ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 1/332-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Першиков Є.В.

суддів: Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги

закритого акціонерного товариства "Юнікон"

на рішення

господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2007р.

у справі

господарського суду

№1/332-07

Дніпропетровської області

за позовом

статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень

до

закритого акціонерного товариства "Юнікон"

про

за участю представників сторін

позивача -

відповідача -

стягнення 9 765,00грн.

пр. Болотова Е.І. –дов. №306 від 02.04.08р.

пр. Васьов Р.О. –дов. №2 від 11.02.08р.

Розпорядженням №02-12.2/166 від 21.05.2008р. у зв'язку із поверненням з відрядження судді Першикова Є.В. та виходом з відпустки судді Ходаківської І.П. змінено склад колегії суддів у справі №1/332-07, справа розглядається колегію суддів у постійному складі: головуючий суддя –Першиков Є.В., судді Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2007 року статутне територіально-галузеве об'єднання "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до закритого акціонерного товариства "Юнікон" про стягнення з відповідача на користь позивача штраф у розмірі 9 765,00грн., відповідно до вимог п.п.118, 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначений в накладній код одержувача вантажу.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2007р. (суддя Рудь І.А.) позовні вимоги задоволено в повному обсязі, стягнуто з відповідача на користь позивача 9 765,00грн. штрафних санкцій, 102,00грн. витрат по сплаті державного мита, 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, посилаючись на те, що позовні вимоги статутного територіально-галузевого об'єднання "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківської дирекції залізничних перевезень є обґрунтованими та правомірними.

В апеляційному порядку справа не переглядалась.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, закрите акціонерне товариство "Юнікон" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилається на неправильне застосування та порушення норм матеріального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2006р. на станцію Лозова Південної залізниці прибув вагон №66172966 з вантажем "прокат чорних металів".

Відповідно до накладної №45515559 відправник вантажу закрите акціонерне товариство "Юнікон", яке є правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Юнікон ЛТД".

Вантаж відправлено зі станції Балівка Придніпровської залізниці.

Як зазначено у накладній, одержувач вантажу приватне підприємство "Ромакс Дон", код одержувача - 2180.

Судом встановлено, що відповідачем до вищезазначеної накладної внесено неправильні відомості щодо одержувача вантажу, а саме: його код, що є порушенням статті 122 Статуту залізниць України.

ПП "Ромакс Дон" на станції Лозова Південної залізниці здійснює разове отримання вантажу, сплачує належні залізниці платежі готівкою без укладання Договору "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги", в зв'язку з чим його код - 2000. Розрахунки за транспортні послуги по зазначеному перевезенню внесені ПП "Ромакс Дон" готівкою по квитанціям ф. ГУ-57 №№АБ055106, 0555107, 055108, 055109.

Між позивачем та ПП "Ромакс Дон" договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги не укладався. Однак, відповідно до п.2.3. Правил розрахунків за перевезення вантажів (зі змінами і доповненнями), безготівкові розрахунки через ТехПД за перевезення вантажу та вантажобагажу між залізницею і відправником (одержувачем, експедитором) здійснюються на підставі договору (додаток 1). З експедитором договір укладається у разі виконання ним функцій відправника (одержувача).

Згідно до вимог пункту 5.5 "Правил оформлення перевізних документів" Правил перевезень вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000р. №644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлене неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно із пунктом 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильно зазначений в накладній код одержувача є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених п.129 Статуту залізниць України.

Відповідно до Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності. Вказаним пунктом Правил визначено перелік підстав для матеріальної відповідальності, у тому числі: "... в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта".

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем складений акт загальної форми (ГУ - 23) від 03.07.2006 р. №519, в якому вказані обставини для складання даного типу акту: вагон прибув на адресу ПП "Ромакс Дон", одержувач по станції Лозова відсутній, код одержувача 2180 - ЗАТ ЛКМЗ, ПП "Ромакс Дон" - код 2000, за залізничні послуги розрахунок готівкою, зазначений акт засвідчив ту обставину що код одержувача ПП "Ромакс Дон" - 2000; крім того, акт підписаний працівниками станції Лозова Південної залізниці.

Нормою п.24 Статуту залізниць України визначена відповідальність вантажовідправника за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній, також вказаною нормою передбачено, що залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначається у накладній.

За приписами п.122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із п.118 цього статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до норм п.43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. Заява про зміну вантажоодержувача подається начальнику станції відправлення з доданням вантажної квитанції. У разі неможливості подання вантажної квитанції відправник подає копію письмового або телеграфного повідомлення на адресу першого вантажоодержувача про таку зміну. Залізниця виконує розпорядження відправника лише у тому випадку, якщо вантаж не видано одержувачу.

Пунктом 8 Правил встановлено, що датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування".

Судом встановлено, що вагон поданий на станційну колію 01.07.2006 р. о 16 год. 20 хв., про що свідчить підписана ПП "Ромакс Дон" відомість плати за користування вагонами (контейнерами) №248454, тобто дата фактичної видачі вантажу по спірному перевезенню - 01.07.2006р., а телеграма зі станції відправлення отримана тільки 03.07.2006 р. об 11 год. 12 хв., фактично вже після закінчення спірного перевезення. Але не зважаючи на те, що фактично вантаж вже був виданий ПП "Ромакс Дон" станція призначення все ж провела всі необхідні дії –повідомила ЗАТ "ЛКМЗ" про вантаж, який прибув, і після отримання інформації від ЗАТ "ЛКМЗ" про те, що це підприємство не має відношення до спірного перевезення, провела всі подальші дії згідно з розпорядженням ПП "Ромакс Дон" - одержувача вантажу.

Згідно із пунктом 2 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457 Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Пунктом 6 Статуту встановлено, що накладна –основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до ч.2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги закритого акціонерного товариства "Юнікон", оскільки судом першої інстанції повно досліджені всі обставини даної справи, їм надана належна правова оцінка та прийнято обґрунтоване та правомірне судове рішення.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу закритого акціонерного товариства "Юнікон" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2007р. у справі №1/332-07 залишити без змін.

Головуючий           Є. Першиков

Судді           Т. Данилова

І. Ходаківська