ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" травня 2008 р.

Справа № 2/1672

За позовом закритого акціонерного товариства „КАЛИНА-ЛТД” м. Рівне

до закритого акціонерного товариства „Полонненафтопродукт” м. Полонне

про стягнення 367177грн.01коп.

Суддя Дячук Т.В.

Представники :

Від позивача - не з’явився

Від відповідача – Костенко К.В. –ліквідатор ЗАТ „Полонненафтопродукт” згідно постанови суду №2/56-Б від 18.03.2008р.

Суть спору : позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 367177грн.01коп., в т.ч.: 57474грн.87коп. - заборгованості по оплаті нафтопродуктів по договору поставки №0102/06-159-Хм від 01.02.2006р., 222701грн.04коп. - пені, 53759грн.63коп. - штрафу за порушення умов розрахунків, 33241грн.47коп. - відсотків за користування чужими коштами.

Про дату час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином.

Позивач повноваженого представника в судове засідання не направив.

Постановою суду від 18.03.2008р. у справі №2/56-Б ЗАТ „Полонненафтопродукт” м. Полонне визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Костенка К.В.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позовні вимоги ЗАТ „Калина-ЛТД” визнає частково у сумі основного боргу, а в частині стягнення пені, штрафу та відсотків за користування чужими коштами просить суд, відповідно до ст. ст. 258-267 Цивільного кодексу України відмовити у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

01.02.2006р. між ЗАТ „КАЛИНА-ЛТД” м. Рівне та ЗАТ „Полонненафтопродукт” м. Полонне укладено договір №0102/06-159-Хм, згідно якого позивач зобов’язався передати у власність відповідачу нафтопродукти, а останній зобов’язався прийняти і оплатити їх вартість. Кількість та асортимент товару зазначається у специфікаціях, що складаються покупцем та підтверджується шляхом підписання постачальником на умовах даного договору. Кожна специфікація є невід’ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.2.2 договору передача покупцю товару здійснюється в разі надання покупцем довіреності на отримання зазначеної кількості товару. Право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товару за видатковою накладною.

На підставі довіреностей №377366, серії ЯЛЗ від 12.04.2006р., №377357, серії ЯЛЗ від 21.02.2006р., №377359, серії ЯЛЗ від 01.03.2006р., №377351, серії ЯЛЗ від 27.01.2006р. та по накладних №1576 від 13.02.2006р., №1430 від 10.02.2006р., №1775 від 15.02.2006р., №1784 від 17.02.2006р., №1777 від 16.02.2006р., №1949 від 21.02.2006р., №2554 від 03.03.2006р., №2562 від 04.03.2006р., №3007 від 13.03.2006р., №3176 від 17.03.2006р., №1058 від 01.02.2006р., №1356 від 08.02.2006р., №4685 від 12.04.2006р. позивачем поставлено відповідачу нафтопродукти на загальну суму 1 181 074грн.87коп.

Згідно п.3.3 договору постачальник має право відвантажити товар без попередньої оплати, а покупець зобов’язаний оплати товар в термін, що не перевищує два банківських дня після відвантаження товару і переходу права власності на товар до покупця.

Відповідачем за отриманий товар перераховано на рахунок позивача грошові кошти у сумі 1 123 600грн.00коп. Сума боргу по договору №0102/06-159-Хм від 01.02.2006р. за поставлені нафтопродукти станом на 29.01.2007р. склала 57474грн.87коп., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків.

Пунктом п.4.3 договору передбачено, що у випадку ненадходження від покупця повної оплати за відвантажений товар протягом терміну зазначеному в п.3.3 договору, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов’язується сплатити постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % за кожний день прострочення виконання грошово зобов’язання. Позивачем нараховано і заявлено до стягнення пеню у розмірі 222701грн.04коп. за період з 04.02.2006р. по 06.03.2007р.

Відповідно до п.4.11 договору за несвоєчасну оплату товару не зарахована грошова сума є сумою якою користується покупець та належить постачальнику і за час користування постачальник має право нарахувати, а покупець в такому випадку зобов’язується сплатити відсотки за час користування коштами постачальника в розмірі 27%. Позивачем нараховано і заявлено до стягнення відсотки за користування чужими коштами у розмірі 33241грн.47коп.

Згідно п.4.10 договору у випадку порушення покупцем умов п.3.2, п.3.8 договору в частині порядку оплати та проведення розрахунку постачальник має право нарахувати, а покупець зобов’язується сплати постачальнику штраф у розмірі 5% від вартості товару за відповідною специфікацією. Позивачем нараховано і заявлено до стягнення штраф у розмірі 53759грн.63коп.

Оскільки відповідач розрахунки не провів, це стало підставою для звернення позивача з позовом в суд.

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи їх сукупності судом враховується наступне:

У відповідності до п.2.1 ст.11, ст. 509 ЦК України однією з підстав виникнення, цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.ст.526,527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.ст. 546,547 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п.п.3,4 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивачем нараховано пеню у розмірі 222 701грн.04коп. за період з 04.02.2006р. по 06.03.2007р., а заявлено позовні вимоги до господарського суду 18.03.2008 року. Зважаючи на подану відповідачем заяву про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне відмовити в частині стягнення 222 701грн.04коп. нарахованої пені, за період з 04.02.2006р. по 06.03.2007р.

Щодо стягнення штрафу у сумі 53759грн.63коп., на підставі п.4.10 договору за порушення відповідачем умов п.3.2, п.3.8 договору, судом враховується наступне, що

розрахунки між сторонами проводились на підставі п.3.3 договору, яким передбачено, що постачальник має право відвантажити товар без попередньої оплати, а покупець зобов’язаний оплати товар в термін, що не перевищує два банківських дня після відвантаження товару і переходу права власності на товар до покупця. В свою чергу п.3.2 договору передбачає, що покупець оплачує товар 100% переоплатою відповідно виставленого постачальником рахунку протягом терміну його дії. Рахунок виписується постачальником на підставі заявленої специфікацією кількості покупцем. Поставка товару при цьому здійснюється тільки після надходження всієї суми передоплати. Крім того, відповідно до п.4.10 договору, штраф сплачується протягом 7 днів з моменту отримання вимоги відповідачем. Позивачем не надано суду докази виставлення рахунку на оплату товару згідно специфікації та вимоги. В зв’язку з цим, у стягнені штрафу у розмірі 53759грн.63коп. необхідно відмовити як безпідставно заявленого.

Згідно п.3 ст. 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч.2 ст.536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.4.11 договору сторони визначили відсоток за користування чужими коштами у розмірі 27%. В зв’язку з правомірним нарахуванням відсотків за користування чужими коштами, до стягнення підлягають відсотки у розмірі 33241грн.47коп.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення 57474грн.87коп. боргу та 33241грн.47коп. відсотків за користування чужими коштами відповідають чинному законодавству, фактичним обставинам справи і підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача у розмірі пропорційному правомірно заявленим позовним вимогам.

Керуючись ст.ст.11,256,258,509,526,536,546,547,625,692 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,45,47,33,44,47,49,82-85,116 Господарського процесуального Кодексу України, СУД, -

В И Р І Ш И В :

Позов закритого акціонерного товариства „КАЛИНА-ЛТД” м. Рівне до закритого акціонерного товариства „Полонненафтопродукт” м. Полонне про стягнення 367177грн.01коп. задоволити частково.

Стягнути з закритого акціонерного товариства „Полонненафтопродукт” (м. Полонне, вул. Привокзальна, 66, код 03481632) на користь закритого акціонерного товариства „КАЛИНА-ЛТД” (м. Рівне, вул. Курчатова, 1, код 33724094) 57474грн.87коп. (п’ятдесят сім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні 87коп.) боргу, 33241грн.47коп. (тридцять три тисячі двісті сорок одну гривню 47коп.) відсотків за користування чужими коштами, 907грн.16коп. (дев’ятсот сім гривень 16коп.) державного мита та 29грн.14грн. (двадцять дев’ять гривень 14коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

В решті суми позовних вимог відмовити.

Суддя                                                                      Т.В. Дячук