СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

02.06.2008

Справа №2-13/4341-2008

за позовом Прокурора Центрального
району м. Сімферополя в інтересах держави в особі Сімферопольської міської
ради, м. Сімферополь

до відповідача - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Сімферополь

з участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державна інспекція з контролю за використанням
і охороною земель АР Крим, м. Сімферополь.

про припинення права користування
земельною ділянкою.

Суддя ГС  АР
Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача - Тихонова Н.В. -
спец. 1 категорії, дов. від 15.04.2008 року.

Від відповідача - не з'явився.

З участю третьої особи - не
з'явилася.

З участю прокурора - Куінджи М.О. -
посвідчення.

Суть спору: Прокурор Центрального
району м. Сімферополя звернувся до господарського суд АР Крим з позовом в
інтересах держави в особі Сімферопольської міської ради та просить прийняти
рішення про припинення права користування земельною ділянкою площею 0,0010 га,
розташовану у м. Сімферополь провулок Російський, 91 у зв'язку з використанням
не по цільовому призначенню та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
шляхом знесення будівель.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
при проведені перевірки дотримання вимог земельного законодавства спеціалістами
Держземінспекції АР Крим було встановлено, що відповідач використовує земельну
ділянку площею 0,0395 га, не за цільовим призначенням.

Прокурор у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні
позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, причини неприбуття суду не відомі. Про день та час слухання справи
був сповіщений належним чином - рекомендованою кореспонденцією.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, причини неприбуття суду не відомі.

Розглянувши матеріали справи, суд -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2007р. Державною інспекцією з
контролю за використанням і охороною земель АР Крим проведена перевірка
дотримання вимог земельного законодавства суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1.

У результаті перевірки було
встановлено, що відповідач використовує земельну ділянку, розташовану у м.
Сімферополь провулок Російський, 91 не за цільовим призначенням.

За результатами перевірки складений
акт  від 27.02.2007 р.

Відповідно до ст. 53-1 КУпАП за
самовільне зайняття земельної ділянки відповідач був притягнутий до
адміністративної відповідальності за порушення земельного законодавства
(протокол  № 101152 від 27.02.2007 р.),
(а.с. 9).

27.02.2007 року Державною
інспекцією з контролю за використанням і охороною земель АР Крим відповідачу
виданий Припис № 006756 про те, що у 30-денний строк усунути перешкоди
порушення земельного законодавства (а.с. 11).

Суд вважає, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

11.06.2006 року ОСОБА_1 було видано
державний акт на право власності на земельну ділянку серія КМ № 0000363 цільове
призначення земельної ділянки в якому вказане для будівництва і обслуговування
житлового будинку.

Відповідно до Закону України “Про
місцеве самоврядування” рада є органом місцевого самоврядування, який діє по
принципу розподілу повноважень у порядку, визначеному діючим законодавством.

Відповідно до ст. 125 Земельного
кодексу України право власності та право
постійного користування на земельну
ділянку виникає після одержання її власником   або користувачем  документа, що посвідчує право власності чи право
постійного користування  земельною  ділянкою,
та  його державної реєстрації.
Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і
його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує
право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Судом встановлено, що  ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку,
тому посилання прокурора на статтю 212 Земельного кодексу України є
неспроможним.

Що стосується позовної вимоги у
частині припинення права користування земельної ділянки суд зауважує наступне.

Згідно ст. 14 Конституції України
земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною
держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до
закону.

Відповідно до статті 41 Конституції
України, ніхто  не  може бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є непорушним.

Держаний акт на право спільної
часткової власності на земельну ділянку виданий на сім чоловік, а саме:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Прокурором не доведено, кому
належить земельна ділянка, яка використовується не за цільовим призначенням і
яка саме частина земельної ділянки належить відповідачу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

За вказаних обставин позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні оголошена
вступна та резолютивна частини.

Рішення оформлене у повному обсязі
та підписане 23.06.2008 року.

З обліком викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд  -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова
А.І.