ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008 р.

№
19/7152

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Кривди
Д.С.,

суддів:

Жаботиної
Г.В., Уліцького А.М.

розглянувши
касаційну скаргу

Українсько-югославського
спільного підприємства "Зінмар"

на
постанову

від
18.03.08 Житомирського апеляційного господарського суду

та на
рішення

від
13.12.07

у
справі

№19/7152

господарського
суду

Хмельницької
області

за
позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

до

Українсько-югославського
спільного підприємства "Зінмар"

про

стягнення
22805,43 грн.

за
участю представників сторін

від
позивача:

ОСОБА_2.,
дов.

від
відповідача:

у
засідання не прибули

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від
13.12.07 господарського суду Хмельницької області (суддя Розізнана І.В.), яке
залишено без змін постановою від 16.03.08 Житомирського апеляційного господарського
суду (колегія суддів у складі: Ляхевич A.A. -головуючого, Вечірка І.О.
Зарудяної Л.О.), позов Суб'єкта підприємницької діяльностіОСОБА_1 до
Українсько-югославського спільного підприємства "Зінмар" задоволено в
частині стягнення 18955,50 грн. основного боргу, 3335,68 грн. пені, а в решті
позову відмовлено.

Судові рішення
мотивовані доведеністю обсягу виконаних та прийнятих робіт, їх вартості
окремими актами форми КБ-2в та довідкою форми КБ-3, які підписані підрядником
(позивачем) та замовником (відповідачем), на суму 18955,50 грн. основного боргу, а
також встановленням обствин несвоєчасної оплати виконаних робіт.

Ухвалою
від 21.05.08 Вищий господарський суд України порушив касаційне провадження за
касаційною скаргою відповідача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і
постанови та направлення справи на новий розгляді до суду першої інстанції.

Касаційна
скарга мотивована неповним встановленням суттєвих обставин у справі,
недоведеністю позивачем здачі виконаних робіт і документації на їх виконання у
повному обсязі.

Заслухавши
суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали
справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено
судами першої та апеляційної інстанцій, між сторонами у справі укладено договір
підряду від 15.05.06, згідно з яким позивач зобов'язався виконати роботи з
прокладення систем водопостачання, опалення, каналізації Свято-Преображенського
жіночого монастиря в с. Головчинці Хмельницької області згідно з проектно-кошторисною
документацією.

Відповідно до
п. 2.1 договору вартість робіт, що доручені для виконання позивачу,
визначається кошторисною вартістю робіт та матеріалів і складає 225838 гривень.

Пунктами 6.1,
6.2 договору передбачено, що здача-приймання виконаних робіт здійснюється
сторонами за довідкою форми ф-3 та КБ-2в протягом 5 днів з моменту повідомлення
відповідача про готовність предмету підряду до приймання; за 5 днів до
підписання довідки про вартість виконаних робіт позивач зобов'язаний передати
відповідачу виконавчу документацію.

Згідно з п.п.
5.2, 5.3 договору оплата фактично виконаних робіт здійснюється відповідачем
впродовж 10 банківських днів після їх прийняття та підписання акту виконаних
робіт КБ-2в та довідки 3-КБ; протягом 10 днів з моменту підписання довідки
форми №3 замовник перераховує підряднику платежі за виконані роботи.

Судами
встановлено, що позивачем виконані відповідні роботи, а відповідач прийняв їх
станом на 31.01.07 на загальну суму 135959,10 грн. Також сторони 01.03.07 провели
звірку взаємних розрахунків, відповідно до якої борг відповідача перед
позивачем становить 38955,50 грн. Відповідачем проведено часткове погашення
заборгованості на суму 20000 грн. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань
позивач нарахував пеню в сумі 3849,43 грн.

При розгляді
справи судами першої та апеляційної інстанцій відповідач не довів обставин
невиконання позивачем робіт, зазначених у актах приймання-передачі виконаних
будівельних робіт, які визнані судами належними доказами, а також не спростував
правомірність вимог позивача щодо наявності заборгованості. Крім того, умовами
договору не визначено причинний зв'язок між зобов'язанням оплати виконаних
робіт лише після передачі документації. З огляду на таке судова колегія дійшла
висновку про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій до
встановлених обставин вимог ст.ст.
837, 853, 854 ЦК України та ст.ст. 317, 321 ГК України. Звертаючись з
касаційною скаргою, касатор висновки судів першої та апеляційної інстанцій не
спростував.

Зважаючи
на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування постанови суду
апеляційної інстанції за задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 108, 1115,
1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.
Касаційну скаргу залишити без задоволення.

2.
Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 18.03.08 у справі
№19/7152 залишити без змін.

3.
Дію п. 3 ухвали Вищого господарського суду України від 21.05.08 у справі
№19/7152 припинити.

Головуючий
Д.Кривда

Судді
Г.Жаботина

А.Уліцький