ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2008 р. Справа № 18/3949а

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді –Васяновича А.В.

секретар судового засідання –Гень С.Г.

за участю представників сторін:

прокурор –не з’явився,

від позивача –Липовий В.П. - представник за довіреністю,

від відповідача –Сухова Н.Н. - представник за дорученням,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом прокурора Катеринопільського району в інтересах держави в особі

державної податкової інспекції в Катеринопільському районі,

смт. Катеринопіль, Черкаської області

до відкритого акціонерного товариства “Киселівський ремонтно-механічний завод”

с. Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області

про стягнення 27 631 грн. 19 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з адміністративним позовом звернувся прокурор Катеринопільського району в інтересах держави в особі державної податкової інспекції в Катеринопільському районі про стягнення з відкритого акціонерного товариства “Киселівський ремонтно-механічний завод” податкового боргу в сумі 27631 грн. 19 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за період з 22.02.2008 року по 29.07.20008 року відповідач не сплатив в установлені законом строки суму узгодженого податкового зобов’язання зі сплати земельного податку, а відтак з урахуванням вимог п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” активи платника податків підлягають примусовому стягненню в рахунок погашення податкового боргу.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.08.2008 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 28.08.2008 року.

Справа розглядається після відкладення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні, яке відбулося 18.09.2008 року, за згодою представників сторін, було оголошено вступну та резолютивну частини постанови зі справи №18/3949а.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач як суб’єкт підприємницької діяльності зареєстрований Катеринопільською районною державною адміністрацією 29.12.1997 року за № 92, взятий на облік ДПІ в Катеринопільському районі, та являється платником податків передбачених Законом України “Про систему оподаткування”.

Cтаном на 17.07.2008 року, відповідач має заборгованість перед бюджетом по земельному податку у розмірі 27631 грн. 19 коп., у тому числі 3237 грн. 65 коп. за основним платежем, 24299 грн. 52 коп. за штрафними санкціями, 94 грн. 02 коп. –пені.

Відповідно до ст. 8 Закону України “Про плату за землю” податок за земельні ділянки, надані для підприємств промисловості, транспорту, зв'язку та іншого призначення, справляється з розрахунку 5 відсотків від грошової оцінки одиниці площі ріллі по області.

Згідно ст. 14 вказаного Закону платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов'язку подання щомісячних декларацій.

Статтею 17 вищевказаного Закону встановлено, що податкове зобов'язання по земельному податку, а також по орендній платі за землі державної та комунальної власності, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Згідно п. 1.2 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів та державних цільових фондів суму коштів у порядку та строки визначені вищезазначеним Законом.

Поняття податкового боргу визначено в п.1.3 названого Закону, зокрема, податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації, як це передбачено п.5.1 ст.5 Закону.

Згідно п.п.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно з п.п 5.2.1 п. 5.2. ст. 5 Закону України № 2181-ІІІ податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Узгоджена сума податкового зобов’язання, не сплачена платником податків у строки, визначені вищевказаним Законом, визнається сумою податкового боргу платника податків (п.п. 5.4.1 п. 5.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”).

У відповідності до п.п. 5.2.4. ст. 5 Закону №2181-ІІІ при зверненні платника податків до суду з позовом, щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов’язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Суми податкових зобов’язань, заявлені контролюючим органом до стягнення, є відповідно до приписів наведеного вище Закону узгодженими, а саме:

По земельному податку у розмірі 27631.19 грн., у тому числі 3237,65 грн. за основним платежем, 24299,52 грн. за штрафними санкціями та пені 94,02 грн. сума заборгованості підтверджується:

- податковим повідомленням - рішенням від 11.04.2007 року за № /0, яким відповідачу, визначено податкові зобов’язання за штрафними санкціями у розмірі 15521,36 грн.;

- податковим повідомленням - рішенням від 11.04.2007 року за № /0, яким відповідачу, визначено податкові зобов’язання за штрафними санкціями у розмірі 623,30 грн.;

податковим повідомленням - рішенням від 09.07.2007 року за № /0, яким відповідачу, визначено податкові зобов’язання за штрафними санкціями у розмірі 1082,89 грн.;

- податковим повідомленням - рішенням від 05.09.2007 року за № /0, яким відповідачу, визначено податкові зобов’язання за штрафними санкціями у розмірі 12388,09 грн.;

- розрахунком земельного податку №816 від 11.02.2008 року за січень –травень 2008 року.

Вказані суми штрафних санкцій по строку сплати до 22.02.2008 року відповідачем частково сплачені в сумі 5316 грн. 12 коп. ( в складі сум: 647 грн. 53 коп. сплаченої 20.06.2008 року, 647 грн. 53 коп. сплаченої 07.05.2008 року, 647 грн. 53 коп. сплаченої 03.04.2008 року, 647 грн. 53 коп. сплаченої 19.03.2008 року, 647 грн. 53 коп. сплаченої 20.02.2008 року, 650 грн. 00 коп. сплаченої 30.01.2008 року, 650 грн. 00 коп. сплаченої 07.12.2007 року, 650 грн. 00 коп. сплаченої 08.11.2007 року, 650 грн. 00 коп. сплаченої 10.10.2007 року відповідно до облікової картки платника).

В зв’язку з несвоєчасним погашенням податкових зобов’язань, визначених у податкових розрахунках на підставі підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Закону № 2181-ІІІ відповідачу нараховано пеню у розмірі 94 грн. 02 коп., що підтверджується витягами з особових рахунків.

Також матеріалами справи підтверджується, що 27.02.2008 року контролюючим органом у відповідності до вимог ст. 6 Закону 2181 було направлено боржнику першу податкову вимогу за №1/9, а 04.04.2008 року платнику податків було направлено другу податкову вимогу за №2/17.

Податкові вимоги, а також прийняті податкові повідомлення-рішення відповідач отримав, в установленому Законом порядку не оскаржив.

Відповідно до п.п. 6.3.2. п.6.3 ст.6 Закону 2181 у разі коли у платника податків, якому було надіслано першу податкову вимогу, виникає новий податковий борг, друга податкова вимога має містити суму консолідованого боргу. При цьому окрема податкова вимога щодо такого нового податкового боргу не виставляється.

05.05.2008 року було прийнято рішення №2/24-014/05518859 про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Вжиті контролюючим органом заходи не забезпечили стягнення податкового боргу з відповідача.

У відповідності до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 ст. 3 Закону №2181-ІІІ позивач має право вимагати стягнення активів відповідача в рахунок погашення його податкового боргу.

Враховуючи викладене, та оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст. 94 КАС України.

У справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа, судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

Оскільки органи податкової інспекції звільнені від сплати державного мита (судового збору), а також позивачем не було здійснено будь-яких інших судових витрат, тому кошти зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача в установленому розмірі .

Враховуючи вищенаведене, та керуючись статтями 94, 160, 162, 163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Киселівський ремонтно-механічний завод” вул. Заводська, 2, с. Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області, , р/р 26044768, р/р 260033792, р/р 26006282, р/р 260079154, р/р 260009742, р/р у ЧОД “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 354411:

- 27631 грн. 19 коп. податкового боргу в доход державного бюджету України через державну податкову інспекцію в Катеринопілському районі (вул. К. Маркса,1, смт. Катеринопіль, Черкаської області, р/р 4496 в УДК в Черкаській області, МФО 854018, );

- в доход Державного бюджету України через державну податкову інспекцію в Катеринопільському районі (вул. К. Маркса,1, смт. Катеринопіль, Черкаської області, р/р 4496 в УДК в Черкаській області, МФО 854018, ) судовий збір в сумі 276 грн. 31 коп. для зарахування на реєстраційний рахунок УДК у м. Черкаси №0002 в Головному управлінні державного казначейства України в Черкаській області, МФО 854018 за розгляд справи в господарському суді Черкаської області.

Видати виконавчий лист.

Постанову суду може бути оскаржено до Київського апеляційного адміністративного суду в порядку передбаченому ст. 186 КАС України.

Суддя                               Васянович А.В.

Повний текст постанови складено 22.09.2008 року