ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 квітня 2008 р.

№ 36/442

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги дочірнього підприємства фірми "Екотехніка-М", м. Київ,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2008

зі справи № 36/442

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хайлайн Медіа", м. Київ,

до дочірнього підприємства фірми "Екотехніка-М" (далі –Підприємство)

про стягнення 257 754,68 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.01.2008, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2008, позов задоволено частково: з Підприємства стягнуто 87 944,51 грн. боргу, 18 271,25 грн. пені, 3 261,22 грн. інфляційних втрат та 3% річних у сумі 3 277,70 грн., а всього 112 754,68 грн.; у частині стягнення 145 000 грн. боргу провадження у справі припинено.

Підприємство 09.04.2008 звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену постанову апеляційного суду скасувати в повному обсязі та прийняти нове рішення.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 46 ГПК України державне мито сплачується чи стягується в доход державного бюджету України в порядку і розмірі, встановлених законодавством України. Порядок і розмір сплати державного мита в Україні встановлено Декретом Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 № 7-93 “Про державне мито” (далі –Декрет).

Підпунктом “а” пункту 2 статті 3 Декрету ставку державного мита з позовних заяв майнового характеру встановлено в розмірі 1% ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з підпунктом “г” пункту 2 статті 3 Декрету розмір ставки державного мита з касаційних скарг на рішення та постанови складає 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

При поданні даної касаційної скарги Підприємством платіжним дорученням від 09.04.2008 № 1 сплачено державне мито в сумі 439,72 грн., тоді як, вимагаючи скасування постанови апеляційного суду зі справи в повному обсязі, Підприємство, враховуючи загальну суму стягнення (112 754,68 грн.), мало сплатити 563,77 грн. державного мита.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Сплачене Підприємством з касаційної скарги державне мито в сумі 439,72 грн. підлягає поверненню з державного бюджету відповідно до пункту 2 частини першої статті 8 Декрету.

Керуючись статтями 45, 46, пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.03.2008 зі справи № 36/442 до розгляду не приймати та повернути дочірньому підприємству фірмі "Екотехніка-М".

2. Повернути дочірньому підприємству фірмі "Екотехніка-М" державне мито в сумі 439,72 грн. Видачу відповідної довідки доручити господарському суду міста Києва.

Суддя            В.Селіваненко

Суддя            І.Бенедисюк

Суддя                                                                                            Б.Львов