СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

Справа №

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Велика Тетяна Павлівна, довіреність №266 від 01.09.08;

відповідача: Грязнова Галина Михайлівна, довіреність №20/8/10-0 від 08.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 29.05-10.06.2008 року у справі № 2-21/9922-2006А

за позовом відкритого акціонерного товариства "Победа" (вул. Шкільна, 2,Жемчужина, Нижньогірський р-н,97154)

до          Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим (вул. Шкільна, 16,Нижньогірський р-н, Автономна Ресубліка Крим,97100)

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Победа" звернулось до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень № /0 від 06.12.2004 року у сумі 2339,86 грн., № /0 від 06.12.2004 року у сумі 2825,16 грн. і № /0 від 06.12.2004 року у сумі 3148,85 грн. Також позивач просив суд спонукати Державну податкову інспекцію в Нижньогірському районі до списання фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 21318,72 грн. як безнадійний податковий борг у відповідності з підпунктом 18.2.1. «Г»статті 18 Закону України «Про порядок погашення обов'язків платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами.

В процесі розгляду справи, позивачем було надано уточнений адміністративний позов, в якому позивач просив визнати недійсними податкові повідомлення-рішення № /0 від 06.12.2004 року у сумі 2339,86 грн., № /0 від 06.12.2004 року у сумі 2825,16грн. і №/0 від 06.12.2004 року у сумі 3148,85 грн., якими донараховано суму податкового зобов'язання зі сплати штрафних санкцій за затримку граничних строків сплати узгодженого зобов'язання з фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 21318,72 грн.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 20.06.2006 року, було роз'єднано справу №2-31/9922-2006А.

За адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "Победа" до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень та спонукання відповідача списати безнадійно податковий борг: за адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "Победа" до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі про спонукання Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі списати безнадійний податковий борг з фіксованого сіль ськогосподарського податку в сумі 21318,72 грн. привласнивши справі № 2-31/11045-2006А.

За адміністративним позовом відкритого акціонерного товариства "Победа" до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі по начисленню штрафних санкцій фіксованому сільгоспподатку № /0 від 06.12.2004 року на суму 2339,86 грн., № /0 від 06.12.2004 року на суму 2825,16 грн., №/0 від 06.12.2004 року на суму 3148,85 грн. за наслідками планової документальної ревізії, акт № 453/2301/00413073 від 03.12.2004 року, з привласненням справі № 2-31/9922-2006А.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Чонгова С.І.) від 29.05-10.06.2008 року у справі №2-21/9922-2006А позов задоволено.

Постанова суду мотивована тим, що податковим органом не було доведено порушення вимог податкового законодавства з боку позивача.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції під час вирішення спору були порушені вимоги норм матеріального та процесуального права.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду Латиніна О.А. від 02.09.2008 року у складі колегії було замінено суддю Гонтаря В.І. на суддю Черткову І.В.

У судовому засіданні 02.09.2008 року представник податкової інспекції підтримав вимоги апеляційної скарги, представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити без змін постанову суду першої інстанції.

У судовому засіданні оголошувалась перерва до 25.09.2008 року.

Переглянувши постанову суду першої інстанції відповідно до статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією в Нижньогірському районі була проведена перевірка дотримання позивачем вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року. По результатах перевірки Державною податковою інспекцією складено акт „Про результати планової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства відкритим акціонерним товариством "Победа" за період з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року” № 453/2301 від 03.12.2004 року.

Перевіркою встановлено, що за період, який перевірявся - з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, нараховано фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 109863,74 грн. і у відповідності зі статтею 17 Закону України „Про порядок погашення обов'язків платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлена несвоєчасна оплата фіксованого сільськогосподарського податку в сумі 43822,11 грн.

На підставі акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення, якими нараховані фінансові санкції за несвоєчасну сплату фіксованого сільськогосподарського податку у сумі 8313,87 грн., а саме, №/0 від 06.12.2004 року на суму 2339,86 грн., №/0 від 06.12.2004 року на суму 2825,16 грн., №/0 від 06.12.2004 року на суму 3148,85 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції у зв’язку з наступним.

Механізм справляння фіксованого сільськогосподарського податку, що сплачується сільськогосподарськими товаровиробниками у грошовій формі регламентується Законом України „Про фіксований сільськогосподарський податок”.

Стаття 5 Закону України „Про фіксований сільськогосподарський податок” визначає, що платники податку визначають суму фіксованого сільськогосподарського податку на поточний рік у порядку і розмірах, передбачених цим Законом, і подають розрахунок органу державної податкової служби за місцем знаходження платника податку до 1 лютого поточного року. Сплата податку проводиться щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем базового звітного (податкового) місяця, у розмірі третини суми податку, визначеної на колений квартал від річної суми податку, у таких розмірах: у І кварталі - 10 відсотків; у II кварталі - 10 відсотків; у III кварталі - 50 відсотків; у IV кварталі - 30 відсотків.

Експертизою при досліджені наданого розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку відкритого акціонерного товариства "Победа" за 2003 рік (том 1 аркуш справи 48) встановлено, що узгоджений податковий обов'язок за фіксований сільгоспподаток відкритого акціонерного товариства "Победа" за 2003 рік, склало 109403,49 грн. Узгоджений податковий обов'язок сплачувався платіжними дорученнями підприємства та вилученими грошовими коштами з каси підприємства.

Крім того, експертом при досліджені встановлено, що оплата фіксованого сільгоспподатку за вересень (повністю), жовтень (частково), листопад (частково) 2003 року в сумі 26653,00 грн. (18311+3342+5000) здійснена без порушення граничних термінів оплати, в інших наданих платіжних дорученнях вказано призначенням платежу по строку, який не передбачений при сплаті узгодженого податкового обов'язку по сільгоспподатку (квартал), у зв'язку з чим визначити з наданих документів кількість днів здійснено прострочення та у якої сумі необхідно нараховувати штрафні санкції не вважається можливим.

Відповідно до статті 10 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, постановою Кабінету Міністрів України № 538 від 15.04.2002 року затверджений „Порядок стягнення коштів та продажу інших активів платників податків, які перебувають у податковій заставі”.

У відповідності зі статтею 9 цього Закону готівкові кошти, виявлені податковим органом у касі, у тому числі шкатулки електронного контрольно-касового апарату, та в інших місцях схову, за погодженням платника податку направляються у рахунок погашення його податкового боргу. У цьому разі посадові особи податкового органу в присутності матеріально відповідальної особи платника податків складають акт направлення готівки у рахунок погашення податкового боргу такого платника податку по формі відповідно до додатку”.

Період виникнення податкового боргу, який був врахований з вилучених грошових коштів в акті перевірки не відображений, у зв'язку з чим, визначити кількість днів прострочення та у якої сумі необхідно нараховувати штрафні санкції не можливо.

Відповідно до Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, самостійно узгоджений податковий обов'язок це податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації. Зазначене податкове зобов'язання не може бути оскаржене платником податків в адміністративному або судовому порядку. Узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлює, що штрафи передбачені за несплату узгоджених сум податкових обов'язків у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Таким чином, при оплаті податків платник податків самостійно вибирає податковий борг або узгоджений податковий обов'язок, який він сплачує за допомогою призначення платежу. У розрахунку штрафних санкцій необхідно здійснювати розрахунок з вказанням конкретної суми простроченого узгодженого податкового обов'язку та кількості прострочених днів, для того, щоб можливо було визначити кількість прострочених днів за конкретним податковим обов'язком.

В акті перевірки та у наданому до матеріалів справи розрахунку нарахування фінансових санкцій за несвоєчасну оплату (том 1 аркуш справи 62), не відображено на який узгоджений податковий обов'язок нараховані штрафні санкції.

У експертному висновку № 46 від 26.02.2007 року, вказано, що з наданих на експертизу документів не вважається можливим визначити чи мало місце порушення позивачем граничних строків сплати самостійно узгодженого податкового обов'язку за фіксованим сільськогосподарським податком в 2003 році., яке відображено в акті № 453/2301 від 03.12.2004 року «Про результати планової перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства відкритого акціонерного товариства "Победа" за період з 01.01.2003 року по 31.12.2003 року. Крім того, експерт визначає, що з наданих на експертизу документів не вважається можливим визначити чи мало місце порушення позивачем граничних строків сплати самостійно узгодженого податкового обов'язку відкритого акціонерного товариства "Победа" за фіксованим сільськогосподарським податком в 2003 році та за які періоди. Нарахування позивачу суми штрафних санкцій за несвоєчасну оплату самостійно узгодженого податкового обов'язку за фіксованим сільськогосподарським податком податковими повідомленнями-рішеннями № /0 від 06.12.2004 року в сумі 2339,86 грн., № /0 від 06.12.2004 року в сумі 2825,16 грн., № 000295301/0 від 06.12.2004 року в сумі 3148,85 грн. наданими на експертизу документами та нормативно не підтверджено.

Також, експерт вказує, що визначити за рахунок чого утворилась сума переплати в розмірі 2112,88 грн. не вважається можливим у зв'язку з тим, що за який період здійснено списання фіксованого сільгоспподатку в рішеннях не вказано та період виникнення податкового боргу, який був врахований при вилучені грошових коштів з каси, списаних Державною податковою інспекцією в Нижньогірському районі в наданих документах не відображений. Визначити, чи мало місце порушення позивачем граничних строків уплати самостійно узгодженого податкового обов'язку з фіксованого сільгоспподатку в 2003 році, яке відображено в акті № 453/2301 від 03.12.2004 року про результати планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства відкритого акціонерного товариства "Победа" за період 01.01.2003 року по 31.12.2003 року, не вважається можливим.

Згідно статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Для органів державної податкової служби таким доказом є акт документальної перевірки, у якому згідно з пунктом 1.7 розділу 1 та пунктом 2 розділу 2 Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового та валютного законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 10.08.2005 року №327, зазначено, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об’єктивно та в повній мірі, з посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському або податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів, з наведенням кореспонденції рахунків та інших доказів, що достовірно підтверджують наявність факту порушення, із зазначенням змісту порушень. Лише за умови дотримання контролюючим органом зазначених вимог щодо фіксування факту виявлених порушень є підстави для визначення платнику податкових зобов’язань.

Отже, судова колегія приходить до висновку, що акт перевірки є основним джерелом фіксації та закріплення доказів правопорушення і він повинен містить всі вичерпні елементи складу правопорушення.

Проте, акт перевірки № 453/2301 від 03.12.2004 року не відповідає вимогам вказаного Порядку, а тому не може бути належним доказом порушення позивачем граничних строків сплати узгоджених сум фіксованого сільгоспподатку.

Згідно частині 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача –орган публічної влади , який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Однак, відповідачем не було надано доказів правомірності визначення сум штрафних санкцій на підставі податкових повідомлень-рішень № /0 від 06.12.2004 року на суму 2339,86 грн., № /0 від 06.12.2004 року на суму 2825,16 грн., №/0 від 06.12.2004 року на суму 3148,85 грн., тому позовні вимоги відкритого акціонерного товариства "Победа" підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим, оскільки постанову суду першої інстанції прийнято відповідно до вимог норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтею 195, пунктом 1 частини 1 статті 198, статтею 200, пунктом 1 частини 1 статті 205, статтями 206, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.05-10.06.2008 року у справі № 2-21/9922-2006А залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді