донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.09.2008 р.                                                              справа №7/72

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

Діброви Г.І.

суддів

Стойка О.В. , Шевкової Т.А.

за участю представників сторін:

від позивача:

Жолоб Я.С. (довіреність № 1/125 від 24.01.08р.),

від відповідача:

від третьої особи:

Буряк Н.І. (довіреність № 63 від 16.09.08р.),

не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства «Добропіллявугілля», м.Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.07.2008 року

по справі

№7/72 (Сгара Е.В.)

за позовом

Державного підприємства «Добропіллявугілля», м.Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області

до

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк

Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», м.Донецьк

про

стягнення заборгованості в сумі 345 600 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У травні 2008 року позивач, Державне підприємство «Добропіллявугілля», м.Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія», м.Донецьк, про стягнення заборгованості в сумі 345 600 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.07.08р. у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Добропіллявугілля», м.Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області було відмовлено. Судове рішення мотивоване тим, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості.

Позивач, Державне підприємство «Добропіллявугілля», м.Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 11.07.08р. скасувати та прийняти нове рішення.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк, в судовому засіданні усно висловив заперечення на апеляційну скаргу, якими з її вимогами не погодився та просив апеляційну інстанцію залишити рішення господарського суду Донецької області від 11.07.08р. без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

В судовому засіданні сторони підтримали свої вимоги та заперечення на апеляційну скаргу.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія», м.Донецьк, до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення 04.08.08р. уповноваженій особі підприємства поштового відправлення - ухвали суду від 01.08.08р. Про причину неявки суд не повідомив, своїм процесуальним правом, передбаченим ст.ст. 22, 27 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, ніяких клопотань з цього приводу судовій колегії не надав, явка сторін та третьої особи ухвалою суду не була визнана обов’язковою, неявка без поважних причин у судове засідання представників сторін та третіх осіб не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами, а повний текст постанови направляється сторонам по справі в установленому порядку.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи № 7/72, та наданих представниками сторін пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статей 28-29 Закону України «Про судоустрій»та статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 «Про судове рішення», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вищезазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу Міністерства палива та енергетики України № 492 від 18.08.04р. створене ДП «Донецька вугільна енергетична компанія». Відповідно до пункту 13 наказу, ДП «Добропіллявугілля»реорганізовано шляхом виділення з його складу відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер»та приєднання його до складу ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

31.01.05р. між Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія», м.Донецьк (далі –Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк (далі –Покупець) було укладено Договір на постачання вугільної продукції № 57/ГП-38/01.05 (далі - Договір).

Відповідно до вимог пункту 1.1 Договору, Постачальник на умовах передбачених цим Договором, здійснює постачання вугільної продукції відповідно до Специфікацій, які є невід’ємною частиною Договору.

Згідно пункту 4.1 Договору Покупець здійснює попередню оплату Вугілля шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

Відповідно до пункту 3.4 Договору, Постачальник зобов'язаний надати Покупцю перелік документів, що підтверджують поставку вугілля, в тому числі акт приймання –передачі та рахунок-фактуру.

В березні 2005 року Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія», м.Донецьк поставило Товариству з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк вугільну продукцію у кількості 900т. на суму 345 600 грн. 00 коп. без здійснення відповідачем попередньої оплати.

На оплату вугільної продукції третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача виставила відповідачу рахунок № 3718 від 29.03.2005р., рахунок-фактуру № 3718 від 29.03.2005р., рахунок № 3798 від 31.03.2005р., рахунок-фактуру № 3798 від 31.03.2005р., рахунок № 3897 від 31.03.2005р., рахунок-фактуру № 3897 від 31.03.2005р.

Факт отримання платіжних вимог від третьої особи підтверджений матеріалами справи, зокрема акти приймання –передачі вугілля, підписані уповноваженими представниками третьої особи та відповідача і оформлені належним чином, містять посилання на рахунки - фактури та поясненнями представників в судовому засіданні.

Згідно пункту 3.1 наказу Міністерства палива та енергетики України № 237 від 26.04.05р. ДП «Донецька вугільна енергетична компанія»реорганізована шляхом виділення з його складу відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер»та приєднання його до складу ДП «Добропіллявугілля».

Пунктом 4.1 наказу Міністерства палива та енергетики України № 237 від 26.04.05р. ДП «Добропіллявугілля»прийняв на свій баланс майно, майнові права та обов'язки, а також документацію ВП «Шахта «Піонер»на підставі розподільчого балансу.

Згідно з передаточними балансами від 31.05.05р. та від 01.06.05р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж»у сумі 345 600 грн. 00 коп. була передана Державному підприємству «Добропіллявугілля».

Згідно Акту звірки від 31.05.05р. за розрахунками за відвантажену вугільну продукцію заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк перед Державним підприємством «Добропіллявугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області становить 345 600 грн. 00 коп.

За цих підстав, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача цієї суми основного боргу.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, вислухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України у випадках, коли правовідносини не врегульовані Господарським кодексом України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов'язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається.

Відповідно до вимог частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що моментом виникнення права вимоги від відповідача шляхом виконання ним його договірного зобов'язання щодо оплати отриманого вугілля є момент пред'явлення йому третьою особою рахунків-фактур в березні 2005 року. Доводи заявника апеляційної скарги щодо моменту, коли він довідався, або міг довідатися про порушення своїх прав, є період з 31.05.05р., судом апеляційної інстанції розглянуті та не прийняті до уваги, оскільки реорганізація підприємства не є підставою для переривання строку позовної давності.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Як свідчать матеріали справи, за клопотанням відповідача, судом першої інстанції правомірно застосовано строк позовної давності при розгляді даного позову та встановлено, що він сплинув на момент подання позивачем позову до господарського суду Донецької області, що є підставою для відмови у їх задоволенні.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтостроймонтаж», м. Донецьк заборгованості в сумі 345 600 грн. 00 коп. у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2008 року у справі № 7/72 ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Добропіллявугілля», м. Добропілля в особі відокремленого підрозділу «Шахта «Піонер», смт. Новодонецьке Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2008 року у справі № 7/72 залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2008 року у справі № 7/72 –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в п’ятиденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд у місячний строк.

Головуючий          Г.І. Діброва

Судді:          О.В. Стойка

Т.А. Шевкова

Надр. 6 прим:

1 –у справу;

2 –позивачу;

3 –відповідачу;

4 –третій особі;

5 –ДАГС;

6 –ГС Дон. обл.;

Ширіна Ю.М.