ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

29.07.2008

Справа №2-27/2701-2008А

За позовом – Державна Податкова Інспекція в м. Ялта АР Крим, м. Ялта, вул.. Васильова, 16.

До відповідача - Суб’єкт підприємницької діяльності Бобров Георгій Іванович, м. Ялта. вул.. Загородна, 10а, кв. 13.

Про стягнення заборгованості у розмірі 497,09 грн.

Суддя Н.В. Воронцова.

При секретарі Пономаренко Н. О.

представники:

Від позивача – Кузьмін, дор. у справі.

Від відповідача – не з’явився.

Сутність спору:

Позивач звернувся до відповідача з позовом про звернення стягнення на активи відповідача заборгованості по єдиному податку у розмірі 497,09 грн.

Позивач позовні вимоги обґрунтовував тим, що за відповідачем значиться заборгованість з єдиного податку у загальному розмірі 497,09 грн., яку відповідач відмовляється сплачувати у добровільному порядку.

Позивач заявою від 29.07.2008 р. уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по єдиному податку у розмірі 497,09 грн.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, заперечень на позов не представив. Про час ті місце розгляду справи був сповіщений належним чином.

Суд дійшов висновку, що не явка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В :

Бобров Георгій Іванович 03.08.2000 р. був зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності рішенням виконкому Ялтинської міської ради.

Відповідач подав у ДПІ в м. Ялта заяву від 13.06.2007 р. про перехід на спрощену систему оподаткування, обліку і звітності на 2007 р., на підставі якої ДПІ в м. Ялта було видано свідоцтво на право сплати єдиного податку серія Д №041649 від 01.07.2007 р., у якому зазначений вид діяльності – виготовлення ключів, яке однак не було отримане відповідачем.

Ставка єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва – фізичних осіб встановлюється місцевими Радами по місцю їх державної реєстрації в залежності від виду діяльності і не може складати менш ніж 20 грн. і не більше 200 грн. на місяць.

Ставка єдиного податку за вказаним видом діяльності склала в 2007 р. – 100 грн. на місяць.

Указ Президента України “Про спрощенну систему оподаткування, обліку і звітності субъєтків малого підприємництва” встановлює обов'язок субєкта підприємницької діяльності – фізичної особи сплачувати єдиний податок щомісяця не пізніше 20 – го числа наступного місяця.

Також згідно з п. 10 Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженого Наказом ДПА України від 29.10.1999 р. №599, для платника єдиного податку встановлюються звітні періоди, рівні кварталові. На протязі 5 – ти днів по закінченні звітного періода платник єдиного податку надає звіт за відповідною формою, що залишається в справі платника єдиного податку.

Судом встановлено, що було нараховано єдиного податку за 6 місяців 2007 р. у розмірі 600 грн., з якої відповідачем було сплачено лише 102, 91 грн., відповідно до квитанцій №259 від 19.01.2007 р. на суму 2, 91 грн. і №216200116 від 14.06.2007 р. на суму 100 грн., що свідчить про підтвердження відповідачем свого статусу платника єдиного податку.

Згідно ч. 2 ст. 5 Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” суб’єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність надання розрахунків і сплати сум єдиного податку згідно законодавства України.

На адресу відповідача було направлено першу податкову вимогу від 26.07.2007 р. №1/2070, яка була отримана відповідачем 03.09.2007 р., про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні.

Також було направлено другу податкову вимогу від 04.10.2007 р., яка була отримана відповідачем 05.12.2007 р., про що свідчить його підпис в поштовому повідомленні.

Судом встановлено, що вказані податкові вимоги позивача відповідачем в судовому або адміністративному порядку не оскаржувалися, недійсними у встановленому порядку не визнані, ніким не відмінені.

Згідно п. п. 1.7 ст. 1 Закону України “Про порядок погашення забовязань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181 від 21.12.00 р. під активами платника податків слід розуміти кошти, матеріальні і нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Приймаючи до уваги, що заборгованість по єдиному податку відповідачем до бюджету не сплачена, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно до п. 11 ст.. 10 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції виконують такі функції, зокрема, подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами, а в інших випадках - коштів, одержаних без установлених законом підстав, а також про стягнення заборгованості перед бюджетом і державними цільовими фондами за рахунок їх майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вступну і резолютивну частини постанови проголошено 29.07.2008 р.

Постанову у повному обсязі складено 04.08.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 – 164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з суб’єкта підприємницької діяльності Боброва Георгія Івановича, м. Ялта. вул.. Загородна, 10а, кв. 13, ( ідентифікаційний код , рахунки у банках відсутні ) на користь місцевого бюджету м. Ялта, ( р/р 0039 в УДК в АР Крим, МФО 824026, ЗКПО 34740850, код платежу 16050200 ) заборгованість по єдиному податку у розмірі 497,09 грн.

Виконавчий документ видати після вступу Постанови в закону силу, за заявою особи на користь якої воно винесено.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Воронцова Н.В.