КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2008                                                                                           № 5/34

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Пантелієнка В.О.

суддів:           Іваненко Я.Л.

Гарник Л.Л.

при секретарі:           Семеник Т.В.

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державне підприємство "Укрспецавтобаза"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.05.2008

у справі № 5/34 (Іванова Л.Б.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Рось-1"

до                                                   Державне підприємство "Укрспецавтобаза"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 349967,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2008р. у справі №5/34 позовні вимоги ТОВ „Рось-1” задоволені повністю, стягнуто з ДП „Укрспецавтобаза” (вул. Автотранспортна, 1, м.Київ, 02088; ) на користь ТОВ „Рось-1” (юридична адреса: вул. Маяковського, 74/9, к. 21, м.Київ; фактична адреса: вул. Фрунзе, 126/2, м.Київ, 04080; ) 276514,51 грн. боргу, 29107,09 грн. пені, 39544,78 грн. збитків від інфляції, 4801,12 грн. – 3% річних, 3506,87 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В апеляційній скарзі ДП „Укрспецавтобаза” просить вказане рішення суду частково скасувати в частині стягнення пені у розмірі 21040,02 грн. на підставі ч.6 ст.232 ГК України і п.6.6 договору поставки №7 від 02.04.2007р.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ „Рось-1” просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення законним та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин

справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

02.04.2007р. між ДП “Укрспецавтобаза” (покупець) та ТОВ “Рось-1” (постачальник) було укладено договір поставки №7 (а.с.7-9), відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов’язався передати у власність покупця, а покупець зобов’язався прийняти та оплатити продукти нафтоперероблення рідкі (нафтопродукти: бензин А-95, А-76 та дизельне паливо).

У відповідності до пункту 2.1. договору, кількість та найменування продукції вказується в рахунку-фактурі на оплату та видатковій накладній, що видається постачальником покупцю на підставі усної заявки останнього.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу нафтопродукти на загальну суму 276 514,51 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.10-17).

Відповідно до п.3.2. договору покупець зобов’язується оплатити 100 % вартості продукції, зазначеної в рахунку-фактурі на оплату відповідно до п.2.1. цього договору, протягом 45 (сорока п’яти) днів з дати отримання продукції. Датою здійснення оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст.526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Оскільки відповідач, в порушення умов договору поставки №7 від 02.04.2007р., взятих на себе зобов’язань по оплаті за отриманні нафтопродукти не виконав, то суд першої інстанції законно стягнув суму заборгованості, яка становить 276 514, 51 грн.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

На підставі п.3.2. договору покупець зобов’язується оплатити 100 % вартості продукції протягом 45 (сорока п’яти) днів з дати отримання продукції.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов’язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три

проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач заборгованість за поставлені нафтопродукти у встановлений строк не сплатив, господарський суд міста Києва правильно стягнув 39 544, 78 грн. збитків від інфляції, 4 801, 12 грн. – 3 % річних. В цій частині рішення суду не оскаржується.

З розрахунку суми позову (а.с35-28) вбачається, що позивач нарахував пеню за календарний рік.

Згідно п.6 ст.232 ГК України – нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано, тому в частині стягнення пені рішення господарського суду м.Києва слід змінити, стягнувши пеню за 181 календарний день в розмірі 8067 грн., оскільки саме ця сума становить розмір пені за шість місяців, а тому в цій частині рішення суду слід змінити.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ДП „Укрспецавтобаза” задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2008р. у справі №5/34 змінити, стягнувши з ДП „Укрспецавтобаза” (вул. Автотранспортна, 1, м.Київ, 02088; ) на користь ТОВ „Рось-1” (юридична адреса: вул. Маяковського, 74/9, к. 21, м.Київ; фактична адреса: вул. Фрунзе, 126/2, м.Київ, 04080; ) 8067 грн. пені, а в решті оскаржуване рішення господарського суду м.Києва від 20.05.2008р. у справі №5/34- залишити без змін.

Справу №5/34 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов’язати видати наказ з урахуванням вказаних змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом одного місяця з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                                      Пантелієнко В.О.

Судді                                                                                          Іваненко Я.Л.

Гарник Л.Л.

14.07.08 (відправлено)