ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.07.08

Справа № 2/340-08.

За позовом: Сумського транспортного прокурора в інтересах держави в особі

1.          Міністерства транспорту та зв’язку України, м. Київ

2.          Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця», м. Харків

До відповідача: Виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми

про визнання права державної власності

СУДДЯ СОП’ЯНЕНКО О.Ю. При секретарі судового засідання Петен Я.Л.

Представники сторін:

позивачів – 1. не прибув

2. Бут-Абдулаєва Т.В., Кліпіков Р.Б.

відповідача – не прибув

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивачів просить визнати за Державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд ст.Баси, що знаходяться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609) і розташовані за адресою: м.Суми, вул.Погранична, 8-б:

-          нежитлову будівлю компресорної ПТО на ст. Баси (літера „В” схематичного плану) загальною площею 610,0 м2; інвентарний № 010074;

-          нежитлову будівлю Пункту промивки вагонів ПТО на ст. Баси (літера „Б” схематичного плану) загальною площею 252,5 м2; інвентарний № 123430;

-          нежитлову будівлю майстерні ПТО на ст. Баси (літера „А” схематичного плану) загальною площею 182,7 м2; інвентарний №121902;

-          нежитлову будівлю Пункту технічного обслуговування вагонів ст. Баси (ПТО) Баси (літера „Г” схематичного плану) загальною площею 435,6 м2; інвентарний № 122317;

-          підкранову колію козлового крану, інвентарний номер 25009;

-          підкранову колію пункту промивки, інвентарний номер 25010;

-          майданчик мулистий, інвентарний номер 293302;

-          майданчик промивки вагонів, інвентарний номер 293303;

-          майданчик мулистий, інвентарний номер 293304;

-          споруду резервуару гарячої води, інвентарний номер 295510;

-          споруду резервуару гарячої води, інвентарний номер 295511;

визнати за Державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на нежитлову будівлю Пункту технічного обслуговування вантажних вагонів (літера «А» схематичного плану) загальною площею 636 м2, що розташована за адресою: м.Суми, вул.Привокзальна, 5-а і знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609).

Позивач-1 – Міністерство транспорту та зв’язку України надало пояснення, що з метою оформлення правовстановлюючих документів на нерухоме майно позивач звернувся до відповідача із заявою про оформлення права власності на об’єкти нерухомості та видачу відповідних свідоцтв про право власності, проте оформлення та реєстрація права власності на об’єкти до цього часу не здійснена. Отже, фактично відповідач не визнав право державної власності на спірне нерухоме майно. Позивач правомірно володіє нерухомим майном, оскільки це не оспорено ніким в суді, та підтверджується наявними документами.

Відповідач проти позову заперечує і зазначає, що майно, на яке позивач просить визнати право власності не належить до комунальної власності, тому виконавчий комітет не є належним відповідачем і ніяким чином не порушує права та законні інтереси позивача. Власником майна є держава в особі Міністерства транспорту та зв’язку України, а СТГО «Південна залізниця» і її структурні підрозділи є суб’єктами господарювання, яким майно належить на праві господарського відання. Отже позивач неправомірно позивається про визнання за ним права власності, оскільки власником майна є держава, яка може пред’являти позов про визнання права власності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача, суд встановив:

Відповідно до статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України здійснює управління об’єктами державної власності відповідно до закону.

Статтею 170 Цивільного кодексу України встановлено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов’язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Статтею 3 Закону України “Про управління об’єктами державної власності” від 21.09.2006 встановлено, що об’єктами управління державної власності є, зокрема, майно, що передане державним комерційним підприємствам, установам та організаціям. Статтею 4 Закону встановлено, що суб`єктами управління об’єктами державної власності є, зокрема, міністерства та інші органи виконавчої влади.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2006 № 789 затверджене Положення про Міністерство транспорту та зв’язку України, відповідно до якого міністерство є головним (провідним) органом виконавчої влади з питань реалізації державної політики в галузі залізничного транспорту (п.1) та здійснює державне управління в галузі транспорту (п.п.1 п. 4). Підпунктом 29 пункту 4 зазначеного Положення встановлено, що міністерство виконує відповідно до законодавства України функції з управління об’єктами державної власності, що належать до сфери його управління.

До сфери управління Міністерства транспорту та зв’язку України входить Південна залізниця, яка відповідно до пункту 1.1 Статуту Південної залізниці є створене згідно з статтями 1, 4 Закону України «Про залізничний транспорт» статутне територіально-галузеве об’єднання, засноване на державній власності і підпорядковане Державній адміністрації залізничного транспорту України, що входить до сфери управління Міністерства транспорту України.

До складу СТГО “Південна залізниця” входять відокремлені структурні підрозділи – Вагонне депо Основа Південної залізниці (далі - Депо) та Сумська дистанція електропостачання Південної залізниці (далі – Дистанція), які діють на підставі відповідних Положень.

Згідно з п. 2.1. Положення про Вагонне депо Основа Південної залізниці предметом діяльності Депо є забезпечення огляду, технічного обслуговування та ремонту технічних вагонів, підготовка вантажних вагонів до перевезень та інше.

Пунктом 2.1. Положення про Сумську дистанцію електропостачання Південної залізниці предметом діяльності Дистанції є забезпечення експлуатації пристроїв контактної мережі, тягових підстанцій, обладнання електропостачання, службово-технічних, культурно-побутових та інших будівель та споруд, які знаходяться на балансі Дистанції.

Згідно довідки Вагонного депо Основа Південної залізниці №901 від 18.06.2008 року та Технічних паспортів на нежитлові приміщення, виданих КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», на станції Баси Південної залізниці за адресою: м.Суми, вул.Погранична, 8-б, розташований комплекс будівель та споруд, які перебувають на балансі Депо, а саме:

-           нежитлова будівля компресорної ПТО на ст. Баси (літера „В” схематичного плану) загальною площею 610,0 м2; інвентарний № 010074, 1969 року побудови, переоцінена балансова вартість становить 527616 грн.;

-          нежитлова будівля Пункту промивки вагонів ПТО на ст. Баси (літера „Б” схематичного плану) загальною площею 252,5 м2; інвентарний № 123430, 1969 року побудови, переоцінена балансова вартість становить 1114479,64 грн.;

-          нежитлова будівля майстерні ПТО на ст. Баси (літера „А” схематичного плану) загальною площею 182,7 м2; інвентарний № 121902, 1971 року побудови, переоцінена балансова вартість становить 17375,76 грн.;

-          нежитлова будівля Пункту технічного обслуговування вагонів ст. Баси (ПТО) Баси (літера „Г” схематичного плану) загальною площею 435,6 м2; інвентарний № 122317, 1970 року побудови, переоцінена балансова вартість становить 81011,76 грн.;

-          підкранова колія козлового крану, інвентарний № 25009;

-          підкранова колія пункту промивки, інвентарний № 25010;

-          майданчик мулистий, інвентарний № 293302;

-          майданчик промивки вагонів, інвентарний № 293303;

-          майданчик мулистий, інвентарний № 293304;

-          резервуар гарячої води, інвентарний № 295510;

-          резервуар гарячої води, інвентарний № 295511.

Також на балансі Депо перебуває частина нежитлової двоповерхової будівлі Пункту технічного обслуговування вантажних вагонів ст.Суми (1-й поверх), що розташована за адресою: м.Суми, вул.Привокзальна, 5-а і має наступні технічні характеристики: інвентарний № 122322, загальна площа - 333,6 м2, (літера „А” схематичного плану).

Інша частина вказаної будівлі (2-й поверх) перебуває на балансі другого структурного підрозділу Південної залізниці - Сумської дистанції електропостачання Південної залізниці. Технічні характеристики: інвентарний № 12340044, загальна площа – 302,4 м2, (літера „А” схематичного плану), адреса м.Суми, вул.Привокзальна, 5-а, що підтверджується довідкою про балансову належність №698 від 12.06.2008р. та Технічним паспортом на нежитлове приміщення, виданим КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації».

Таким чином вказана будівля поділена на частини ( перший та другий поверхи загальною площею 636 м2), які експлуатуються двома структурними підрозділами Залізниці, однак як цілісний об’єкт нерухомого майна - будівля Пункту технічного обслуговування вантажних вагонів ст.Суми вона перебуває у повному господарському віданні СТГО «Південна залізниця», до складу якої входять вказані вище структурні підрозділи.

Зазначені об’єкти були побудовані Залізницею за власні кошти господарським способом та задіяні у виробничо-технічному комплексі організацій і підприємств залізничного транспорту, який призначений задовольняти потреби суспільного виробництва і населення України в перевезеннях у внутрішньому і міжнародному сполученнях, забезпечення сфери перевезень технічно-справним тяговим рухомим складом та для забезпечення безпеки руху поїздів, безпеки життя і здоров’я громадян, які користуються послугами залізничного транспорту тощо.

Всі перелічені вище будівлі та споруди розташовані в межах смуги відведення - земельної ділянки, яка надана у постійне користування Залізниці, що підтверджується Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ІІ-СМ № 002085, виданим відповідно до рішення Сумської міської ради від 23.02.2000р.

Позивач звертався до сектору архівів Південної залізниці з прохання надати будь-яку інформацію щодо будівництва цих об’єктів (лист № 695 від 26.04.2007 року) та отримав відповідь № НА-10-31 від 21.08.2007 року, що стосовно цих будівель і споруд відомостей немає.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України» майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об’єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про транспорт» транспортні засоби, споруди, фінансові ресурси, шляхи сполучення, закріплені за підприємствами, об’єднаннями, установами та організаціями Міністерства транспорту України, є загальнодержавною власністю і належать до єдиної транспортної системи.

Статтею 5 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що майно, закріплене за залізницями, є загальнодержавною власністю.

Згідно п. 4.1., 4.2. Статуту Південної залізниці майно Залізниці становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається у балансі Залізниці. Майно Залізниці є державною власністю і закріплене за нею на праві повного господарського відання. Залізниця володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд.

Пунктом 3.2. Положення про Вагонне депо Основа Південної залізниці визначено, що майно вагонного депо є державною власністю та складовою частиною майна Південної залізниці, закріпленого за вагонним депо на правах повного оперативного управління, а згідно з п.4.3. Положення про Сумську дистанцію електропостачання Південної залізниці майно, закріплене за Залізницею на праві господарського відання, є державною власністю та знаходиться в оперативному користуванні Дистанції.

Згідно із ст. 141 Господарського кодексу України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше індивідуально визначене майно державних підприємств.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 ГК України держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб’єктів господарювання, які належать до цього сектору і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Статтею 133 ГК України встановлено, що основу правового режиму майна суб’єктів господарювання, на якій базується їх господарська діяльність, становлять право власності та інші речові права – право господарського відання, право оперативного управління, а також право оперативного використання майна. Держава забезпечує рівний захист майнових прав усіх суб’єктів господарювання.

Право господарського відання згідно з частиною першою ст. 136 ГК України є речовим правом суб’єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 74 ГК України державне комерційне підприємство є суб’єктом підприємницької діяльності, діє на основі статуту на принципах підприємництва, зазначених у статті 44 Кодексу, і несе відповідальність усім належним йому на праві господарського відання майном згідно з цим Кодексом та іншими законами. Майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов’язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України. До об’єктів нерухомого майна відносяться земельні ділянки, а також об’єкти розташовані на земельній ділянці (будівлі, споруди тощо).

В даний час право власності позивача на вказані вище об’єкти належним чином не оформлено та не зареєстровано в органах БТІ, як того вимагає чинне законодавство.

Згідно підпункту 10 пункту «г» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження: облік та реєстрація відповідно до закону об’єктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Зазначеним спростовуються заперечення відповідача, що він є неналежним відповідачем, оскільки згідно з п. 31 ч. 1 ст. 26 Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» та Положенням про Управління майна комунальної власності, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 27.12.2006 р. № 333-МР, повноваження щодо управління комунальним майном належать Управлінню майна комунальної власності.

Відповідно до п. 6.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/2 від 07.02.2002р., оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться органами місцевого самоврядування з видачею свідоцтва про право власності, а п. 6.2. передбачено, що підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності можуть за дорученням органів місцевого самоврядування, місцевої державної адміністрації та інших органів відповідно до законодавства проводити БТІ.

Керуючись Тимчасовим положенням позивач звернувся до виконавчого комітету Сумської міської ради з листом №462 від 21.03.2008р. в якому просив оформити право власності на вказані вище об’єкти нерухомості з видачею свідоцтв про право власності. До листа були додані копії всіх наявних у позивача документів.

Вказаний вище лист був направлений на розгляд до КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» (далі – БТІ). Згідно з відповіддю БТІ за №329 від 17.04.2008р. позивачу було відмовлено в оформлені права власності та видачі свідоцтва про право власності. Причиною відмови є те, що надані документи не зазначені в переліку підстав для оформлення права власності, що встановлені Тимчасовим положенням.

Діючим законодавством не передбачено якими саме доказами власник повинен підтверджувати належність йому майна на праві власності, однак п. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено принцип добросовісного (правомірного) набуття права власності – право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, підтвердженням права власності можуть бути документи, що фіксують, підтверджують і оформлюють самі юридичні факти, на підставі яких у власника виникає (або до нього переходить) право власності.

Зокрема, такими документами є відповідні Технічні паспорти на нежитлові приміщення, видані КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», та Державний акт на право постійного користування землею, виданий відповідно до рішення Сумської міської ради, який підтверджує, що земельні ділянки, на яких розташовані вказані об’єкти нерухомості, надані в постійне користування Південній залізниці для розміщення об’єктів залізничного транспорту.

Також доказами приналежності будівель та споруд позивачу є їх відображення на самостійний балансах його відокремлених структурних підрозділів – Вагонного депо Основа Південної залізниці та Сумської дистанції електропостачання Південної залізниці. Знаходження на балансі відокремлених структурних підрозділів підприємства об’єктів нерухомості підтверджує той факт, що державне підприємство СТГО «Південна залізниця» в особі своїх структурних одиниць добросовісно та безперервно експлуатує та використовує об’єкти нерухомого майна, несе витрати по їх утриманню.

Одним із основних критеріїв визначення законності володіння майном і відображення його на балансі є також джерела фінансування (централізовані або власні кошти підприємства). Обслуговування та утримання зазначених будівель та споруд (оплата комунальних послуг, поточний і капітальний ремонт, інше) здійснюється за рахунок власних коштів Депо та Дистанції, а також централізованих коштів Південної залізниці, що підтверджується відповідними довідками про балансову належність №901 від 18.06.2008р. та №698 від 12.06.2008р.

Статтею 147 Господарського кодексу України встановлено, що майнові права суб’єктів господарювання захищаються законом. Право власності та інші майнові права суб’єкта господарювання захищаються у спосіб, зазначений у статті 20 цього Кодексу.

Положення ст. 20 Господарського кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України забезпечують можливість захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів, в т.ч. шляхом визнання відповідного права.

Стаття 392 Цивільного кодексу України передбачає, що власник майна може пред’явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, в т.ч. грошові кошти, які належать державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. В даному випадку це перший відповідач - Міністерство транспорту та зв’язку України, до сфери управління якого входить СТГО «Південна залізниця», що володіє вищезазначеним майном на праві господарського відання.

Відповідач - Виконавчий комітет Сумської міської ради не оформив право власності і не видав свідоцтво про право власності. Отже фактично відповідач не визнав право власності на вказані вище будівлі, належним чином його не оформив та не видав правовстановлюючий документ – свідоцтво про право власності, що позбавляє можливості державної реєстрації права власності на ці об’єкти нерухомості.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач правомірно володіє вказаними вище будівлями, оскільки це не оспорено ніким в суді та те, що у позивача маються достатньо документів, які підтверджують належність йому цих об’єктів нерухомого майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати по справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, –

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Визнати за Державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на комплекс нежитлових будівель та споруд ст.Баси, що знаходяться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609) і розташовані за адресою: м.Суми, вул.Погранична, 8-б:

-          нежитлову будівлю компресорної ПТО на ст. Баси (літера „В” схематичного плану) загальною площею 610,0 м2; інвентарний № 010074;

-          нежитлову будівлю Пункту промивки вагонів ПТО на ст. Баси (літера „Б” схематичного плану) загальною площею 252,5 м2; інвентарний № 123430;

-          нежитлову будівлю майстерні ПТО на ст. Баси (літера „А” схематичного плану) загальною площею 182,7 м2; інвентарний №121902;

-          нежитлову будівлю Пункту технічного обслуговування вагонів ст. Баси (ПТО) Баси (літера „Г” схематичного плану) загальною площею 435,6 м2; інвентарний № 122317;

-          підкранову колію козлового крану, інвентарний номер 25009;

-          підкранову колію пункту промивки, інвентарний номер 25010;

-          майданчик мулистий, інвентарний номер 293302;

-          майданчик промивки вагонів, інвентарний номер 293303;

-          майданчик мулистий, інвентарний номер 293304;

-          споруду резервуару гарячої води, інвентарний номер 295510;

-          споруду резервуару гарячої води, інвентарний номер 295511.

2. Визнати за Державою Україна в особі Міністерства транспорту та зв’язку України (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14, код 00017584) право державної власності на нежитлову будівлю Пункту технічного обслуговування вантажних вагонів (літера «А» схематичного плану) загальною площею 636 м2, що розташована за адресою: м.Суми, вул.Привокзальна, 5-а і знаходиться в повному господарському віданні Статутного територіально-галузевого об'єднання «Південна залізниця» (61052, м.Харків, вул.Червоноармійська, 7, код 01072609).

Повний текст рішення підписаний 25.07.2008 р.

СУДДЯ                                                              О.Ю. СОП‘ЯНЕНКО