ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"08" липня 2008 р. Справа № 3/82

За позовом Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»

до відповідача Закритого акціонерного товариства «Консюмерс-Скло-Зоря»

про стягнення заборгованості в сумі 4145 грн. 45 коп.

Суддя Мамченко Ю.А.

Представники:

від позивача : не з’явився

від відповідача : не з’явився

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач –Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Закритого акціонерного товариства «Консюмерс-Скло-Зоря»про стягнення грошової заборгованості за договором в розмірі 4145 грн. 45 коп. з яких: 2730 грн. 03 коп. - основний борг; 265 грн. 29 коп. - пеня; 990 грн. 35 коп. –інфляційне збільшення заборгованості; 159 грн. 76 коп. - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання.

Позивач в судове засідання не з’явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення №3876227).

Відповідач в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не надав; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення №3876219).

За таких обставин, керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе вирішити спір без участі представників позивача та відповідача за наявними в справі матеріалами.

Вивчивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При винесенні рішення суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок вогнетривів»(далі - Продавець) та Закритим акціонерним товариством «Консюмерс-Скло-Зоря»(далі - Покупець) укладений договір купівлі-продажу №ТД-СЗ/48 (далі - Договір).

Позивачем до матеріалів справи долучено докази згідно з якими, рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок вогнетривів»від 07.04.2006 року прийняте рішення про доцільність реорганізації товариства шляхом його приєднання до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь»().

07.06.2006 року Загальними зборами акціонерів ВАТ «Запоріжсталь»прийняте рішення про погодження реорганізації ТОВ «Торговий будинок вогнетривів»шляхом приєднання його до ВАТ «Запоріжсталь»з переходом всіх прав та обов'язків та майна від товариства до правонаступника - ВАТ «Запоріжсталь».

03.08.2007 року Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок вогнетривів»прийняте рішення (протокол № 52) про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий будинок вогнетривів», шляхом реорганізації - приєднання до Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь». Відповідний запис до Єдиного державного реєстру про прийняте рішення було внесено державним реєстратором Запорізької міської Ради 07.08.2007 року; запис №0001517 від 21.12.2007 року про припинення юридичної особи внесено.

Пунктом 3.3. Статуту ВАТ «Запоріжсталь», зареєстрованого 27.12.2007 року державним реєстратором Запорізької міської ради передбачено, що товариство є правонаступником ТОВ «Торговий будинок вогнетривів».

З огляду на вищевказане ВАТ «Запоріжсталь» є правонаступником ТОВ «Торговий будинок вогнетривів».

Згідно з п. 1.1. Договору Продавець зобов'язався поставити у власність Покупця вогнетривку продукцію, а Покупець прийняти та оплатити дану продукцію на умовах визначених даним договором.

Відповідно до п.5.1 Договору постачання продукції здійснюється залізничним або автомобільним транспортом згідно заявки Покупця.

Згідно з п.7.5.5. Продавець зобов'язався поставити Покупцю Продукцію на умовах: а) автотранспортом Покупця на умовах FCA завод-виробник в редакції Інкомтерс -2000р.; б) залізничним транспортом на умовах FCA станція заводу-виробника в редакції «Інкотермс - 2000»;

Пунктом 7.5.5.Договору сторони погодили, що датою поставки вважається дата (штемпель) у залізничній накладній станції Продавця (грузовідправника) або дата виписки товарно-транспортної накладної.

Відповідно до п.6.1. Договору покупець зобов'язався оплатити поставлену продукцію шляхом перерахування 100% передплати на розрахунковий рахунок Продавця.

Крім того пунктом 6.3. Договору передбачено, що в разі поставки Продавцем більшої кількості Продукції, ніж сплачено Покупцем, Покупець зобов'язується сплатити її вартість в продовж 5 банківських днів с дати відвантаження даної Продукції.

Кількість кожної партії продукції вказана в рахунку-фактурі та залізничній накладній (товарно-транспортній накладній) на цю партію.

Згідно з п.11.1. Договір діє в частині невиконаних зобов'язань до їх повного виконання.

27.04.2006 року сторонами підписана специфікація №1 до Договору, яка згідно п.1.1 договору є невід'ємною його частиною.

Відповідачем на виконання своїх зобов'язань, платіжними дорученнями №1894 від 10.05.2006 року на суму 52328 грн. 59 коп. та №2041 від 18.05.2006 pоку на суму 54901 грн. 39 коп., здійснено попередню оплату продукції на загальну суму 107229 грн. 98 коп..

ТОВ «Торговий будинок вогнетривів»на виконання своїх зобов'язань здійснено поставку продукції на загальну суму 109960 грн. 01 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи: видатковою накладною від 10.05.2006 року №ТД6-02195 (вогнетривна продукція ша-1-1-5) на суму 42779 грн. 88 коп., квитанція про приймання вантажу №45855258 (дата поставки 10.05.2006 р.); видатковою накладною від 16.05.2006 р. №ТД6-02239 (вогнетривна продукція ша-1-1-20, ша-1-1-21, ша-1-1-68) на суму 19237 грн. 10 коп., товарно-транспортна накладна №1218 02 ААО від 16.05.2006 р. (дата поставки 16.05.06 р.), доручення ЯЛС №456434 від 15.05.2006 року; видатковою накладною від 22.05.06 року №ТД-02413 (вогнетривна продукція ша-1-120, ша 1-1-33) на суму 7727 грн. 42 коп., товарно-транспортна накладна №1278 02 ААО від 22.05.2006 року (дата поставки 22.05.2006 року), доручення ЯЛС №456434 від 15.05.2006 року; видатковою накладною від 22.05.2006 року №ТД-02414 (вогнетривна продукція мш-39) на суму 4564 грн. 08 коп., товарно-транспортна накладна № 333 від 22.05.2006 р. (дата поставки 22.05.2006 р.), доручення ЯЛС № 456434 від 15.05.2006 р.; видатковою накладною від 29.05.2006 р. №ТД-02652 (вогнетривна продукція шл-1,0-5, металевий уголок) на суму 19726,00 грн., доручення ЯЛС № 456434 від 25.05.2006 р.; видатковою накладною від 30.05.2006 р. №ТД-02653 (вогнетривна продукція ша-1-1-49) на суму 4710 грн. 46 коп., товарно-транспортна накладна № 1369 від 30.05.06 р. (дата поставки 30.05.06 р.), доручення ЯЛС №456434 від 15.05.2006 р.; видатковою накладною від 07.06.2006 р. №ТД-02717 (вогнетривна продукція ша-1-1-12, ша-1-1-49) на суму 11215 грн. 07 коп., товарно-транспортна накладна №1451 від 07.06.2006 р. (дата поставки 07.06.2006 р.), доручення ЯЛС № 456620 від 07.06.2006 р.

Відповідно п.6.3 договору, у разі поставки продавцем більшої кількості продукції, ніж було сплачено покупцем, покупець зобов'язується оплатити її вартість в продовж 5 банківських днів з дати відвантаження даної продукції. Продавець поставив більше продукції на суму 2730 грн. 03 коп., ніж було сплачено покупцем. Покупець повинен був остаточно розрахуватись за поставлену продукцію 14.06.2006 р., проте своїх зобов'язань не виконав.

Керуючись п.10.1 та 10.2 договору про досудове врегулювання спору, позивачем надіслано відповідачу: лист-вимогу від 23.01.2008 року №18/237; претензію від 12.03.2008 року №19-15/6179-ПР на суму 3602,80 грн. Дані претензії були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватись належним чином, згідно із умовами договору та вимогами Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться.

Аналогічна норма міститься в Господарському кодексі України. Так, в ч. 1 ст.193 ГК України зазначає, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний оплатити товар у строк встановлений нормою даної статті або договором.

Сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 2730 грн. 03 коп.; в матеріалах справи відсутні докази оплати основного боргу.

Відповідно до п.8.3 договору відповідач у разі недодержання строку оплати по договору зобов'язаний сплатити позивачу пеню в розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ діючої в період нарахування пені. Згідно з розрахунком наданим позивачем на суму боргу за період з 19.11.2007 року по 19.05.2008 року нараховано пеню в розмірі 265 грн. 29 коп..

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 1 статті 231 ГК України передбачає, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відтак, позивачем невірно визначено період нарахування пені; відповідач повинен був оплатити поставку 14.06.2006 року, тобто період нарахування пені становить з 14.06.2006 року до 12.12.2006 року. Згідно розрахунку зробленого судом розмір пені на суму боргу в розмірі 2730 грн. 03 коп. за вищевказаний період становить 231 грн. 42 коп.; відповідачем не заявлено про застосування строку позовної давності.

Згідно з п.8.5. Договору Покупець при простроченні виконання грошового зобов'язання, на вимогу Продавця зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми.

Частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на суму боргу в розмірі 2730 грн. 03 коп. за період з 08.06.2006 року по 19.05.2008 року нараховано інфляційні втрати від прострочення виконання зобов’язання відповідачем в сумі 990 грн. 35 коп. та 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання в сумі 159 грн. 76 коп..

Враховуючи вищевказане позовні вимоги правомірні та підлягають задоволенню частково з покладенням на відповідача витрат по сплаті державного мита та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Консюмерс-Скло-Зоря»(35314, Рівненська область, Рівненський район, с. Зоря, вул. Промислова, буд.1, , р/р 7 в Укрексімбанку м.Рівне, МФО 333539) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, , р/р 0001 в АКБ «Індустріалбанк»м.Запоріжжя, МФО 313849) 2730 грн. 03 коп. основного боргу; 231 грн. 42 коп. пені; 990 грн. 35 коп. інфляційного збільшення заборгованості; 159 грн. 76 коп. 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання; 102 грн. 00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу ; в задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Мамченко Ю.А.

Повний текст рішення суддею підписано “14” липня 2008 року.