з п. п. 1, 2, 3 Порядку ним визначається механізм перерахування у 2008 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися і постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з водопостачання та водовідведення тарифам, затвердженим (погодженим) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування (далі - заборгованість з різниці в тарифах), за рахунок надходжень від погашення податкової заборгованості надавачів, виробників, виконавців послуг, інших підприємств або їх кредиторів - учасників розрахунків (далі - учасники розрахунків) до державного бюджету та додаткових податкових зобов'язань, які виникають у результаті виконання статті 54 Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України".

Перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах (далі - розрахунки) здійснюється на умовах, визначених цим Порядком, на суму заборгованості, що утворилася у період з 1 січня 2000 р. по 1 січня 2008 р. з урахуванням проведених у 2006 році розрахунків і не погашеної на дату складення довідки про розмір кредиторської заборгованості місцевих бюджетів та/або дебіторської заборгованості учасників розрахунків, у межах щомісячних лімітів, установлених Мінфіном для Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій згідно із затвердженим розподілом видатків Державного бюджету України на 2008 рік. Коригування лімітів може провадитися щокварталу на підставі звернень Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, що надсилаються до Мінфіну з відповідними обґрунтуваннями і розрахунками.

Підставою для проведення розрахунків є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості (без врахування пені, штрафних та фінансових санкцій), форму якого затверджує Державне казначейство за погодженням з ДПА, Мінпаливенерго, Мінжитлокомунгоспом і Мінфіном.

Згідно з цими положеннями Порядку відповідачеві узгоджені обсяги заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію на суму 1 532 153 грн., яка перевищує заявлену позивачем до стягнення суму боргу за газ.

Це підтверджено копією протоколу № 1 засідання обласної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу від 20.06.2008 р. та не заперечується позивачем.

Позивачем, відповідачем, за участю органів Державного казначейства України, фінансових органів та НАК «Нафтогаз України»16.07.2008 р., тобто після подання позивачем позову до суду, укладено договір № 91/440 про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2008 р. № 440, яким встановлено порядок розрахунків по боргах за газ, поставлений у минулі роки.

Згідно з п. 3.1 п. 3 вказаного договору з метою реалізації цього договору сторони зобов’язуються: до проведення взаєморозрахунку не вчиняти дій щодо погашення заборгованості, яку передбачається погасити відповідно до цього Договору.

Відповідач повністю сплатив позивачеві борг за газ в сумі 458271,55 грн., який є предметом цього позову, після подачі позову до суду за умовами договору сторін, укладеного 16.07.2008 р.

Це підтверджено копіями платіжних доручень, виконаних банком та не заперечується позивачем.

За викладених обставин провадження у справі, в частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу за газ, в сумі 485271,55 грн. підлягає припиненню судом згідно з п. 11 ст. 80 ГПК України за відсутністю предмету спору.

На підставі положень та норм ст. 625 ГПК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 297583,57 грн. ? суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 49832,13 грн. ? 3 % річних за час прострочення відповідачем виконання грошового зобов’язання.

Суд вважає, що позов у цій частині задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Згідно з ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання

Суд вважає, що відповідач довів відсутність своєї вини в порушенні зобов’язань перед позивачем. Причиною порушення відповідачем цих зобов’язань є об’єктивні, як для відповідача, обставини, а саме ? несвоєчасне внесення компетентними державними органами змін до тарифів на теплову енергію, несвоєчасне погашення місцевим бюджетом заборгованості, яка виникла у зв’язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, затвердженим органами державної влади чи місцевого самоврядування. Доказом цього є фактична участь відповідача у взаєморозрахунках відповідно до постанови КМУ від 25.04.2008 р. № 440.

На підставі договору позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня в розмірі 75497,62 грн.

Заперечуючи проти позову в частині пені, відповідач посилався на норму закону ? ст. 5 Закону України від 20.02.2003 р. № 554-VI «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію»згідно з якою на суму реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам на їх заборгованість перед постачальником енергоносіїв, інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг.

Відповідач також довів наявність договорів з населенням про реструктуризацію їх заборгованості перед відповідачем за теплову енергію на суму 1021,5 тисяч гривень, що значно перевищує заборгованість відповідача перед позивачем, що існувала до подачі позову до суду.

За викладених обставин позов у частині стягнення пені задоволенню судом не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 49, 80, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині стягнення 458271,55 грн. боргу припинити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                                          В.В. Шумко

Повний текст рішення

виготовлений та підписаний 12.09.2008 р.

Суддя                                                                                          В.В. Шумко