ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

"24" червня
2008 р.
Справа № 7/203-АП-08

Господарський
суд Херсонської області у складі судді
Задорожної Н.О. при секретарі
Степановій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лагуна-М", м. Херсон

до Державної податкової інспекції у
м.Херсоні, м.Херсон

про
визнання нечинним рішення

за участю представників
сторін:

від  позивача - Іванова І.А. - представник,
довір.від 12.03.2008р. (в засідання 25.04.08 р. не прибула)

від відповідача -
Горбунова К.О. - ст.держ.податковий
інспектор, довір.№ 15444/9/10-105 від 28.12.2007р.

Позивач
звернувся з позовом, у якому просить суд визнати нечинним в зв'язку з
невідповідністю вимогам законодавства прийняте відповідачем (Державна податкова
інспекція у м.Херсоні) рішення від 06.07.2007р. № про застосування до
нього штрафних санкцій в розмірі 9585грн. за порушення п.1, 11, 13 ст.3 Закону
України від 06.07.1995р. №265-95-ВР "Про застосування РРО у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон №265).

Обгрунтовуючи
підстави позову, посилається на те, що перевірка не проводилась; акт, який
містить відображення порушень підприємцем при здійсненні підприємницької
діяльності вимог Закону №265 не складався.

ДПІ
не видавалися направлення для проведення перевірки.

Складений
ДПІ у Скадовському районі акт не може бути підставою для прийняття рішення про
застосування штрафу Херсонською ДПІ.

Направлення
на перевірку не містили відомостей про вид перевірки (планова чи позапланова),
дату її початку та дату закінчення.

Перевірку
здійснено без пред'явлення копії наказу керівника податкового органу або
постанови слідчого, рішення суду.

Отже,
вихід на позапланову перевірку є незаконним та порушує права та законні
інтереси ТОВ "Лагуна-М".

Відповідач
позов не визнає, у наданих запереченнях посилається на те, що перевірку
здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, зокрема статей 15, 16
Закону №265, ч.7 ст.11-1 та ст.11-2 Закону України "Про державну податкову
службу в Україні".

Перевіряючими
виконані всі дії, необхідні для проведення легітимної перевірки, у перевіряючих
були в наявності усі необхідні документи, передбачені чинним законодавством.

При проведенні
перевірки представникам ДПС не було надано журналу перевірок, про що у акті
перевірки зроблено відповідний напис.

На
підставі зафіксованих перевіркою фактів, перевіряючими зроблено правомірний
висновок щодо порушень пунктів 1, 11, 13 ст.3 Закону №265.

Заслухавши
пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Уповноваженими
представниками органу державної податкової служби, діючими на підставі
направлень, проведено перевірку господарської одиниці - бару у кафе "Піцерія",
м.Скадовськ, вул.К.Лібкнехта, 2, в якій позивач здійснює свою підприємницьку
діяльність.

Перевірка
стосувалась контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового
та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності.

Перевірку
проведено в присутності бармена - стажора ОСОБА_1

В
процесі перевірки встановлено порушення пунктів 1, 11, 13 статті 3 Закону №265,
а саме: встановлено факт проведення розрахункової операції без застосування
РРО. Так, представниками контролюючого органу замовлено банкет на суму 880грн.,
які було внесено до каси підприємства. зазначена сума не проведена через РРО,
що було підставою для застосування до підприємства передбаченого п.1 ст.17
цього ж Закону штрафу - 4400грн. (880х5). Перевіркою також встановлено факт
невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових
операцій сумі, яка зазначена у денному звіті РРО: згідно даних поточного звіту
РРО сума готівкових коштів складає 81грн., фактично на місці проведення
розрахункових операцій знаходилось 1891грн. За порушення п.13 ст.3 Закону №265
до підприємства застосовано штраф, передбачений ст.22 цього Закону, розмір
якого складає 5100грн. (1981 - 81 - 880 х 5).

Також
встановлено факт проведення розрахункової операції без використання режиму
попереднього програмування найменування товару. Відповідно до звіту
електронного журналу РРО через реєстратор РО проведено розрахункову операцію
без використання режиму попереднього
програмування товарів, ціни на товари та обліку їх кількості, а саме,
касовий чек №3634, тобто без використання власної назви товару
"вино", чим порушено п.11 ст.3 Закону №265, за що на підставі п.6
ст.17 цього ж Закону передбачено штраф в розмірі 85грн. (17х5).

По
фактах встановлених порушень складено акт перевірки №21190181/2306 від
22.06.2007р., який був підставою для прийняття рішення від 06.07.2007р.
№ про застосування штрафу у сумі 9585грн., оспорення якого є
предметом даного адміністративного позову.

З'ясувавши
обставини справи, дослідивши докази на їх підтвердження, суд визнав позов
безпідставним і відмовляє у його задоволенні, враховуючи наступне.

Відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України „Про державну податкову службу в
Україні", Державна податкова адміністрація України серед іншого виконує безпосередньо,
а також організовує роботу державних податкових адміністрацій та державних
податкових інспекцій, пов'язану із здійсненням контролю за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом
порядку. Крім того, за пунктом 2 частини 1 статті 11 Закону здійснення такого
контролю віднесено до прав органів державної податкової служби.

Безпосередньо
правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом №265.

Статтями
15 та 16 названого Закону встановлено, що контроль за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги),
інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України
шляхом проведення   планових   або
позапланових   перевірок   згідно із законодавством України.

Контролюючі
органи мають право, відповідно до законодавства, здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або
позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових
операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій,
здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Статтями
11-1, 11-2 Закону України „Про державну податкову службу в Україні"
передбачено підстави та порядок проведення планових та позапланових перевірок.
Проте, як слідує з назви статті 11-1: „Підстави та порядок проведення органами
державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок
своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів
(обов'язкових платежів)", а також з визначення поняття планової,
позапланової перевірок, підстав їх проведення, що зазначені в тексті цієї статті,
положення цієї статті регулюють підстави та порядок проведення таких перевірок
щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та
зборів (обов'язкових платежів).

В той
же час, відповідно до частини 7 статті 11-1, перевірки в межах повноважень
податкових органів, визначених Законом України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг" вважаються позаплановими.

З
системного аналізу статті 11-1 названого Закону вбачається, що цією статтею
законодавцем при надані визначення як  планових, так і позапланових перевірок,
передбачено конкретні підстави для їх проведення.

Зокрема,
позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в
планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності
хоча б однієї з таких обставин: 1) за наслідками перевірок інших платників
податків виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків законів
України про оподаткування, валютного законодавства, якщо платник податків не
надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий
запит органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня
отримання запиту; 2) платником податків не подано в установлений строк
податкову декларацію або розрахунки, якщо їх подання передбачено законом; 3)
виявлено недостовірність даних, що містяться у податковій декларації, поданій
платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх
документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної
податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту; 4)
платник податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення
законодавства посадовими особами органу державної податкової служби під час
проведення планової чи позапланової виїзної перевірки, в якій вимагає повного
або часткового скасування результатів відповідної перевірки; 5) у разі
виникнення потреби у перевірці відомостей, отриманих від особи, яка мала
правові відносини з платником податків, якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит
органу державної податкової служби протягом десяти робочих днів з дня отримання
запиту; 6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства; 7) стосовно
платника податків (посадової особи платника податків) у порядку, встановленому
законом, податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу, у зв'язку з
чим є потреба у проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської
діяльності такого платника податків; 8) у разі, коли вищестоящий орган
державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків
нижчестоящого органу державної податкової служби здійснив перевірку документів
обов'язкової звітності платника податків або висновків акта перевірки,
складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх невідповідність
вимогам законів, що призвело до ненадходження до бюджетів сум податків та
зборів (обов'язкових платежів). Позапланова виїзна перевірка в цьому випадку
може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому
разі, коли стосовно посадових або службових осіб нижчестоящого органу державної
податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку
зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено
кримінальну справу; 9) платником подано декларацію з від'ємним значенням з
податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

У
зв'язку з цим слідує висновок про врегульованість підстав проведення
позапланових перевірок, які спрямовані на контроль своєчасності,
достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов'язкових
платежів), саме частиною 6 статті 11-1
Закону.

При
цьому, віднесення до позапланових перевірок, які здійснюються в межах
повноважень податкових органів, визначених Законом України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", не означає, необхідність застосування названих вище підстав,
викладених в частині 6 статті 11-1 Закону № 509-ХІІ, оскільки за текстом цієї
статті, як зазначено вище, підстави проведення позапланових перевірок
направлених на контроль своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів (обов'язкових платежів) стосуються лише позапланових
перевірок, спрямованих на контроль сплати податків, зборів (обов'язкових
платежів).

У
зв'язку з викладеним доводи позивача щодо необхідності здійснення перевірок
податковими органами, передбачених Законом України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", із дотриманням порядку та підстав, визначених в статтях 11-1
та 11-2 Закону № 509-ХІІ, є хибними, і, відповідно, безпідставними.

Статтею
2 Закону № 265 надано визначення реєстратора розрахункових операцій, яким є
пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні
функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу
товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або
реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг). До реєстраторів
розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат,
електронний контрольно-касовий реєстратор, комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо. При цьому
розрахунковою операцією являється приймання від покупця готівкових коштів,
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів
(послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану
послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення
відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару
(послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги),
оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Стаття
3 названого Закону встановлює порядок розрахунків суб'єктів підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в
безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків,
жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг. Згідно пунктів 1 та 2 цієї статті такі
суб'єкти зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки
(надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та
переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання
розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із
застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок, а
також видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції, а згідно з пунктом 13 забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня.

Наказом
Державної податкової адміністрації Херсонської області № 175 від 13 червня 2007
року відряджено працівників відділу оперативного контролю управління
контрольно-перевірочної роботи до ДПІ у Скадовському районі з метою
забезпечення контролю за дотриманням чинного законодавства у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг суб'єктами підприємницької діяльності під час
проведення літнього курортного сезону 2007 року на узбережжях Чорного та
Азовського морів. Цим же наказом начальника ДПІ у Скадовському районі
зобов'язано забезпечити робочі групи, зокрема, направленнями на право
проведення перевірок, бланками актів та протоколів.

Таким
чином, перевіряючими виконані усі дії, необхідні для проведення легітимної
перевірки, та були в наявності документи, передбачені законодавством. Щодо
твердження позивача відносно відсутності запису у журналі перевірки та при
проведенні перевірки представникам податкового органу такий журнал не
надавався, про що зроблено відповідний запис у акті перевірки.

На
підставі зафіксованих перевіркою фактів, перевіряючими зроблено правомірний

висновок
щодо порушень вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері застосування
реєстраторів розрахункових операцій та додержання порядку готівкових
розрахунків за товари (послуги), а саме: п. 1, 11, 13 ст. З Закону України „Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" від 06.07.95р. № 265/95- ВР, а саме, встановлено
вищеперелічені факти порушень.

Крім
складеного перевіряючими та підписаного барменом акту перевірки, факт
здійснення порушень підтверджується і іншими, наданими у справу доказами:
фіскальними чеками, рахунком, описом наявної на місці проведення розрахунків
готівки (а.с.25. 26).

Для
розгляду та прийняття рішення про застосування штрафних санкцій матеріали
перевірки передано органу ДПС за місцем реєстрації суб'єкта господарювання, що
також не протирічить вимогам законодавства.

Враховуючи
викладене, оспорюваний акт індивідуальної дії суб'єктом владних повноважень
прийнято у відповідності з вимогами чинного законодавства, підстави для його
скасування відсутні.

У
судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови та
повідомлено про дату, час і місце складення її повного тексту - 01 липня
2008р., о  10год. 30 хв., каб. № 324, м.
Херсон, вул. Горького, 18.

Керуючись
ст.ст.158, 160-163, 167, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд

постановив:

У задоволенні позову
відмовити.

Постанова
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана в строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або
ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 КАС України з дня складення в повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом
двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга
може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо
скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Н.О. Задорожна

повний текст постанови

складений 01.07.2008р.