ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2008 Справа № 32/49-08

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідача)

суддів: Виноградник О.М., Пруднікова В.В.

при секретарі судового засідання: Лозовському К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - Бордунова І.О., довіреність № 000104 від 01.04.08;

від відповідача - Клименко С.А., адвокат, довіреність № 04 від 02.06.08;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2008р. у справі № 32/49-08

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “ЕГО”, м.Київ

до відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема”, м.Дніпропетровськ

про стягнення 86796,0 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2008 року (суддя Васильєв О.Ю.) позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 86796,0 грн. неустойки за прострочку поставки продукції по договору № 44 від 19.04.2007 року.

Рішення господарського суду вмотивовано неналежним виконанням постачальником (відповідачем) умов договору щодо строків поставки дешламаторів, що є підставою для застосування штрафних санкцій, обумовлених пунктом 8.1 договору від 19.04.2007 року.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права. Скаржник зазначає, що при поставленні рішення суд повинен був застосувати норми Господарського кодексу України. Пунктом 3.1 договору встановлено, що поставка здійснюється на умовах EXW склад відповідача, що передбачає, що обов”язок завантаження і перевезення дешломаторів або пошук завантажника і перевізника покладений на позивача. В порушення умов пункту 3.1 договору з урахуванням правил “Інкотермс” позивач протягом дії договору не надав транспортні засоби для завантаження і перевезення, у зв”язку з чим відповідач був змушений власними засобами у міру можливості завантажувати продукцію та перевозити її до місця експлуатації своїм транспортом. Скаржник зазначає, що його вина у прострочки поставки продукції відсутня, тому він не може нести відповідальність за порушення зобов”язання.

Відповідач просить рішення скасувати, в позові відмовити.

Відповідач заявою від 19.08.2008 року доповнив апеляційну скаргу. Зазначає, що в порушення пункту 3.2 договору позивач не надав письмову заявку відповідачу, свої зобов”язання щодо оплати решти вартості продукції позивач виконав з простроченням 15 днів.

Заявою від 08.09.2008 року скаржник просить зменшити розмір штрафних санкцій до 40000 грн.

08.09.2008 року сторони звернулося до апеляційного господарського суду із спільним клопотанням про зменшення розміру штрафних санкцій до 40000 грн., пояснюючи тим, що реальний розмір пені порівняно із збитками позивача, понесених їм в зв”язку з простроченням поставки дешламаторів значно великий.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

19.04.2007 року сторони уклали договір № 44, згідно якого продавець –відкрите акціонерне товариство “Дніпроважпапірмаш ім. Артема” зобов”язався передати у власність покупця - товариства з обмеженою відповідальністю “ЕГО”, дешламатор магнітний МД-9 з гідростатичним розвантажуванням та дешламатор МД-9 з центральним розвантажуванням на загальну суму 576000 грн.

Пунктом 3.1, 3.2 договору встановлено, що поставка товару здійснюється на умовах ЕХW склад відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема” з моменту отримання 50% передплати на розрахунковий рахунок продавця.

Решта 50% вартості товару оплачується по факту підписання акту прийому-передачі на складі продавця з відстрочкою платежу до 3 банківських днів.

Платіжним дорученням № 74 від 08.06.2007 року позивач здійснив попередню оплату в сумі 288000 грн., що становить 50% від вартості 2-х дешламаторів (а.с. 20). Таким чином поставку дешламаторів відповідач повинен був здійснити до 07.09.2007 року. Матеріали справи свідчать, що відповідач поставив дешламатор магнітний МД-9 з центральним розвантажуванням 10.10.2007 року, що підтверджується накладною № 421 від 10.10.2007 року та актом прийому-передачі. Дешламатор МД-9 з підростаючим розвантаженням поставлений 15.11.2007 року, що підтверджується накладною № 467.

Таким чином відповідачем допущена прострочка виконання зобов”язань за договором № 44 від 19.04.2007 року.

Відповідно до пункту 8.1 договору у випадку прострочення поставки товару проти строків обумовлених в договорі, продавець сплачує неустойку в розмірі 0,3% від суми недопоставленого товару за кожний день прострочення.

Позивач заявив про стягнення неустойки за прострочку поставки дешламатора МД-9 з центральним розвантажуванням за період з 07.09.2007 року по 09.10.2007 року в сумі 26496 грн. та прострочку поставки дешламатора МД-9 з гідростатичним розвантаженням за період з 07.09.2007 року по 14.11.2007 року в сумі 60300 грн. Загальний розмір неустойки становить 86796 грн.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов”язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач допустив прострочку виконання зобов”язання щодо поставки позивачу продукції в строки обумовлені договором № 44.

Відповідно до статі 611 Цивільного кодексу України правовим наслідком порушення зобов”язань є сплата неустойки.

Діюче законодавство встановлює, що підставою відповідальності за порушення зобов”язання є вина особи, яка порушила зобов”язання.

В той же час цивільне законодавство містить такі поняття як “Прострочення кредитора”. Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов”язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов”язку (стаття 613 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 616 Цивільного кодексу України якщо порушення зобов”язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Як зазначалося вище, згідно договору № 44 від 19.04.2007 року поставка товару здійснюється на умовах ЕХW склад відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема”.

Відповідно до “Інкотермс” офіційних Правил тлумачення торговельних термінів “Міжнародної торгової палати” у редакції 2000 року термін ЕХW ЕХ Works (...named place), франко-завод (...назва місця) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов”язання щодо поставки, в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці без здійснення митного очищення товару для експорту та завантаження його на будь-який приймаючий транспортний засіб.

Таким чином цей термін покладає мінімальні обов”язки на продавця, а покупець несе всі витрати і ризики у зв”язку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення. Однак якщо сторони бажають покласти на продавця обов”язки щодо завантаження товару в місці відправлення та всі ризики й витрати такого вантаження, це має бути чітко обумовлено шляхом включення відповідного застереження до договору купівлі-продажу.

В договорі не обумовлено обов”язок відповідача завантажувати дешламатори та переводити їх до будь-якого місця призначення.

Отже, продавець повинен в даному випадку забезпечити покупцю доступ до складу, а завантаження та переведення вантажу покладається на останнього.

Матеріали справи свідчать, що завантаження, перевезення вантажу здійснював відповідач своїм автотранспортом.

Докази того, що позивач приймав заходи по вивезенню вантажу він не представив, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин не виключається вина позивача в прострочці поставки продукції.

Відтак суд має право зменшити розмір неустойки, яка стягується з відповідача.

Враховуючи зазначене та спільне клопотання сторін, судова колегія вважає можливим зменшити розмір неустойки до 40000 грн.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2008 року підлягає зміні.

Керуючись статтями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема” задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.06.2008 року по справі № 32/49-08 змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства “Дніпроважпапірмаш ім. Артема” (49034, м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 98, п/р № 4052 в Індустріальному відділенні ЗАТ КБ “Приватбанк” на користь товариства з обмеженою відповідальністю “ЕГО” (04176, м. Київ, вул. Електриків, 28, п/р № 2000 в Центральному відділенні ЗАТ “Донгорбанк” м. Києва, МФО 334970, код ЕДРПОУ 32773533) 40000,0 грн. неустойки, 400,0 грн. витрат на сплату державного мита, 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В решті позову відмовити.

Господарському суду припинити стягнення за виданим 03.07.2008 наказом згідно статті 122 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя О.В.Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя В.В.Прудніков