ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.08                                                                                           Справа№ 28/104 А

За позовом: Державного підприємства„Львівприлад”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2008 року №/0/4714

Суддя Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м.Львів, вул.Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Лоїш М.І. - представник

Від відповідача: Палій М.В. –старший державний податковий інспектор

Позов заявлено Державним підприємством „Львівприлад” до Державної податкової інспекції у м. Львові про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2008 року №/0/4714.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві, просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 07.03.2008 року №/0/4714, яким ДП “Львівприлад” зобов’язано сплатити штраф у сумі 6224 грн 50 коп за платежем податок на додану вартість.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, які навів у поданому суду письмовому поясненні на позовну заяву, можливості щодо примирення не вбачає.

Постанову у повному обсязі складено 20.05.2008 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

ДПІ у м. Львові проведено перевірку ДП „Львівприлад” на предмет дотримання вимог п.п 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за період грудень 2002 року.

За результатами перевірки складено акт перевірки №5/15-2/05796593 від 29.02.2008 року.

Відповідно до зазначеного Акту перевірки ДПІ у м. Львові прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.03.2008 року №/0/4714, згідно якого на підставі пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за затримку на 123 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов‘язання в розмірі 12449,00 грн ДП „Львівприлад” зобов‘язано сплатити штраф у розмірі 50% у сумі 6224 грн 50 коп за платежем податок на додану вартість.

Як вбачається із розрахунку штрафних санкцій, узгоджене податкове зобов’язання в сумі 12449 грн виникло на підставі поданої позивачем декларації за грудень 2002 року (подана в ДПІ 20.01.2003 року), дата проведення нарахування по картці особового рахунку - 30.01.2003 року, дата початку нарахування фін. санкцій –31.01.2003 року, дата закінчення нарахування фінансових санкцій –02.06.2003 року, сума сплати - 12449 грн.

При винесенні постанови суд виходив з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, у 2003 році господарський суд Львівської області двічі порушував провадження у справі про банкрутство Державного підприємства „Львівприлад”.

Ухвалою суду від 02.06.2003 року було порушено провадження у справі № 6/165-4/122 про банкрутство державного підприємства “Львівприлад” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.09.2003 року по згаданій справі провадження у справі про банкрутство Державного підприємства “Львівприлад” припинено.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.09.2003 року порушено провадження у справі № 6/246-4/191 про банкрутство Державного підприємства “Львівприлад” та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ДП “Львівприлад” опубліковане 03 жовтня 2003 року в газеті “Голос України”.

ДПІ у м. Львові подано суду заяву про визнання кредитором на суму податкового боргу ДП “Львівприлад” 2 896 816,26 грн. Дана сума включена в реєстр вимог кредиторів державного підприємства “Львівприлад”, який затверджено ухвалою господарського суду Львівської області від 09.02.2004 року по справі № 6/246-4/191. В п. 2 названої ухвали зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів ДП “Львівприлад”, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі - не розглядаються і вважаються погашеними.

Ухвалою від 03.03.2004 року по справі № 6/246-4/191 господарським судом Львівської області було введено судову процедуру санації Державного підприємства “Львівприлад” та призначено керуючого санацією боржника - ДП „Львівприлад”. Ухвалою від 23.12.2005 року по справі № 2/246- 4/191 господарським судом було затверджено звіт керуючого санацією ДП “Львівприлад”, провадження у справі про банкрутство ДП “Львівприлад” припинено.

Відповідно до п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” визначено, що з

моменту прийняття ухвали судом про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок сплати податкового зобов'язання або погашення податкового боргу такого платника податків, зазначених у заяві, яка подається до суду, визначається згідно з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", без застосування норм цього Закону.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 5, 11, 12, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов’язань та зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію - про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов’язкових платежів). Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство. Після опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство в офіційному друкованому органі всі конкурсні кредитори, вимоги яких виникли до дати порушення провадження у справі про банкрутство боржника, незалежно від настання строку виконання зобов’язань, повинні подавати заяви з грошовими вимогами до боржника. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Отже, з урахуванням викладених вимог закону та фактичних обставин справи відповідач, як кредитор у справі про банкрутство ДП “Львівприлад”, в силу закону зобов’язаний був впродовж тридцяти днів, починаючи з 03 жовтня 2003 року (дати опублікування оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство державного підприємства “Львівприлад”) подати до суду заяву з вимогами до боржника, що виникли до дати порушення справи про банкрутство. В тому числі відповідач мав всі законні підстави і можливості для визначення суми податкового боргу з урахуванням суми податкового зобов’язання та штрафних санкцій. Однак, в загальну суму 2 896 816,26 грн. кредиторських вимог, заявлених ДПІ у м. Львові у провадженні справи про банкрутство ДП “Львівприлад”, увійшла сума податку на додану вартість, яка й була погашена в провадженні справи про банкрутство ДП “Львівприлад” у судовій процедурі санації боржника.

В заявлені кредиторські вимоги не увійшла сума 6224 грн 50 коп штрафу за несплату узгодженої суми податкового зобов’язання за платежем податок на додану вартість.

В силу приписів ст. ст. 1, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” ця сума вважається погашеною, про що зазначено судом в ухвалі господарського суду Львівської області від 09.02.2004 року по справі № 6/246-4/191, якою затверджено реєстр вимог кредиторів Державного підприємства “Львівприлад”.

Слід також зазначити, що ч.5 ст. 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” в редакції Закону від 10 січня 2002 року N 2922-III було встановлено, що після закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів у зв'язку з закінченням або достроковим припиненням процедури санації або ліквідаційної процедури чи затвердження арбітражним судом мирової угоди неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які боржник зобов'язаний був сплатити кредиторам за грошовими зобов'язаннями та зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), можуть бути заявлені до сплати в розмірах, які існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом.

Проте чинна стаття 12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (в редакції Закону № 3088-ІІІ від 07.03.2002 року) такого права кредиторам не надає. І це додатково підтверджує логіку законодавця, спрямовану на оздоровлення фінансово-господарського становища боржника, а також погашення вимог кредиторів, що в силу положень ст.1 закону Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” означає задоволення вимог кредиторів чи досягнення згоди про їх припинення чи погашення їх відповідно цього закону.

Таким чином, суд вважає неправомірним визначення податковим органом позивачу спірним податковим повідомленням-рішенням від 07.03.2008 року №/0/4714 суми штрафу в розмірі 6224 грн 50 коп., оскільки дана сума штрафу вважається погашеною відповідно до Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та відповідно до ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів у справі № 6/246-4/191.

Згідно із ч. 2 ст. 162 КАС України, суд вправі постановою визнати протиправним рішення суб’єкта владних повноважень чи окремі його положення, дії чи бездіяльність і скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення. Суд також може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод чи інтересів суб’єкта у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про задоволення позову і визнає протиправним та скасовує податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові від 07.03.2008 року №/0/4714.

Судові витрати у вигляді 3 грн. 40 коп. судового збору присуджуються з Державного бюджету України на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71, 86, 87, 94, 98, 158, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задоволити повністю.

2.          Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові від 07.03.2008 року №/0/4714.

3.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Державного підприємства “Львівприлад” (79026, м.Львів, вул. Стрийська, 48, ідентифікаційний код 05796593) 3 грн 40 коп - судового збору.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя