Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" вересня 2008 р. Справа № 29/199-08

Колегія суддів у складі:

головуючого судді Івакіної В.О., судді Сіверіна В.І., судді Камишевої Л.В.

при секретарі –Гарбузовій Н.Ю.

за участю представників:

прокурора –Горгуль Н.В., посвідчення № 33 від 06.03.2008 року

1-го позивача –Ярещенко О.В., за дорученням №08-11/4077/2-07 від 10.12.2007 року

2-го позивача –не з’явився

1-го відповідача –Логвин Т.Л., за дорученням № 192 від 28.02.2008 року

2-го відповідача –Дегтяр В.М., за дорученням № 16-Д від 14.03.2008 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційне подання прокурора міста Харкова (вх.№1642 Х/1-06)на рішення господарського суду Харківської області від 20.06.2008 року у справі №29/199-08

за позовом прокурора міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Харківської обласної державної адміністрації, м. Харків

до 1. Акціонерного товариства " Житлобуд - 2", м. Харків

2. Державного підприємства "Укрспецзем" в особі Харківської обласної філії

про визнання недійсними протоколу земельного аукціону та правочину,

встановила:

Прокурор міста Харкова звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Харківської обласної державної адміністрації до Акціонерного товариства “Житлобуд-2” та Державного підприємства "Укрспецзем" в особі Харківської обласної філії, в якій просить визнати недійсним протокол земельного аукціону від 29 лютого 2008 року про визнання Акціонерне товариство “Житлобуд-2” переможцем за лотом №11 - земельна ділянка площею 1,4275 га для продажу права оренди, яка знаходиться за адресою: м. Харків, проїзд Садовий, в Комінтернівському районі м. Харкова. Також просить визнати недійсним правочин у формі договору купівлі-продажу від 05 березня 2008 року права оренди земельної ділянки, площею 1,4275 га, розташованої за адресою: м. Харків, проїзд Садовий, кадастровий номер :06:002:0040.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року (суддя Тихий П.В.) в позові відмовлено.

Прокурор м. Харкова не погодився з вказаним рішення та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційним поданням, в якому просить рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. Прокурор вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.ст. 203, 215, 227 Цивільного кодексу України, ст. 137 Земельного кодексу України, ст.9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», ст. 43 Господарського процесуального кодексу України. Вказує на те, що проведення земельних торгів повинна була здійснювати юридична особа, яка має дозвіл (ліцензію) на проведення земельних торгів, на підставі договору з відповідним органом державної влади чи органом місцевого самоврядування, чи державним органом приватизації, чи центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Організатор земельних торгів повинен мати ліцензію на проведення земельних торгів, проте ні ДП “Укрспецзем”, ні його Харківська обласна філія даного документу не мають, у зв’язку з чим просить визнати протокол земельного аукціону від 29.02.2008 року недійсним.

1-й позивач не підтримав апеляційне подання прокурора, просить в його задоволенні відмовити, а рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року залишити без змін. Вказує на те, що Конституція України, Закон України «Про місцеві державні адміністрації», Земельний кодекс України не передбачають будь-яких повноважень обласної державної адміністрації стосовно розпорядження землями комунальної власності та не надає повноважень щодо втручання органів державної адміністрації в діяльність місцевого самоврядування по розпорядженню землями комунальної власності. Харківська обласна державна адміністрація не була учасником земельного аукціону від 29 лютого 2008 року, в зв'язку з чим її права щодо земельних ділянок не було порушено. Зазначене свідчить про відсутність порушення охоронюваних прав та інтересів Харківської обласної державної адміністрації при підготовці та проведенню земельного аукціону. Будь-які судові рішення, що спростовують дані твердження, відсутні.

2-й позивач у відзиві на апеляційне подання зазначив, що підтримує вимоги прокурора, просить рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

1-й відповідач у відзиві на апеляційне подання зазначив, що воно не підлягає задоволенню з тих підстав, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з’ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. На цій підставі просить рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року залишити без змін, а апеляційне подання прокурора без задоволення. Вказує на те, що відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, в т.ч. п.12 перехідних положень, Харківська міська рада при укладенні вищезазначеного договору діяла у межах своєї компетенції, оскільки має повноваження по розпорядженню землями у межах міста та повноваження по визначенню порядку та умов передачі землі у власність, користування, у тому числі на умовах оренди.

2-й відповідач також заперечує проти апеляційного подання прокурора просить залишити його без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року залишити без змін. Вказує на те, що протокол земельного аукціону, на який є посилання у позові, в матеріалах, наданих прокуратурою до суду, відсутній, тобто є незрозумілим, з яких підстав прокуратура дійшла висновку про вчинення правочину саме ХОФ ДП «Укрспецзем».До позовної заяви додано лише витяг із зазначеного протоколу, завірений печаткою ХОФ ДП «Укрспецзем». Також зазначає, що законодавство України на час виникнення спірних правовідносин не надавало можливості суб»єктам підприємницької діяльності отримати зазначений дозвіл (ліцензію) у зв»язку з відсутністю органу ліцензування та ліцензійних умов. Положення Земельного кодексу України, що передбачають необхідність наявності дозволу (ліцензії) без визначення органу, що видає ліцензії, переліку документів, необхідних для її отримання, та ліцензійних умов провадження такої діяльності у відповідності до вимог статті 19 Конституції України та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», не можуть бути застосовані.

2-й позивач у судове засідання не з’явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотнє повідомлення про вручення ухвали суду. У відзиві на апеляційне подання просить розглядати справу без участі його представника. Враховуючи, що 2-й позивач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційне подання відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши прокурора та представників сторін, дослідивши викладені в апеляційному поданні доводи, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 11 сесії Харківської міської ради 5 скликання №19/07 від 21.02.2007 року “Про запровадження конкурентних засад набуття права на земельні ділянки у м. Харкові” затверджено “Тимчасове положення про порядок продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення та права їх оренди на конкурентних засадах” ( а.с.29).

Пунктом 2 рішення Харківської міської ради 11 сесії 5 скликання від 21.02.2007 року № 19/07 “Про запровадження конкурентних засад набуття права на земельні ділянки у місті Харкові” визначено організатором земельних торгів Департамент містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради. Відповідно до п. 3 вказаного рішення Департаменту, як організатору земельних торгів, було доручено визначити на конкурсних засадах спеціалізовану організацію (суб'єкта господарювання) для проведення земельних торгів та укласти з нею відповідну угоду.

На підставі зазначеного рішення 26 квітня 2007 року між Департаментом містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради та Харківською обласною філією ДП “Укрспецзем” укладено договір про організацію проведення земельних торгів та додаткову угоду № 1 від 10 червня 2007 року про розмір винагороди за проведення земельних торгів ( а.с.26-28).

Рішенням 16 сесії Харківської міської ради 5 скликання № 246/07 від 21 листопада 2007 року затверджено перелік земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, надано дозволи на розробку проекту відведення земельних ділянок, визначених у додатках до цього рішення, у п.1 якого зазначена земельна ділянка площею орієнтовно 1,9550 по проїзду Садовому для будівництва та експлуатації житлового комплексу з влаштуванням площинних спортивних споруд з комплексним благоустроєм ( а.с.26).

З ксерокопії витягу з протоколу земельного аукціону від 29 лютого 2008 року за лотом № 11 вбачається, що переможцем аукціону визнано АТ «Житлобуд-2»

( а.с.19).

Прокурор вважає, що протокол земельного аукціону від 29 лютого 2008 року за лотом № 11 підлягає визнанню недійсним, як правочин, на підставі ст. ст. 203, 215, 216, 227 ЦК України, оскільки вчинений 2-м відповідачем без відповідного дозволу (ліцензії) всупереч вимогам ч. З ст. 137 Земельного Кодексу України та п. 58 ст. 9 Закону України ''Про ліцензування певних видів господарської діяльності".

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок не відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У п. п. 4.20. "Тимчасового положення про порядок продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення та права їх оренди на конкурентних засадах у м. Харкові" зазначено, що в протокол заносяться такі відомості: номер і назва земельного лоту; стартова та продажна ціна; пропозиції учасників аукціону; відомості про покупця, який запропонував у ході земельного аукціону найвищу ціну (переможець аукціону); номери рахунків, на які покупець повинен внести кошти за придбаний земельний лот. У разі потреби до протоколу може бути внесена інша необхідна інформація. Протокол підписується ліцитатором, переможцем земельного аукціону представником Організатора в день проведення аукціону. Протокол складається у 3-х примірниках: один - для переможця, другий - для Організатора земельних торгів, третій - Оператору, який проводить аукціон.

Таким чином, відповідно до наведеного Тимчасового положення, протокол ведеться під час аукціону та до нього заносяться відомості, що відображують хід ведення аукціону та його результати. Протокол аукціону лише фіксує певні події, що відбуваються під час проведення аукціону, та не є домовленістю сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення їх цивільних прав та обов'язків.

З тексту протоколу земельного аукціону за лотом № 11 від 29.02.2008 року вбачається, що протокол не є документом, який спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків двох або більше сторін, а є документом, який лише підтверджує проведення за замовленням Харківської міської ради за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 7 29.02.2008 року земельного аукціону за лотом № 11 та в якому зазначені такі відомості щодо порядку проведення цього аукціону як: місто, час проведення аукціону, найменування та характеристика лоту (земельної ділянки), що був виставлений на аукціон, перелік присутніх на процедурі проведення аукціону осіб, перелік учасників земельного аукціону, перелік пропозицій, які були зроблені учасниками земельного аукціону, зазначення особи, що стала переможцем за результатами проведення цього аукціону.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що протокол не містить в собі обов'язкових ознак правочину, що наведені у ст. 202 Цивільного кодексу України, та відповідно - не є правочином у розумінні цієї статті, у зв'язку із чим до нього не можуть бути застосовані положення статей 203, 215, 227 Цивільного кодексу України щодо недійсності правочину.

Крім того, слід зазначити, що способи захисту прав, встановлені ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, не передбачають такого способу захисту прав і інтересів як визнання недійсним протоколу аукціону.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовна вимога прокурора про визнання протоколу земельного аукціону від 29.02.2008 р. за лотом № 11 недійсним як правочину на підставі ст. ст. 203, 215, 216, 227 ЦК України є необгрунтованою нормами чинного законодавства, у зв’язку з чим задоволенню не підлягає.

Що стосується посилання прокурора на те, що 2-й відповідач не міг здійснювати діяльність з проведення земельних торгів до одержання відповідної ліцензії через відсутність визначення порядку отримання такої ліцензії під час проведення земельного аукціону 29 лютого 2008 року колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 статті 14 ГК України передбачено, що правові засади ліцензування, патентування певних видів господарської діяльності та квотування визначаються виходячи з конституційного права кожного на здійснення підприємницької діяльності, не забороненої законом, а також принципів господарювання, встановлених у статті 6 цього Кодексу, зокрема, свободи підприємницької діяльності у межах, визначених законом.

Відповідно до частин 11, 12 ст. 10 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" у разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності суб'єкт господарювання, який здійснює цей вид господарської діяльності, зобов'язаний подати протягом ЗО робочих днів з дня визначення органу ліцензування заяву та відповідні документи, передбачені цією статтею, для отримання ліцензії на провадження цього виду господарської діяльності. Ліцензія в цьому випадку видається в порядку, визначеному цим Законом. Відсутність ліцензійних умов на провадження певного виду господарської діяльності, щодо якого запроваджується ліцензування, не є підставою для відмови у видачі ліцензії.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" орган ліцензування є органом виконавчої влади, що визначений Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 р. № 1698 “Про затвердження переліку органів ліцензування” було затверджено Перелік органів ліцензування.

Відповідно до п. 58 ст. 9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” проведення земельних торгів є видом господарської діяльності, який підлягає обов'язковому ліцензуванню. Особливість проведення земельних торгів на підставі ліцензії та визначення органу який надає таку ліцензію - Держкомзем, не було визначено п. 11 Постанови Кабінету Міністрів від 14 листопада 2000 року № 1698 “Про затвердження переліку органів ліцензування”.

22 лютого 2008 року до п. 11 вказаної постанови Постановою Кабінету Міністрів за № 90 були внесені зміни, яким графу видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню було викладено у наступній редакції: „проведення робіт із землеустрою, землеоціночних робіт та земельних торгів”. Зазначені зміни до постанови набрали чинності 11 березня 2008 року після публікації в офіційних виданнях, а земельні торги в місті Харкові відбулися 29 лютого 2008 року.

Відповідно до ст. З Указу Президента України «Про порядок оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності»№ 503/97 від 10.06.1997 року, громадяни, державні органи, підприємства, установи, організації під час здійснення своїх прав і обов'язків повинні застосовувати закони України, інші акти Верховної Ради України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, опубліковані в офіційних друкованих виданнях або одержані у встановленому порядку від органу, який їх видав.

Постанову Кабінету Міністрів України № 90 від 22 лютого 2008 року опубліковано у Офіційному віснику України 11 березня 2008 року, тобто на час проведення земельного аукціону 29 лютого 2008 року за лотом № 11 орган ліцензування проведення земельних торгів не був відомий 2-му відповідачу, що відповідно до частин 11, 12 ст. 10 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" виключало можливість отримання 2-м відповідачем ліцензії на проведення земельних торгів.

Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", до повноважень спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування відноситься здійснення нагляду за додержанням органами ліцензування та ліцензіатами законодавства у сфері ліцензування та надання роз'яснень щодо його застосування. Таким органом є Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва (Держкомпідприємництво) на підставі Положення про Державний комітет України з питань регуляторної політики та підприємництва, затвердженого Указом Президента України № 721/2000 від 25.05.2000 року

1-й позивач та відповідачі вважають, що Листи № 2006 від 04.04.2003 року та № 5661 від 01.08.2007 року, видані Держкомпідприємництвом в межах повноважень, визначених абзацом 6 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", поширюються на всіх суб'єктів господарювання, що здійснюють господарську діяльність, яка підлягає ліцензуванню, в тому числі і на 2-го відповідача, у зв’язку з чим висновки прокурора про порушення 2-м відповідачем законодавства з питань ліцензування при проведенні земельного аукціону від 29.02.2008 р. за лотом № 11 є необгрунтованими.

Що стосується позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення № 6/08 від 05 березня 2008 року колегією суддів встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.2008 р. між Харківською міською радою (продавець) та АТ «ЖИТЛОБУД-2»(покупець) укладено Договір купівлі-продажу прав оренди земельної ділянки площею 1,4275 га, розташованої за адресою: м.Харків, проїзд Садовий (а.с.16-18).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору Харківська міська рада на підставі Тимчасового положення про порядок продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення та права їх оренди на конкурентних засадах у м. Харкові, затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 21.02.2007 р. № 19/07 “Про запровадження конкурентних засад права на земельні ділянки у м. Харкові”, протоколу земельного аукціону за лотом № 11 від 29.02.2008 р. та відповідно до чинного законодавства України, зобов'язується передати АТ «ЖИТЛОБУД-2»право оренди земельної ділянки, а АТ «ЖИТЛОБУД-2»зобов'язується прийняти це право та оплатити його вартість.

Як уже було зазначено в цій постанові, відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вичиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 227 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

У ст. 142 Конституції України зазначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що с власністю територіальної громади.

Згідно з п.34 ст.26 та ч.І ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»вирішення питання щодо регулювання земельних відносин, відповідно до закону, вирішуються виключно на пленарних засіданнях міської ради, яка в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.83 Земельного кодексу України всі землі в межах відповідних населених пунктів є комунальною власністю.

Ст. 143 Конституції України, ст. 12 перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»передбачено, що повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів відносяться до компетенції сільських, селищних, міських рад.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що Харківська міська рада є суб'єктом владних повноважень щодо укладання спірного договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що Харківська міська рада ініціювала укладання договору купівлі - продажу земельної ділянки на умовах, які передбачені договором, а 1-й відповідач погодився з умовами даного договору, про що свідчать їх підписи на договорі, засвідчені печатками сторін.

Позовна вимога прокурора про визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки грунтується виключно на висновку про недійсність протоколу земельного аукціону від 29 лютого 2008 року за лотом № 11 та є по суті вимогою похідного характеру від вимоги про визнання недійсним протоколу земельного аукціону від 29 лютого 2008 року за лотом № 11.

Враховуючи, що з матеріалів справи не вбачається підстав для визнання недійсним договору купівлі продажу-земельної ділянки з підстав, вказаних прокурором, колегія суддів вважає, що господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідачами не були порушені права або охоронювані законом інтереси Харківської міської ради та Харківської обласної державної адміністрації.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що позовна вимога прокурора щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року прийняте з дотримання норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні, у зв»язку з чим апеляційне подання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

постановила:

В задоволенні апеляційного подання прокурора відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 20 червня 2008 року у справі № 29/199-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

суддя Сіверін В.І.

суддя Камишева Л.М.

Повний текст постанови підписаний 19 вересня 2008 року