ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

12.05.2008

Справа №2-30/14403-2006

За скаргою Суб’єкта підприємницької діяльності Рощиної Валерії Едуардівни, м. Красноперекопськ, вул. Мендєлєєва, буд. 14/16, кв. 14.

На дії Відділ державної виконавчої служби Красноперекопського міськрайуправління юстиції АРК, м. Красноперекопськ, вул. Северна, буд. 1.

Стягувач Кримське республіканське підприємство «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства м. Красноперекопська», м. Красноперекопськ, вул. Привокзальна, буд. 13.

Скарга на дії ДВС.

Суддя Ловягіна Ю.Ю.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від заявника – СПД Рощина, паспорт ЕЕ 798998 виданий Красноперекопським МРВ ГУМВС України в АРК 27.12.2002 р., свідоцтво ВОО № 315961.

Від ВДВС – не з’явився.

Від стягувача – Ібрагімов, дов. від 21.09.2007 р. у справі.

Суть спору: Заявник СПД Рощина В.Е. звернулася до господарського суду АР Крим зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби в м. Красноперекопську і просить визнати недійсною постанову про поновлення виконавчого провадження від 20.02.2008 р. ВДВС Красноперекопського МУЮ АРК та визнати наказ господарського суду АР Крим від 15.02.2007 р. про стягнення з СПД Рощеної В.Е. на користь стягувача 10113,81 грн. таким, що не підлягає виконанню повністю.

Свої вимоги заявник пояснює наступним. 14.11.2007 р. ВДВС зупинив виконавче провадження з посиланням на ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» з підстав, що державний виконавець звернувся до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником.

На підставі ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець поновлює виконавче провадження після вирішення питання по суті. Ухвала господарського суду про заміну сторони у виконавчому провадженні та оскарженні дій ВДВС від 04.02.2008 р. була оскаржена заявником в апеляційному порядку. Однак, ВДВС не дочекавшись результату перегляду ухвали господарського суду, на підставі ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» поновив виконавче провадження 20.02.2008 р. При цьому, СПД Рощина В.Е. посилається на те, що ухвала господарського суду від 04.02.2008 р. на момент поновлення виконавчого провадження ще не набрала законної сили, оскільки оскаржувалася заявником. З приведених обставин, заявник вважає, що постанова ВДВС від 20.02.2008 р. незаконна, а тому повинна бути визнана судом недійсною.

Що стосується вимог заявника про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду про стягнення з неї 10113,81 грн., заявник зазначає, що по даному наказу ВДВС виніс дві постанови, що на думку заявника підтверджує наявність двох виконавчих документів, що є порушенням діючого законодавства, а тому просить визнати наказ таким, що не підлягає виконанню на підставі ст. 117 ГПК України.

У відзиві на скаргу представник ВДВС проти скарги заперечує, вважає, що дії ВДВС відповідають чинному законодавству, виконавче провадження було поновлено правомірно на підставі ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому просить в задоволенні скарги відмовити.

Представник стягувача в своїх поясненнях від 21.04.2008 р. № 314 проти скарги заперечував та зазначив, що рішення господарського суду тривалий час не виконується, оскільки заявник затягує його виконання, оскаржуючи дії ВДВС. При цьому стягувач вважає, що постанова ВДВС від 20.02.2008 р. правомірна, дії відповідають нормам ЗУ «По виконавче провадження», а тому просить в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, суд вважає можливим розгляд справи за наявними в ній матеріалами. Інших доказів представлено в матеріали справи не було.

Розглянув матеріали справи, заслухав доводи представників заявника та стягувача, суд –

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду від 18.12.2006 р. по справі № 2-30/14403-2006 позов Красноперекопського підприємства водопровідно-каналізаційного господарства до відповідача – суб’єкта підприємницької діяльності Рощиної В.Е. задоволений, з відповідача на користь позивача стягнено 9893,81 грн. заборгованості та судові витрати.

Ухвалою від 23.01.2007 р. Севастопольський апеляційний господарський суд повернув СПД Рощиний В.Е. апеляційну скаргу.

На виконання рішення господарського суду та ухвали Севастопольського апеляційного господарського суду був виданий наказ від 15.02.2007 р.про примусове виконання.

Відповідач повторно звернулася до Севастопольського апеляційного господарського суду зі скаргою. Постановою від 28.03.2007 р. рішення було залишено без змін.

За заявою стягувача від 28.03.2007 р. № 219 (а.с. 95), постановою від 04.04.2007 р. було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду № 2-30/14403-2006.

Постановою від 10.07.2007 р. виконавчий лист був повернутий стягувачу з посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв’язку з відсутністю у боржника майна, яке підлягає опису, арешту, відсутній автотранспорт, грошові вклади, нерухоме майно.

24.07.2007 р. постановою ВДВС знову відкрив виконавче провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду.

Постановою від 14.11.2007 р. державний виконавець зупинив виконавче провадження з посиланням на п. 11 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною четвертою статті 11 цього Закону. (а.с. 26)

Ухвала про заміну сторони у виконавчому провадженні, а також заява на дії ВДВС була розглянута судом 04.02.2008 р. (а.с. 29 - 31).

20.02.2008 р. ВДВС постановою поновив виконавче провадження з посиланням на ст. 36 Закону України «По виконавче провадження».

Дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню в разі звернення до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною четвертою статті 11 цього Закону.

На підставі ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених у статтях 34, 35. Виконавче провадження зупиняється у випадку, передбаченому пунктом 11 ст. 34 до розгляду питання по суті.

Як вбачається з матеріалів справи та слідує з пояснень представників сторін, питання про заміну вибулої сторони у виконавчому провадженні на правонаступника, а саме: Красноперекопського виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства на його правонаступника Кримського республіканського підприємства «Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційне господарство м. Красноперекопська» було вирішено ухвалою господарського суду від 04.02.2008 р. (а.с. 29 – 31).

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача.

З приведених підстав, суд вважає, що дії ВДВС по поновленню виконавчого провадження правомірні, а постанова від 20.02.2008 р. про поновлення виконавчого провадження законна, оскільки державний виконавець виконав свій обов’язок покладений на нього ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» - поновив виконавче провадження після вирішення питання щодо заміни сторони у виконавчому провадженні.

Суд не погоджується з посиланнями заявника на те, що не можна вважати вирішенням питання в розумінні ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» ухвалу від 20.02.2008 р. оскільки вона оскаржена та не набрала законної сили, оскільки на підставі Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду набирає законної сили в момент проголошення.

Що стосується вимог заявника про визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. Господарський суд ухвалою в разі якщо наказ було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Жодної обставини для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, приведеної в ст. 117 ГПК України заявником не вказано, а тому, суд вважає, що такі вимоги безпідставні.

Згідно з абзацом 7 пункту 8 Роз’яснення Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 р. № 04-5/365 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З приведених підстав, суд дійшов висновку про безпідставність і неправомірність доводів скаржника – СПД Рощиної В.Е., а тому скаргу відхиляє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 86, 121 - 2 Господарського процесуального кодексу України, суд –

У Х В А Л И В :

1.          В задоволенні скарги відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Ловягіна Ю.Ю.