СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.08                                                                                 Справа № 8/4пн.

Суддя господарського суду Луганської області Середа А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», м. Луганськ,

до Виконавчого комітету Щастинської міської ради Жовтневого району міста Луганська, місто Щастя, місто Луганськ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Луганське міське комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації", місто Луганськ, -

про визнання права власності, -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Герасімова Т.О. –юрисконсульт, - довіреність №37 від 20.12.07 року;

від відповідача –Золотарьов Р.Г. –спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №65 від 01.02.08 року;

від третьої особи –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про:

- визнання за ним права власності на об’єкти нерухомого майна, а саме: автобокси, три господарські приміщення, вбиральню та альтанку –згідно технічного плану земельної ділянки, розташований за адресою: місто Щастя, вул. Гагаріна3-а Жовтневого району міста Луганська;

- покладення на Міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації»(далі –МКП «БТІ», - відповідач) зобов’язання –зареєструвати право власності на зазначені приміщення та видати свідоцтво про право власності на них;

- покладення на відповідача судових витрат у сумі 203,00 грн.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 15 січня до 01 лютого 2008 року –у зв’язку з заміною судом ухвалою від 15.01.08 року неналежного первісного позивача в особі Райгородського міжрайонного управління з експлуатації газового господарства філії Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», яке не має статусу юридичної особи, - на належного позивача в особі Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», до складу якого на правах філії входить вищеназване міжрайонне управління.

Тією ж ухвалою судом здійснено заміну неналежного первісного відповідача в особі Луганського міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації»(далі –МКП «БТІ») - на належного відповідача в особі виконавчого комітету Щастинської міської ради Жовтневого району міста Луганська, при цьому МКП «БТІ»визнано третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Представниками сторін у судовому засіданні подано клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.ст. 4-4 та 81-1 ГПК України, а тому його задоволено судом.

В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, а саме: він просить суд визнати за позивачем право власності на наступні об’єкти нерухомого майна, які знаходяться за адресою: місто Щастя, вул. Гагаріна, 3-а:

будівлю вантажної контори літ. А-1, з тамбуром літ.а, вхідними ганками літ. а-1, а-2 загальною площею 215,0 кв.м;

автобокси, літ. Б-1, з тамбуром, літ. б, загальною площею 445,0 кв.м;

господарське приміщення літ. В-1 загальною площею 81,0 кв.м;

господарське приміщення літ. Г-1 загальною площею 24,4 кв.м;

господарське приміщення літ. Д-1 загальною площею 25,0 кв.м;

овочесховище літ. Е-1, з входом у підвал літ. е, загальною площею 308,0 кв.м;

альтанку літ. Ж;

вбиральню літ. У;

огорожу №№1 та 2;

замощення літ. І.

Щодо вирішення питання про покладення судових витрат на відповідача, - то він залишив його на розсуд суду.

Представник відповідача позов визнав частково: проти визнання за позивачем права власності на вищезгадане нерухоме майно не заперечив; про це також зазначено у відзиві відповідача на нього (вих. №66 від 01.02.08 року), але заперечив проти покладення на нього судових витрат, оскільки будь-якої вини відповідача у виникненні цього спору –немає.

Третя особа до судового засідання не прибула, участь у ньому свого представника не забезпечила, про причини неявки до суду не повідомила, хоча належним чином поставлена до відома про дату, час та місце судового слухання.

У своєму відзиві на позов (вих. №б/н від 15.01.08 року) вона повідомила, що Луганське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації»не може бути належним відповідачем з позовної вимоги щодо визнання за позивачем права власності на спірні об’єкти нерухомості; позовна вимога про спонукання його зареєструвати право власності на останні не може розглядатися у порядку господарського судочинства; третю позовну вимогу ним повністю не визнано.

Представники сторін не заперечили проти розгляду справи по суті за відсутності третьої особи.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 22, 43 та 75 ГПК України, суд розглянув спір по суті за відсутності третьої особи.

І.Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані матеріали, суд дійшов наступного.

1. 11.05.94 року виконавчим комітетом Луганської міської ради Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»(далі –ВАТ –«Луганськгаз», - позивач), ідентифікаційний код 05451150, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДР внесено реєстраційний запис №0002601, - що підтверджується відповідним свідоцтвом, а також довідкою Головного управління статистики у Луганській області №42402 від 10.02.05 року.

Згідно пункту 1.1 Статуту ВАТ «Луганськгаз»засноване на підставі рішення Державного комітету України по нафті та газу від 11.03.1994 року №91 шляхом перетворення Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз»у відкрите акціонерне товариство відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 року №210/93 «Про корпоратизацію державних підприємств». є Держава в особі Луганської обласної державної адміністрації (далі –ОДА).

Згідно Додатку до реєстраційної картки юридичної особи, до структури ВАТ «Луганськгаз»входить Райгородське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства, ідентифікаційний код 20188342, яке знаходиться за адресою: село Райгородка Новоайдарського району Луганської області.

Як сказано у пункті 1.1 Положення про Райгородське міжрайонне управління по експлуатації газового господарства –філію ВАТ «Луганськгаз» (далі –Філія), управління входить до складу ВАТ «Луганськгаз»на правах виробничої одиниці як обособлений підрозділ, підзвітний йому у своїй діяльності.

Філія не є юридичною особою (п. 1.2 Положення).

Об’єкти нерухомого майна, які знаходяться у господарському віданні Філії та є предметом спору по цій справі, знаходяться у місті Щастя, вул. Гагаріна, 3-а.

2. 10.06.1997 року виконавчим комітетом Щастинської міської ради Жовтневого району міста Луганська прийнято рішення №102 «Про передачу у постійне користування земельної ділянки площею 0,9 га Щастинській газовій дільниці Райгородського міжрайонного виробничого управління газового господарства»

На підставі цього рішення вищеназваним виконкомом 09.06.97 року Щастинській газовій дільниці надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,9060 га, мета надання - під розміщення будівель та споруд за вказаною адресою, - що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею І-ЛГ №000273/6, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №398.

3. 15.10.2003 року Райгородським міжрайонним управлінням по експлуатації газового господарства в особі Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськаз»на підставі акту приймання-передавання нерухомого майна у власність прийнято 35 об’єктів нерухомого майна, у тому числі 2 об»єкти нерухомості, які знаходяться у місті Щастя, вул. Гагаріна, 3-а, а саме:

овочесховище, інвентарний №13836800, 01.12.71 року зведення;

будівля вантажної контори, інвентарний № 20713690, 01.12.69 року забудови.

Всі об’єкти нерухомості, що є предметом спору по цій справі, включаючи два вищеназвані, збудовані позивачем господарським способом у 1970 році та взяті ним на баланс підприємства.

Рішенням виконавчого комітету Щастинської міської ради від 30.05.02 року №96 цим об’єктам присвоєно адресу: місто Щастя, вул. Гагаріна, 3-а.

Рішенням того ж виконкому від 25.03.03 року №38 «Про порядок оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна»Луганському комунальному підприємству «Бюро технічної інвентаризації»доручено за заявками власників об’єктів нерухомого майна здійснювати підготовку матеріалів та проект рішення виконавчого комітету Щастинської міської ради про оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна (п. 1); саме свідоцтво про право власності видає виконком(п. 2).

У зв’язку з тим, що правовстановлюючі документи на спірні об’єкти нерухомості відсутні, позивач у 2007 році звернувся до виконавчого комітету Щастинської міськради з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на них.

Виконком міськради своїм листом від 22.05.07 року за вих. №392 відмовив у видачі такого свідоцтва, запропонувавши звернутися до МКП «БТІ».

Як пояснив представник позивача та підтвердило МКП «БТІ»своєю довідкою від 31.10.07 року №1625, - у жовтні 2007 року позивач звернувся до останнього з заявою про видачу правовстановлюючих документів на вищезгадані об’єкти нерухомості.

У тому ж місяці 2007 року БТІ здійснило інвентаризацію цих об’єктів, розташованих на земельній ділянці площею 9060 кв.м, при цьому встановило, що «належність даного об’єкту нерухомості не відома, так як правовстановлюючий документ до реєстрації не доданий».

Правовстановлюючий документ про право власності на вказане майно ВАТ «Луганськгаз»у встановленому законом порядку до цього часу не видано, його державну реєстрацію не здійснено.

З огляду на ці обставини позивач звернувся до суду з цим позовом.

ІІ.Заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню ЧАСТКОВО з таких підстав.

1.Спірні правовідносини виникли з 1970 року, - тобто під час чинності Цивільного кодексу Української РСР (далі –ЦК УРСР) та продовжують мати місце після 01.01.04 року –дати набрання чинності Цивільним кодексом України (далі –ЦКУ), а тому при вирішенні цього спору суд посилається на норми нині чинного ЦКУ, маючи на увазі у відповідних випадках аналогічні норми ЦК УРСР.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування та розпорядження майном (ч. 1 ст. 86 ЦК УРСР; ч. 1 ст. 317 ЦКУ).

Право власності придбавається з підстав, не заборонених законом, у тому числі на підставі угод.

Право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не витікає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦКУ).

Право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, придбавається нею, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 331 ЦКУ).

Право власності на знову створене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди та таке інше) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦКУ).

Позивачем належним чином доведено суду, що земельну ділянку, на якій ним здійснено будівництво об’єктів нерухомості, що є предметом спору по цій справі, - він отримав у постійне користування «для розміщення адміністративних та виробничих будівель у місті Щастя», - тобто будівництво спірних об’єктів здійснено на спеціально відведеній для цієї мети земельній ділянці.

По справі не доведено, що об’єкти нерухомості зведено з істотним порушенням будівельних норм і правил (частина 1 ст. 376 ЦКУ).

Обраний позивач спосіб захисту свого права відповідає вимогам ст. 16 ЦКУ.

З огляду на викладене, з урахуванням того, що позивач належним чином довів суду факт:

створення ним нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці, наданій йому для цієї мети у постійне користування на підставі рішення органу місцевого самоврядування;

прийняття цього нерухомого майна повноважною державною приймальною комісією в експлуатацію (позивач стверджує, що відповідний акт приймання втрачено);

відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спірні об’єкти нерухомого майна, -

право власності на вищеназване нерухоме майно підлягає визнанню за позивачем, - тобто позов у цій частині підлягає задоволенню.

2.Що стосується вимоги позивача про покладення на МКП «БТІ»обов’язку зареєструвати право власності на спірне нерухоме майно, то вона задоволенню НЕ підлягає, оскільки:

- позивач не довів суду факт відмови МКП «БТІ»у державній реєстрації його права власності на спірне нерухоме майно;

- вимога, викладена у статті 182 ЦКУ, є обов’язковою для виконання державним реєстратором права власності та інших речових прав на нерухомі речі та за звичайних обставин не потребує покладення на нього такого обов’язку на підставі рішення суду.

Таким чином, позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Суд, керуючись частиною 2 ст. 49 ГПК України, судові витрати покладає на позивача.

На підставі викладеного, статтей 16,328, 331 та 376 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.47-1,49,43, 75, 82-85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати за Відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз», ідентифікаційний код 05451150, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, вул. Т. Шевченка, 102, - право власності на наступні об’єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: місто Щастя, вул. Гагаріна, 3-«а»(три-«а») Жовтневого району міста Луганська:

будівлю вантажної контори літ. А-1, з тамбуром літ.а, вхідними ганками літ. а-1, а-2 загальною площею 215,0 кв.м;

автобокси, літ. Б-1, з тамбуром, літ. б, загальною площею 445,0 кв.м;

господарське приміщення літ. В-1 загальною площею 81,0 кв.м;

господарське приміщення літ. Г-1 загальною площею 24,4 кв.м;

господарське приміщення літ. Д-1 загальною площею 25,0 кв.м;

овочесховище літ. Е-1, з входом у підвал літ. е, загальною площею 308,0 кв.м;

альтанку літ. Ж;

вбиральню літ. У;

огорожу №№1 та 2;

замощення літ. І.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до вимог статті 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно, визначене цим рішенням, підлягає державній реєстрації.

Згідно статті 85 ГПК України у судовому засіданні 01.02.2008 року за згодою представників сторін оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного господарського суду Луганської області у 10-денний термін з дня його підписання.

Рішення складено у повному обсязі та підписано –04.02.2008 року.

Суддя                                                    А.П.Середа