ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.08                                                                                 Справа № 11/120

За позовом відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»в особі відокремленого підприємства «Автобаза»відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля», м. Лисичанськ Луганської області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосфера»в особі Лисичанського відділення товариства з обмеженою відповідальністю „Енергосфера”, м. Лисичанськ Луганської області

про стягнення 56874 грн. 66 коп.

суддя Москаленко М.О.

секретар судового засідання Краснопольська Т.Б.

в присутності представників сторін:

від позивача – Арусханян Н.Л., дов. № 23 від 11.01.2008

від відповідача –не прибув

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 56874 грн. 66 коп. за надані послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Відповідач у справі жодного разу не забезпечив явку в судове засідання компетентного представника з оформленим відповідно до вимог закону дорученням на представництво інтересів відповідача у суді.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем фактом надання відповідачеві транспортно –експедиційних послуг у відповідності з укладеним сторонами договором перевезення № 04 від 04.01.2006.

В процесі судового розгляду справи позивач письмово, відповідними заявами (том справи 3, а.с. 50, 72), уточнив підстави позовних вимог та зазначив, що підставами позовних вимог є укладений з відповідачем договір перевезення № 06/01-03 від 01.01.2006, а також позадоговірне надання транспортних послуг, що підтверджено окремими подорожніми листами.

Письмовим відзивом на позовну заяву та додатковими письмовими поясненнями відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на відсутність у Лисичанської філії ТОВ „Енергосфера” статусу юридичної особи та необхідність припинення провадження у справі, а також на безпідставність заявлених позовних вимог у зв’язку з повною оплатою відповідачем наданих йому позивачем послуг.

Відзив на позовну заяву та письмові пояснення у справі підписані керуючим ЛВ ТОВ „Енергосфера” Єздаковим О.І., проте під час судового розгляду справи відповідачем не надано документального підтвердження повноважень вказаної особи на підписання документів, зокрема, відзиву, від імені ТОВ „Енергосфера”.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що належним повним найменування відповідача у справі є Лисичанське відділення товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосфера», що підтверджено довідкою про внесення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (том справи 1, а.с. 42).

Встановивши фактичні обставини справи, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вислухавши присутнього в судових засіданнях під час судового розгляду справи представника позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з таких підстав.

01.01.2006 сторонами у справі був укладений договір № 06/01-03 на перевезення вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі за текстом –договір), у відповідності з умовами пункту 1.1 якого Перевізник (позивач у справі) зобов’язався приймати, а Замовник (відповідач у справі) –надавати для перевезення вантажі на підставі затвердженого плану.

Згідно з пунктом 5.4 договору оплата за перевезення повинна здійснюватися Замовником протягом 5 банківських днів з моменту надання Перевізником рахунку.

У період строку дії договору, а саме з 01.01.2006 по 31.01.2006 позивачем відповідачеві надавалися обумовлені договором послуги, що підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповідними подорожніми листами вантажних автомобілів, товарно-транспортними накладними, які підписані представниками відповідача у справі, що останнім не заперечується, та засвідчені штампом відповідача.

За результатами надання автотранспортних послуг позивачем на адресу відповідача були надіслані відповідні рахунки –фактури, отримання яких відповідачем у справі спростовано не було.

Факт надання транспортних послуг позивачем відповідачеві останнім спростований не був. Доводи відповідача стосовно того, що його працівники, які підписували надані позивачем подорожні листи, не мали на це повноважень, судом оцінюються критично, оскільки під час судового розгляду справи відповідачем не надано документів у підтвердження того, які саме посадові особи мали повноваження на підписання подорожніх листів. Крім того, посилання відповідача на перевищення його працівниками службових повноважень не підтверджено жодним внутрішнім розпорядчим актом відповідача. Посилання відповідача на систематичне підписання службових документів (у даному випадку товарно – транспортних накладних, подорожніх листів тощо) неповноважними особами та відсутність на підприємстві посадової особи, яка підписувала б вказані документи одноособово (відповідачем жодного документу за підписом такої особи суду не надано) судом розцінюється як спроба уникнути відповідальності за порушення взятих на себе господарських зобов’язань.

Крім того, під час дії договору надані позивачем послуги відповідачем були частково оплачені і факт надання оплачених відповідачем послуг також підтверджений подорожніми листами, які підписані тими ж особами, якими підписані й подорожні листи за оспорений відповідачем період.

Крім того, 01.12.2006 сторонами у справі здійснене звірення взаємних розрахунків, за результатами якого встановлено, що відповідач має заборгованість за надані позивачем транспортно-експедиційні послуги у загальному розмірі 56874 грн. 66 коп. (том 1, а.с. 11).

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням принципів належності та допустимості доказів суд вважає за доцільне прийняти як додаткове підтвердження факту існування заборгованості відповідача за надані позивачем автотранспортні послуги зазначеного вище акту звірення розрахунків, оскільки вказаний акт з боку відповідача підписаний його посадовою - керуючим ЛВ ТОВ «Енергосфера»Єздаковим О.І, головним бухгалтером підприємства та скріплений його печаткою.

В акті звірення розрахунків також міститься посилання на виставлені позивачем відповідачеві рахунки –фактури на загальну суму 56874 грн. 66 коп.

Таким чином, обов’язок з оплати наданих позивачем послуг виник у відповідності з умовами пункту 5. 4 договору з моменту отримання відповідачем рахунків –фактур.

Що стосується моменту настання обов’язку сплати послуг, наданих позивачем за межами укладеного сторонами у справі договору, то до даних правовідносин слід застосувати приписи ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає з договору або актів цивільного законодавства.

07.08.2008 на адресу відповідача позивачем було надіслано претензію з вимогою про сплату заборгованості за надані послуги у загальній сумі 56874 грн. 66 коп. (том справи 1, а.с. 24).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору , інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено наявність заборгованості відповідача за надані позивачем послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом у загальній сумі 56874 грн. 66 коп.

З урахуванням викладеного вище позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі з віднесенням судових витрат у справі на відповідача згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Лисичанського відділення товариства з обмеженою відповідальністю «Енергосфера», м. Лисичанськ Луганської області, вул.. Автомобілістів, буд. 41, код 21846617, на користь відкритого акціонерного товариства «Лисичанськвугілля»в особі відокремленого підрозділу «Автобаза» відкритого акціонерного товариства «Лисичаньсквугілля», м. Лисичанськ Луганської області, вул. Войкова, 20, код 26349220, заборгованість у розмірі 56874 грн. 66 коп., витрати зі сплати державного мита у розмірі 568 грн. 75 коп., витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення –08.09.2008.

Суддя                                                                        М.О. Москаленко