ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2008 р.

№ 38/99

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого:

Дунаєвської Н.Г.,

Суддів :

Михайлюка М.В.,

Воліка І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове місто"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 року

у справі

№ 38/99 господарського суду міста Києва

за позовом

Спілки наукових та інженерних об’єднань України

до

ТОВ "Нове місто"

про

виселення, стягнення збитків у сумі 139404 грн. та 158760 грн. безпідставно отриманих коштів

за участю представників сторін:

позивача

Гребенюк В.В.,

відповідача

Крохмаль Є.В.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.10.2007 р. у справі № 38/99 (суддя: Власов Ю.Л.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р. (судді: Андрієнко В.В., Малетич М.М., Студенець В.І.) позов задоволено частково: виселено відповідача з кімнат № 9, 10, 11, 12, 13 площею 147 м2 третього поверху нежитлової будівлі, розташованої у м. Харків, пл. Конституції, 26, літ. “А-4”, стягнуто з відповідача на користь позивача кошти в сумі 143490,60 грн., 1437,76 грн. держмита та 60,75 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просив судові рішення у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як встановили господарські суди, постановою Вищого господарського суду України від 21.12.2006 р. у справі №11/127-05, рішення господарського суду Харківської області від 14.03.2006 р. та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 14.07.2006 р. скасовані; визнано за позивачем право власності на нежитлову будівлю площею 4379,8 м2, розташовану у м. Харків, пл. Конституції, 26, літ. “А-4”; зобов’язано КП “Харківське міське бюро технічної інвентаризації” здійснити реєстрацію спірної нежитлової будівлі за позивачем.

Відповідно до договору дарування нежитлових приміщень від 02.02.2007 р. позивач подарував ТОВ “Альтон” нежитлові приміщення другого поверху №1-24, 3а, 3б (869,6 м2), що знаходиться за адресою: м. Харків, пл. Конституції, б. 26 літ. “А-4”, а ТОВ “Альтон” прийняло у дар ці нежитлові приміщення.

Згідно з актом інвентаризації орендованого третього поверху будівлі №26 на пл. Конституції у м. Харків від 19.03.2007р., в кімнатах №№ 9-13, відповідно до поповерхового плану розміщено офіс відповідача.

Відповідач фактично займає кімнати №№ 9-13, в зазначеному нежитловому приміщенні, що підтверджується також поясненнями позивача.

Згідно з поповерховим планом будинку в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4”, площа кімнати №9 - 27,7 м2, кімнати №10 - 10,2 м2, кімнати №11 - 33,4 м2, кімнати №12 - 47,6 м2, кімнати №13 - 28,1 м2, що загалом складає 147 м2.

Відповідно до ч.1 ст.50 Закону України “Про власність” власник має право вимагати повернення (віндикації) свого майна з чужого незаконного володіння.

Згідно із ст.387 ЦК України власник має право витребувати свої майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ст. 1212 ЦК України).

Оскільки за позивачем визнано право власності на нежитлову будівлю у м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4” площею 4379,8 м2, господарські суди прийшли до обґрунтованого висновку про виселення відповідача з кімнат №9, 10, 11, 12, 13 заг. площею 147 м2 вищезазначеного нежитлового приміщення.

Суди правомірно відхилили вимоги позивача щодо виселення відповідача з нежитлового приміщення площею 4232,8 м2, оскільки позивач не довів, що відповідач дійсно займає повністю приміщення площею 4232,8 м2.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути потерпілому майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується також до вимог, зокрема, відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов’язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.

Господарські суди з’ясували, що відповідач уклав договори оренди нежитлових приміщень, відповідно до яких відповідач передав іншим особам в оренду нежитлові приміщення, що розташовані в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” на першому поверсі, а саме: 210,3 м2 з щомісячною орендною платою 21030 грн., 95 м2 з орендною платою 10272 грн., 77 м2 з орендною платою 9582 грн., 98 м2 та 35 м2 з орендною платою 11550 грн.

Водночас, відповідач уклав договори оренди нежитлових приміщень, відповідно до яких відповідач передав в оренду нежитлові приміщення, що розташовані в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” на другому поверсі, а саме: 36,2 м2 з щомісячною орендною платою 2718 грн., 392,6 м2 з орендною платою 19092 грн., 31 м2 з орендною платою 504 грн., 70,5 м2 з орендною платою 4632 грн., всього було передано в оренду 530,30 м2.

Позивач дізнавався про володіння вказаними нежитловими приміщення без достатніх правових підстав з 21.12.2006 р., коли Вищий господарський суд України прийняв постанову у справі №11/127-05, якою визнано за позивачем право власності на нежитлову будівлю загальною площею 4379,8 м2, що розташована за адресою: м. Харків, пл. Конституції, 26 літера “А-4”.

З огляду на вказане, суди попередніх інстанцій визнали обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача за договорами оренди нежитлових приміщень на першому поверсі з 21.12.2006 р. по 27.02.2007 р. коштів в сумі 104868 грн. - доходів, які відповідач отримав або міг отримати у зв’язку із наданням в оренду нежитлових приміщень на першому поверсі в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літ. “А-4”, що належать позивачу.

Суди також задовольнили вимоги позивача щодо стягнення з відповідача за договорами оренди нежитлових приміщень на другому поверсі з 21.12.2006 р. по 02.02.2007 р. коштів в сумі 38622,60 грн. - доходів, які Відповідач отримав або міг отримати у зв’язку із наданням в оренду нежитлових приміщень на першому поверсі в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літ. “А-4”, що належать позивачу, що разом по першому та другому поверхах складає 143490,60 грн.

Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що нараховані позивачем 15269,40 грн. доходів, отриманих відповідачем від безпідставно набутого майна на другому поверсі спірного нежитлового приміщення після 02.02.2007 р. (дата укладання договору дарування нежитлових приміщень на другому поверсі) є безпідставним, оскільки з 02.02.2007 р. вказані приміщення другого поверху вибули з власності позивача, тому зазначені вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того, господарські суди прийшли до висновку про безпідставність вимог позивача про стягнення з відповідача 139404 грн. збитків у вигляді упущеної вигоди з наступних підстав.

Відповідно до ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально отримати за звичайних обставин якби її право не було б порушено (упущена вигода).

Особа, яка зберегла майно без достатньої правової підстави несе перед іншою особою, яка є власником цього майна, відповідальність у разі спричинення володінням, розпорядженням та користуванням вказаним майном іншій особі збитків, наявності вини особи, що зберігала майно без достатньої правової підстави та причинно-наслідкового зв’язку між володінням цим майном та збитками особи, яка є власником цього майна. При цьому, розмір збитків доказується особою, яка вимагає відшкодування цих збитків.

Позивач не надав судам доказів, що він мав право та дійсний намір здавати в оренду нежитлові приміщення в м. Харкові по пл. Конституції, 26 літера “А-4” та отримувати від цього прибуток, якби вказані приміщення вчасно були повернуті відповідачем позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того, відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, які не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2007 р. у справі № 38/99 залишити без змін.

Головуючий, суддя                                 Н. Дунаєвська

Судді          :            М. Михайлюк

І. Волік