ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 4/12

25.03.08

За позовом Київська міська рада

до Приватне підприємство "Азнавур"

про розірвання договору оренди земельної ділянки

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Обставини справи :

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки № 72-6-00263 від 30.03.2005р., загальною площею 0,22 га. в межах червоних ліній, для обслуговування та експлуатації торговельних майданчиків, що розташована на вул.. Індустріальній, 2/49 у Солом’янському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та Приватним підприємством „Азнавур”, та зобов’язанням останнього повернути орендовану земельну ділянку Київській міській раді, шляхом приведення у придатний для використання стан.

Відповідач заперечує проти позову, свої заперечення виклав у письмовому вигляді від 29.02.2008р.

В процесі розгляду справи судом було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійній них вимог на предмет спору Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з’ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об’єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території, зокрема належить розпорядження землями територіальної громади міста, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України встановлено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів -відповідні органи виконавчої влади.

Отже, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах міста Києва, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснює Київська міська рада.

Рішенням Київської міської ради від 21.10.2004 №653/2063 „Про передачу приватному підприємству „Азнавур” земельних ділянок для обслуговування та експлуатації торговельних майданчиків на вул. Індустріальній, 2/49 у Солом'янському районі м. Києва” приватному підприємству „Азнавур" затверджено проект відведення земельної ділянки та передано, за умови виконання пункту 3 цього рішення, в короткострокову оренду на 5 років земельні ділянки загальною площею 0,22 га, в межах червоних ліній (ділянка № 1 - площею 0,15 га та ділянка №2 - площею 0,07 га), для обслуговування та експлуатації торговельних майданчиків на вул. Індустріальній, 2/49 у Солом'янському районі м. Києва за рахунок земель міської забудови.

На підставі вказаного вище рішення між Київською міською радою та приватним підприємством „Азнавур" 22.03.2005р. укладено договір оренди земельних ділянок, який зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорів від 30.03.2005 за №72-6-00263.

Відповідно до п.3.1 договору, договір укладено на 5 років.

Відповідно до п. 3.7 даного рішення Київської міської ради від 21.10.2004 №653/2063 „Про передачу приватному підприємству „Азнавур” земельних ділянок для обслуговування та експлуатації торговельних майданчиків на вул. Індустріальній, 2/49 у Солом'янському районі м. Києва" та п. 8.4 договору оренди земельної ділянки, який зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорів від 30.03.2005 за №72-6-00263, на приватне підприємство „Азнавур” покладено обов'язок у разі необхідності демонтувати тимчасові споруди за свій рахунок і звільнити територію.

У квітні 2003 року між приватним підприємством „Азнавур” та комунальним підприємством „Київавтошляхміст" укладено договір від 01.04.2003 №622 щодо надання дозволу на розміщення під шляхопроводом тимчасових наметів для торгівлі (без влаштування капітальних споруд). Після закінчення 01.04.2004 терміну дії цього договору приватному підприємству „Азнавур” було запропоновано до 22.06.2004 демонтувати павільйони, звільнити проїзди під шляхопроводом та привести територію у відповідний санітарно-технічний стан, що не було виконано.

Позивач довів суду, що Комунальною корпорацією „Київавтодор” та комунальним підприємством „Київавтошляхміст” неодноразово направлялись звернення щодо демонтажу торговельного майданчика та звільнення території, але приватне підприємство „Азнавур” не демонтувало тимчасові споруди і не звільнено територію.

Позивач стверджує, що в порушення Закону України „Про пожежну безпеку” територія та приміщення торговельного майданчика експлуатувались приватним підприємством „Азнавур” без відповідного дозволу органів державного пожежного нагляду, що призвело до виникнення кількох пожеж на території підприємства, внаслідок яких, завдано значної шкоди майну, яке перебуває у власності територіальної громади міста, приведено в аварійний стан шляхопровід, який має важливе значення для дорожньої мережі центральної частини міста.

Враховуючи зазначені вище обставини, Київська міська рада вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між Київською міською радою та відповідачем підлягає розірванню з таких підстав.

Відповідно до ст. 144 Конституції України, ст. 59, 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають нормативні та інші акти у формі рішень, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України „Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Статтею 25 Закону України „Про оренду землі" встановлені права та обов'язки орендаря, зокрема зазначено, що орендар земельної ділянки зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження і обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі.

Відповідно до статей 31, 32 Закону України „Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 Закону України „Про оренду землі" та умовами договору.

Згідно ст. 34 Закону України „Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 8.1 договору оренди Орендодавець має право вимагати від Орендаря дострокового розірвання цього договору.

Відповідно до п. 11.5 договору оренди Договір може бути достроково розірваним у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов’язків визначених у пункті 8.4. Відповідно до п. 8.4 договору оренди Орендар зобов'язаний у разі необхідності демонтувати тимчасові споруди за свій рахунок.

Позивач стверджує, що приватне підприємство „Азнавур" не виконує обов'язки орендаря, які визначені рішенням Київської міської ради від 21.10.2004 №653/2063 та договором оренди земельних ділянок від 30.03.2005 №72-6-00263, що підтверджується листом від 03.10.2006 №01-36/2800. Таким чином, відповідно до п. 11.4, 12.2 договору оренди у зв'язку з невиконанням орендарем умов цього договору і обов'язків, даний договір може бути достроково розірваний за рішенням суду. Отже, невиконання приватним підприємством „Азнавур" належним чином обов'язків орендаря земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства є підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки за рішенням суду на вимогу Київської міської ради - однієї із сторін договору.

У відповідності до ст. 188 Господарського кодексу України Київською міською радою на адресу приватного підприємства „Азнавур" було надіслано пропозицію про розірвання зазначеного договору оренди земельних ділянок від 15.08.2007 №225-КР-1016.

Відповідь приватного підприємства „Азнавур" на зазначену пропозицію не надходила.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідач заперечує проти позовних вимог вважає, що всі заявлені вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, господарський суд вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Рішенням Київської міської ради від 21.10.2004 року № 652063 позивачу передана в оренду земельна ділянка для обслуговування та експлуатації торговельних майданчиків.

На підставі вказаного вище рішення між Київською міською радою та приватним підприємством „Азнавур” 22.03.2005р. укладено договір оренди земельних ділянок, який зареєстровано у книзі записів державної реєстрації договорів від 30.03.2005 за №72-6-00263.

Відповідно до п.3.1 договору, договір укладено на 5 років.

З матеріалів справи не вбачаться порушень умов договору оренди з боку відповідача щодо цільового використання орендованої земельної ділянки допущено не було.

Твердження позивача про те, що в порушення Закону України „Про пожежну безпеку” територія та приміщення торговельного майданчика експлуатувались відповідачем без відповідного дозволу органів державного пожежного нагляду, що призвело до виникнення кількох пожеж на території підприємства, внаслідок яких, завдано значної шкоди майну, яке перебуває у власності територіальної громади міста, не приймається судом як належний доказ, на підставі наступного.

Матеріалами справи доведено, що за час оренди відповідачем земельної ділянки по вулиці Індустріальній, 2/49 виникла лише одна пожежа 24.09.2006 року, в результаті якої ушкоджено Шулявський шляхопровід та завдано значних матеріальних збитків як відповідачу, так і іншим орендарям торгових місць. Даний факт підтверджується актом про пожежу, складеного інспектором ВНПД Солом'янського РУ ГУ МНС України 24.09.2006 року (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи).

Зазначена пожежа виникла не з вини відповідача, а внаслідок підпалу, що підтверджується Технічним висновком про причини пожежі Дослідно-випробувальної лабораторії ГУ МНС України в м. Києві.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»документ дозвільного характеру - це дозвіл, висновок, погодження, свідоцтво, який дає суб'єкту господарювання право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»об'єкт, на який видається документ дозвільного характеру, - земельна ділянка, споруда, будівля, приміщення, устаткування, обладнання на механізми, що вводяться в експлуатацію або проектуються, окрема операція, господарська операція певного виду, робота та послуги.

Згідно вимог вищезгаданої норми закону відповідач після укладення договору оренди, отримав дозвіл від Управління державної пожежної охорони ГУМВС України в м. Києві на експлуатацію земельної ділянки.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 вказаного Закону та умовами договору.

Аналізуючи ст.ст. 24, 25 ЗУ „Про оренду землі” та п. 8.4 Договору оренди суд вважає, що жодної із зазначеної позивачем підстав для дострокового розірвання договору по відношенню до відповідача немає.

Суд приймає до уваги твердження Відповідача, що посилання позивача на ст.ст. 31, 32 ЗУ "Про оренду землі" та п. 8.1 та 11.5 Договору оренди землі, які передбачають дострокове розірвання договору оренди у зв'язку з невиконанням однією із сторін вищевказаних норм Закону та умов Договору є безпідставними.

В порушення вимог норм процесуального законодавства позивач не тільки не надав суду докази в обґрунтування своїх вимог, а й не зазначив цих доказів в своїй позовній заяві.

Посилання позивача на п. 3.7 рішення Київської міської ради від 21.10.2004 року № 653/2063 та п. 8.4 договору оренди земельної ділянки, в яких викладений обов'язок відповідача у разі необхідності демонтувати тимчасові споруди за свій рахунок і звільнити територію, може застосовуватись лише як наслідок припинення або розірвання договору оренди, а не як підстава для розірвання договору.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі вищезазначеного, позовні вимоги Київської міської ради до Приватного підприємства „Азнавур” задоволенню не підлягають.

Витрати по оплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст. 49 ГПК України покладаються на позивача.

03.03.2007р. закінчено розгляд справи. Представник позивача не погодився з оголошенням вступної та резолютивної частин рішення, тому судом було оголошено перерву до 17.03.2008р. для оформлення рішення відповідно до ст.. 84 ГПК України. 17.03.2008р. перерву продовжено до 25.03.2008р.

Керуючись ст.ст. 49, 82 –85 ГПК України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя І.І.Борисенко