ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2008р.

м.Київ

№ 34/69-А

15 год. 16 хв.

За позовом

Державного підприємства «Нафтогазбезпека»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до

Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва

про

скасування податкових повідомлень-рішень від 17.04.2006 № 0/0 та № 0/0

Суддя

Сташків Р.Б.

секретар судового засідання

Поліщук О.В.

Представники:

від позивача

не з’явився;

від відповідача

Гучок В.В. (довіреність № 1428/9/10-114 від 25.04.2008).

Розгляд справи здійснюється за правилами Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАС України) відповідно до пункту 6 Розділу VІІ цього Кодексу.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство «Нафтогазбезпека»Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»(далі –Підприємство) звернулось до господарського суду з позовом до Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м. Києва (далі –Інспекція) про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № 0/0 від 17.04.2006, яким Підприємству визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 330 561 грн., у тому числі за основним платежем –136 961 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями –193 600 грн. та № 0/0 17.04.2006, яким Підприємству визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 40 600 грн., у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями –40 600 грн.

19.02.2007 Підприємство у судовому засіданні подало доповнення до позовної заяви.

В обґрунтування своїх вимог Підприємства посилається на те, що Інспекцією в акті перевірки від 07.04.2006 № 148/23-10/32253350 безпідставно зроблено висновок про те, що Підприємство при здійсненні своєї господарської діяльності порушило приписи підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість» та пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про податок на прибуток підприємств».

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що в ході податкової перевірки було встановлено, що Підприємством неправомірно віднесено 684 806 грн. 62 коп. до складу валових витрат і 387 199 грн. ПДВ до складу податкової кредиту за актами виконаних робіт і за податковими накладними ПП «Промпродукт», що призвело до недоплати позивачем 81 200 грн. податку на прибутку за перший квартал 2005 року, до завищення на 684 800 грн. від’ємного значення об’єкта оподаткування за 9 місяців 2005 року, а також до заниження на 387 199 грн. ПДВ за січень 2005 року. При цьому, Інспекція зазначила, що Підприємство включало до валових витрат вартість послуг відповідно до актів виконаних робіт ПП «Промпродукт», оформлених на підставі договорів, укладених з ПП «Промпродукт». Крім того, позивач відніс у січні 2005 року до податкового кредиту ПДВ на підставі податкових накладних виписаних ПП «Промпродукт». Зазначені первинні документи з боку ПП «Промпродукт»підписані певною фізичною особою без належних на те повноважень, а тому не могли бути підставою для формування валових витрат та податкового кредиту Підприємства. Вказана обставина, зокрема, встановлена господарськими судами першої та апеляційної інстанцій у справах №№ 25/418-А, 25/419-А, 25/420-А.

Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 29.01.2007 оголошувалась перерва до 19.02.2007.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, –

ВСТАНОВИВ:

У період з 10.02.2006 до 24.03.2006 Інспекцією було проведено комплексну планову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства Підприємства (ідентифікаційний код 32253350) за період з 01.01.2005 до 30.09.2005, за результатами якої 07.04.2006 складено акт № 148/23-10/32253350 (далі –Акт перевірки).

В ході перевірки встановлено порушення Підприємством вимог: підпункту 7.4.1, пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», чим занижено чисту суму зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 136 961 грн.; підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», що призвело до недоплати податку на додану вартість в розмірі 250 238 грн. за період з січня 2005 року до березня 2005 року; пункту 5.1, підпункту 5.3.9 пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про податок на прибуток підприємств», що призвело до недоплати податкового зобов’язання з податку на прибуток у сумі 81 200 грн. за період з першого кварталу 2005 року до першого півріччя 2005 року та завищення від’ємного значення об’єкту оподаткування з податку на прибуток за дев’ять місяців 2005 року на суму 684 800 грн.

На підставі Акта перевірки Інспекцією прийняті оспорюванні податкові повідомлення-рішення.

Як убачається з матеріалів справи, між Підприємством та ПП «ПромПродукт»були укладені наступні договори:

- 10.11.2004 договір № 10-11/04 щодо виконання послуг з проведення комплексного аналізу екологічного становища об’єктів, що знаходяться під охороною Підприємства.

Відповідно до акта прийому-передачі наданих послуг від 25.01.2005, за період з 01.01.2005 до 31.01.2005 ПП «ПромПродукт»було проведено сорок комплексних досліджень екологічного становища на об’єктах Підприємства.

За вказаною господарською операцією ПП «ПромПродукт»виписало Підприємству податкову накладну № 12700 від 27.01.2005 на суму 304 720 грн. (в т.ч. ПДВ 50 786,67 грн.).

Сума ПДВ за вказаною накладною була включена Підприємством до складу податкового кредиту в декларації з ПДВ за січень 2005 року, а вартість послуг з проведення комплексного дослідження екологічного становища у сумі 253 933,33 грн. було віднесено Підприємством до валових витрат виробництва у першому кварталі 2005 року.

- 26.11.2004 договір № 26-11/04 щодо обстеження продуктопроводу, що знаходяться під охороною Підприємства, від ГС «Солоха»до ТЦСК «Селещина»загальною довжиною 197,6 кв.м.

25.01.2005 між ПП «ПромПродукт»та Підприємством було укладено акт виконаних робіт на суму 316 160 грн., (в т.ч. ПДВ 63 232 грн).

За вказаною господарською операцією ПП «ПромПродукт»виписало Підприємству податкову накладну № 12802 від 28.01.2005 на суму 316 160 грн. (в т.ч. ПДВ 63 232 грн.).

Послуги з обстеження продуктопроводу у сумі 316 160 грн.(в т.ч. ПДВ 63 232 грн.) були віднесені Підприємством до валових витрат у першому кварталі 2005 року, а сума ПДВ за вказаною накладною була включена Підприємством до складу податкового кредиту в декларації з ПДВ за січень 2005 року.

- 05.01.2005 договір про надання послуг з обстеження офісних приміщень № 05-01/05 щодо надання послуг з обстеження офісних приміщень, які розташовані у м. Полтава для виявлення та ліквідації технічних засобів негласного отримання інформації.

25.01.2005 між ПП «ПромПродукт»та Підприємством було укладено акт виконаних робіт на суму 114 713,29 грн., (в т.ч. ПДВ 22 942,68 грн).

За вказаною господарською операцією ПП «ПромПродукт»виписало Підприємству податкову накладну № 13101 від 31.01.2005 на суму 114 713,29 грн. (в т.ч. ПДВ 22 942,68 грн.).

Послуги з обстеження офісних приміщень, які розташовані у м. Полтава для виявлення та ліквідації технічних засобів негласного отримання інформації у сумі 114 713,29 грн. (в т.ч. ПДВ 22 942,68 грн.) були віднесені Підприємством до валових витрат, а сума ПДВ за вказаною накладною була включена Підприємством до складу податкового кредиту в декларації з ПДВ за січень 2005 року.

- 25.01.2005 договір купівлі-продажу № 25-01/05 щодо купівлі-продажу товару.

25.01.2005 ПП «ПромПродукт»та Підприємство склали специфікацію товару, яка є додатком № 1 до вказаного договору на суму 1 501 430,63 грн. (в т.ч. ПДВ 250 238,44 грн.).

ПП «ПромПродукт»виписало Підприємству податкову накладну № 13102 від 31.01.2005 на суму 1 501 430,63 грн. (в т.ч. ПДВ 250 238,44 грн.).

Сума ПДВ за вказаною накладною відкоригована Підприємством зі знаком мінус у декларації за березень 2005 року.

З матеріалів справи також вбачається, що постановами Господарського суду м. Києва 22.11.2006 у справах у справах №№ 25/418-А, 25/419-А, 25/420-А за позов Інспекції до Підприємства про визнання договорів від 10.11.2004 № 10-11/04, від 26.11.2004 № 26-11/04, від 05.01.2005 № 05-01/05 недійсними, суд задовольнив позовні вимоги Інспекції та визнав вказані договори недійсними.

Вказані постанови мотивовані тим, що первинні документи, які підтверджують укладання договорів, зокрема, вказані договори, податкові накладні та акти прийому-передачі від імені ПП «ПромПродукт»підписані певною фізичною особою без належних на те повноважень.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2007 у справах №№ 25/418-А, 25/419-А, 25/420-А, постанови господарського суду м. Києва від 22.11.2006 у вказаних справах залишені без змін.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до пункту 9.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов’язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 первинні документи (на паперових та машинозчитуваних носіях інформації) для надання ним юридичної сили та і доказовості повинні мати такі обов’язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Підпунктом 5.3.9 пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про податок на прибуток підприємств»визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов’язковість ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Таким чином, Підприємство порушило приписи підпункту 5.3.9 пункту 5.9 статті 5 Закону України «Про податок на прибуток підприємств»щодо віднесення витрат на підставі первинних документів отриманих від ПП «ПромПродукт»до валових витрат, оскільки первинні документи з боку ПП «ПромПродукт»підписані певною фізичною особою без належних на те повноважень.

Платники податку на додану вартість, об'єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначаються Законом України «Про податок на додану вартість».

Згідно з пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит –це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 зазначеного Закону податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Згідно з підпунктом 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»датою виникнення права платника податку на податковий кредит визначається дата здійснення першої з наступних подій:

а) дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг);

б) дата отримання податкової накладної.

Обов'язковою умовою включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених (нарахованих) в складі ціни за товари (роботи, послуги), відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість», є наявність податкової накладної, виданої продавцем. Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про податок на додану вартість»не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту). У разі коли на момент перевірки платника податку податковим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються непідтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, непідтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

Відповідно до наказу Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 № 165 затверджено форму податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку продажу товарів (робіт, послуг), порядок їх заповнення.

Пунктом 18 вказаного наказу визначено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою, уповноваженою платником податку здійснювати продаж товарів (робіт, послуг) та скріплюються печаткою такого платнику податків –продавця.

Таким чином, суд вважає, що сума податкового кредиту Підприємства за спірний період сформована на підставі неналежним чином оформлених податкових накладних, отриманих від ПП «ПромПродукт», оскільки податкові накладні з боку ПП «ПромПродукт»підписані певною фізичною особою без належних на те повноважень.

Пунктом 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»визначається, що штрафні санкції накладаються на платника податків у розмірах, визначених цією статтею, за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 зазначеного Закону у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

Оскільки суд визнав наявність порушень податкового законодавства з боку Підприємства, то у Інспекції були усі підстави для застосування до Підприємства штрафних санкцій, визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Інспекція як суб'єкт владних повноважень довела правомірність прийнятих нею спірних податкових повідомлень-рішень.

Приймаючи до уваги викладені обставини, господарський суд дійшов висновку щодо неправомірності заявлених вимог та вважає їх такими що не підлягають задоволенню.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 17, 23, 71, 86, 94, 97, 158-163, 167, пунктом 6 Розділу VІІ КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її складання у повному обсязі, шляхом подання через Господарський суд міста Києва заяви про апеляційне оскарження з наступним поданням протягом двадцяти днів апеляційної скарги. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Сташків Р.Б.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі –05.05.2008.