ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.08                                                                                 Справа № 13/91.

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснодонської філії м. Краснодон Луганська області.

до обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода» м. Луганськ

про стягнення 59132 грн. 11 коп.

Суддя

Яресько Б.В.

За участю:

Секретар судового засідання Чорна І.М.

Від позивача

Піганова Н.А. дов. № 52 від 01.01.08 р.

Від відповідача

Осадча О.С. дов. № 254 від 05.05.08 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за активну електроенергію в сумі 55176 грн. 82 коп., пені 3885 грн. 93 коп., 3 % річних –69 грн. 36 коп.

У судовому засіданні 19.06.2008 р. позивач повідомив, що відповідач сплатив борг за активну електроенергію і станом на 19.06.2008 р. заборгованість складає 3885 грн. 93 коп.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що зобов’язання з сплати спірної заборгованості 30.04.2008 р. були передані іншій особі за згодою позивача.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правової норми, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами по справі договору № 260КС від 26.01.2004 р. позивач в квітні 2008 р. поставив відповідачу активну електричну енергію на суму 55176 грн. 82 коп.

Згідно порядку розрахунків, який є додатком № 12 до договору кінцевий розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється в 10-ти денний термін з дня їх отримання.

30 квітня 2008 р. між сторонами по справі та ДП «Луганськвугілля»був укладений договір переводу боргу № 39 за яким відповідач передав ДП «Луганськвугілля»зобов’язання по сплаті за спожиту активну електричну енергію в квітні 2008 р. за договором № 260КС від 01.01.2004 р.

Позивач 27.05.2008 р. звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача боргу за активну електроенергію в сумі 55176 грн. 82 коп., пені 3885 грн. 93 коп., 3 % річних –69 грн. 36 коп. нарахованих за період з 17.05.2008 р. по 31.05.08 р.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що новий боржник сплатив за активну електричну енергію 19.05.2008 р.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що його зобов’язання з сплати активної електричної енергії спожитої в квітні 2008 р. були припиненні в зв’язку з передачею їх новому боржнику 30 квітня 2008 р. до виникнення прострочення зобов’язання.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до договору переведення боргу від 30.04.2008 р. № 39 зобов’язання з сплати електричної енергії спожитої відповідачем в квітні 2008 р. перейшли до іншої особи –державного підприємства «Луганськвугілля».

Таким чином, відповідач не допустив прострочення виконання грошового зобов’язання по оплаті активної електричної енергії спожитої в квітні 2008 р. в зв’язку з чим в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Позивачем при подачі позову державне мито сплачено в сумі 601 грн. 32 коп. (платіжне доручення від 21.05.08. №2151).

Згідно з п. 1 ст. 8. Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»сплачене державне мито підлягає частковому поверненню у разі внесення мита в більшому розмірі, ніж передбачено чиним законодавством.

У відповідності з вимогами ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” зі змінами, внесеними Законом України “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005 № 2505-IV, який набрав чинності 01.04.2005 –розмір державного мита по майновим спорам становить 1% від ціни позову, але не менш 6 та не більш 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менш 102 грн. та не більш 25500 грн.

Ціна позову складає 59132 грн.11 коп., тому державне мито слід було сплатити в сумі 591 грн. 32 коп.

З огляду на вищенаведене, позивачу слід повернути 10грн. зайве сплаченого державного мита.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснодонської філії м. Краснодон Луганська області до обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода»м. Луганськ про стягнення 59132 грн. 11 коп. відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

3. Повернути з державного бюджету України товариству з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»в особі Краснодонської філії м. Краснодон Луганської області, вул. Лобачевського, 44, ідентифікаційний код 26204119 на р/р № у «Райффайзен Банк Аваль»МФО 304007, код 24197094 зайве сплачене державне мито в сумі 10 грн.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

За згодою сторін у судовому засіданні була проголошена лише вступна та резолютивна частина рішення

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання повного тексту рішення

24 червня 2008 р.