ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.05.08 р.                     Справа № 2/52

Суддя господарського суду Донецької області Мартюхіна Н.О.

при секретарі судового засідання Трубачевій А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Орендного підприємства “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу “Сталь-1” м. Донецьк

про стягнення заборгованості у сумі 77500,13 грн.

За участю

представників сторін:

від позивача: Бондаренко В.Г.– за довір.

від відповідача: Щербанок В.Д. – за довір.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 15.05.2008р. до 19.05.2008р. та з 19.05.2008р. до 20.05.2008р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Орендне підприємство “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк до господарського суду Донецької області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу “Сталь-1” м. Донецьк про стягнення заборгованості в розмірі 77550,13 грн., з яких 57399,69грн. – сума основного боргу, 2873,13грн. – 3% річних, 17277,31грн. – індекс інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії № 2645 від 01.08.2004 р.

Позивачем до прийняття рішення в порядку ст. 22 ГПК України надано заяву про уточнення позовних вимог б/н від 20.05.2008р., де останній у зв’язку з тим, що відповідач визнає заборгованість в межах строків позовної давності зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 13285,50 грн., індекс інфляції в розмірі 5872,82 грн., 3% річних в розмірі 1122,42 грн., в іншій частині позовних вимог відмовляється. З приводу зазначеного судом розглядаються остаточні позовні вимоги позивача.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 10.04.2008р. № 02-41/11076, де вказує, позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки договір на постачання теплової енергії з ОП “Донецькміськтепломережа” не укладався.

У судовому засіданні 15.05.2008р. було оглянуто оригінал договору № 2654 від 01.08.2004р.

Розглянувши матеріали справи вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

01.08.2004р. між Орендним підприємством “Донецькміськтепломережа” (Постачальник) та Житлово-будівельним кооперативом “Сталь-1” (Абонент), був укладений договір № 2645 на відпуск теплової енергії.

За цим договором Постачальник зобов’язується постачати теплову енергію до елеваторного вузла, а Абонент зобов’язується прийняти теплову енергію та розподілити її споживачам.

Пунктом 2.9. договору визначено, що початок та закінчення опалювального сезону визначається погодними умовами та установлюється Постачальником згідно з рішенням місцевих органів влади або іншими органами влади.

Згідно до п. 2.3., 2.4. договору облік відпущеної теплової енергії здійснюється за приборами обліку, встановленими на тепловому вводі Абонентом. За відсутності приборів обліку, при виході їх зі строю або несвоєчасне проведення госповірки оплата здійснюється згідно діючих тарифів.

Відповідно до п. 3.1. договору Абонент здійснює оплату за теплопостачання приміщення, які належать йому на праві власності або які знаходяться у нього в оперативному управління, не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним згідно з пред’явленими рахунками.

При укладанні договору № 2645 від 01.08.2004р. сторонами у п. 6.4. договору сторони досягли згоди про те, що заборгованість Абонента перед Постачальником, яка утворилась за час дії попереднього договору складає 84974,12грн. та Абонент повинен відшкодувати дану заборгованість у повному обсязі.

Відповідач умови договору виконав не повному обсязі та несвоєчасно в наслідок чого за останнім за період з 01.06.2006р. по 28.02.2008р. рахується заборгованість в розмірі 57399,69 грн.

Позивач до прийняття рішення по справи уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість з врахуванням строку позовної давності.

Згідно до матеріалів справи заборгованість відповідача перед позивачем з врахуванням строку позовної давності на момент звернення до суду становить 13285,50грн.

Відповідач доказів погашення суми боргу в розмірі 13285,50грн. не представив, тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України),

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Аналогічні положення щодо виконання зобов’язань містить Господарський кодекс України. Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в матеріалах справи докази, порушення відповідачем зобов’язань за договором, суд вважає, позовні вимоги доведеними належним чином та такими що підлягають задоволенню.

Щодо заперечень відповідача відносно того, що позивачем при розрахунку суми боргу не враховано проведення розрахунків векселями, то суд зазначає що відповідно до актів приймання-передачі векселів від 29.04.2005р. та від 21.04.2005р. вказані суми позивачем враховані в повному обсязі, але за вказаними векселями погашення заборгованості пройшло за період квітень 2003р. – липень 2003р. та серпень 2003р. – січень 2004р., зазначені періоди не є спірними.

Крім того відповідач вказує, що позивачем не враховано суми отримані від громадян в рахунок погашення заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 25425,95грн., зазначені заперечення судом до уваги не приймаються з огляду на те, що позивачем до матеріалів справи надано зведений реєстр сум списаної заборгованості населення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2005р. № 664 та від 09.02.2006р. № 134 по житлово-будівельним кооперативам, об’єднанням співвласників багатоквартирних будинків на централізоване перерахування субвенції з Державного бюджету України, де вказана сума зарахована в рахунок погашення заборгованості за березень 2004р., зазначений період не є спірним.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1122,41грн. за період з травня 2005р. по лютий 2008р. та індекс інфляції в розмірі 5872,82 грн. за період з травня 2005р. по березень 2008р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційної складової суд вважає, його арифметично вірно, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1122,41грн. за період 1 травня 2005р. по 29 лютого 2008р. та індексу інфляції в розмірі 5872,82 грн. за період з травня 2005р. по березень 2008р. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Стосовно решти позовних вимог провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 599, 615, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 78, 80, ст. ст. 82 –85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Орендного підприємства “Донецькміськтепломережа” м. Донецьк до Житлово-будівельного кооперативу “Сталь-1” м. Донецьк про стягнення 20280,73грн. задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу “Сталь-1” (83101, м. Донецьк, вул. Іонова, 18/90, ) на користь Орендного підприємства “Донецькміськтепломережа” (83086, м. Донецьк, вул. Постишева, 30, п/р 8002 в АБ “УкрБізнесБанк” м. Донецьк, МФО 334969, ) суму боргу в розмірі 13285,50грн., 3% річних в розмірі 1122,41грн., індекс інфляції в розмірі 5872,82грн., судові витрати: державне мито у розмірі 202,73грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 22,61 грн.

Провадження у справі стосовно решти позовних вимог припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відмовою позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя