ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" червня 2008 р. Справа № 163/3б-99

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур” про розірвання мирової угоди у справі № 163/3б-99/19

за заявою ДП по матеріальному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу „Агротех”, м. Київ

до Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя”, Фастівський район, с. Малополовецьке

про банкрутство

Суддя –Карпечкін Т. П.

Представники:

заявник – Романюк В. Г. (генеральний директор);

боржник – Притула Г. О. (дов. від 03.01.2008 року);

ліквідатор –не з’явився.

Обставини справи:

В провадженні господарського суду Київської області знаходиться справа за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур” про розірвання мирової угоди у справі № 163/3б-99/19 за заявою ДП по матеріальному і сервісному забезпеченню агропромислового комплексу „Агротех” до Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя” про банкрутство.

Відповідно до Розпорядження Голови господарського суду Київської області від 31.03.2008 року справу № 163/3б-99 прийнято до розгляду суддею Карпечкіним Т. П. про, що винесено ухвалу від 31.03.2008 року.

В обґрунтування заяви заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур”, який є кредитором та згідно договору доручення від 12 травня 2003 року повіреним, уповноваженим на виконання певних юридичних дій направлених на виконання умов мирової угоди по справі № 163/3б-99 про банкрутство, посилається на наступне. 6 лютого 2007 року було проведено загальні збори учасників Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя” на яких прийнято рішення щодо самоліквідації підприємства про яке заявник дізнався з листа № 2 від 8 лютого 2007 року. Товариство з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур” виведено з числа кредиторів на наступних зборах про, що свідчать відомості протоколу від 7 вересня 2007 року та введено підприємство СТОВ „Відродження” та ТОВ „Відродження Агро-3”. Заявник зазначає, що рішення зборів від 6 лютого 2007 року щодо самоліквідації підприємства Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя” унеможливлює виконання мирової угоди та повернення боргів кредитору Товариству з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур” та завдають збитків останньому. На підставі викладеного заявник просить суд розірвати мирову угоду від 6 травня 2003 року та поновити провадження у справі про банкрутство Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя”.

Представник боржника заперечує в усних та письмових поясненнях проти заявлених вимог. Заперечення обґрунтовані тим, що заявником подано до суду докази на підтвердження того, що борг перед кредиторами зазначеними в мировій угоді погашено повністю, крім кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур”, отже у відповідності до ч. 5 ст. 39 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” підстав для розірвання мирової угоди немає. Також представник боржника зазначає, що в зв’язку з ліквідацією підприємства за рішенням загальних зборів учасників підприємства у порядку встановленому чинним законодавством України, до ліквідаційної комісії заявник майнових вимог не пред’являв, хоча як зазначає сам заявник був повідомлений про ліквідацію підприємства в тому числі і листом. Представник боржника просить суд відмовити в задоволені заяви.

Розглянувши подану заяву про розірвання мирової угоди, заслухавши пояснення боржника та арбітражного керуючого суд відмовляє в задоволенні заяви за таких підстав:

У відповідності до ч. 5 ст. 39 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі:

невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Заявником не надано до суду доказів на підтвердження того, що боржником невиконано умови мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів.

В матеріалах справи наявні копії листів кредиторів в яких кредитори зазначають, що Колективне сільськогосподарське підприємство „Нове життя” повністю задовольнило їх майнові вимоги.

Крім того на даний час на підприємство боржника ліквідується у відповідності до рішення від 6 лютого 2007 року загальних зборів учасників Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя”, таким чином у встановленому порядку кредитори мали можливість звернутися до ліквідаційної комісії Колективного сільськогосподарського підприємства „Нове життя”.

За таких обставин суд не вбачає підстав для визнання мирової угоди недійсною, а заяву залишає без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 39 ЗУ “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1.          Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Учбово-виробничого центру виживання інвалідів „Ромажур” про розірвання мирової угоди залишити без задоволення.

2.          Копію ухвали направити заявнику, боржнику та ліквідатору.

Суддя Карпечкін Т.П.