КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2008                                                                                           № 42/177

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Ропій Л.М.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Задвернюк М.І. дов. від 10.01.2007р. № 5-0642

від відповідача -Галанський Д.П. дов. від 28.08.2008р. № 08143

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнє підприємство "Газ-Тепло" НАК "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.06.2008

у справі № 42/177

за позовом                               Акціонерний комерційний банк "Київ"

до                                                   Дочірнє підприємство "Газ-Тепло" НАК "Нафтогаз України"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення боргу, неустойки, ціна позову 1190893,93 грн., звільнення орендованого приміщення

Акціонерним комерційним банком «Київ» (надалі позивач) заявлений позов про стягнення з Дочірнього підприємства «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (надалі відповідач) 1080000 грн. заборгованості з орендної плати за договором № 2207-21 від 1.02.2007р., 60785,63 грн. пені та 50108,30 грн. заборгованості з комунальних платежів. Посилаючись на вимоги статті 785 Цивільного кодексу України, у зв’язку із закінченням строку оренди за договором від 1.02.2007р. № 2207-21, позивач просив зобов’язати відповідача звільнити орендоване приміщення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2008 у даній справі позовні вимоги АКБ «Київ» задоволені частково, стягнуто з Дочірнього підприємства «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь АКБ «Київ» 1080000 грн. боргу, 60785,63 грн. пені, 1225,79 грн. витрат по оплаті державного мита, 113,04 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Зобов’язано Дочірнє підприємство «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звільнити та передати АКБ «Київ» приміщення загальною площею 2352,1 кв.м. по бульвару І.Лепсе, 16 у м. Києві. В частині стягнення 50108,30 грн. боргу в позові відмовлено з огляду на вимоги статей 16 та 530 Цивільного кодексу України у зв’язку із ненастанням строку оплати комунальних послуг за договором (п. 3.4 договору).

Рішення мотивоване приписами статей 622, 624 та 762 Цивільного кодексу України з огляду на доведеність факту наявності з боку відповідача заборгованості з орендної плати за договором № 2207-21 від 1.02.2007р у розмірі 1080000 грн. Стосовно позовних вимог про звільнення відповідачем переданого за договором оренди приміщення, суд першої інстанції посилаючись на вимоги ч. 1 статті 785 Цивільного кодексу України, за умови встановлення факту належного повідомлення орендаря про відмову позивача продовжити дію згаданого договору, визнав позовні вимоги правомірними та обґрунтованими.

Відповідач – Дочірнє підприємство «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не погоджуючись із рішенням господарського суду м. Києва від 20.06.2008 у цій справі просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

- посилаючись на вимоги статті 761 Цивільного кодексу України наголошує на тому, що судом не було прийнято до уваги, що позивач, як орендодавець за договором від 1.02.2007р. № 2207-21 надав відповідачеві в користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, бульвар І.Лепсе, будинок 16, а залучені позивачем договір купівлі-продажу будівлі від 10.09.2002р. та акт прийму-передачі до нього від 16.09.2002р. свідчать про те, що позивач є власником об’єкта нерухомості, який розташований за адресою: м. Київ, бульвар І.Лепсе, буд 16 «Б».

- при цьому, відповідач. наголошуючи на приписах статті 764 Цивільного кодексу України вважає, що строк дії договору оренди № 2207-21 від 1.02.2007р. нежитлового приміщення є продовжений, і відповідно відсутні правові підстави для звільнення відповідачем приміщення. Залучений лист позивача від 15.02.2008р. № 5-06578, направлений на адресу відповідача, не доводить факт отримання орендарем повідомлення про не продовження строку згаданого договору оренди.

Від позивача – Акціонерного комерційного банку «Київ» надійшов відзив від 21.07.2008р. № 5-062498, у якому останній просить залишити рішення господарського суду м. Києва від 20.06.2008р. без змін, а скаргу відповідача без задоволення. При цьому, позивач наголошує на тому, що він як орендодавець, не маючи наміру продовжувати договір оренди з відповідачем, згідно вимог статті 764 Цивільного кодексу України, належно повідомив про це орендаря листом від 15.02.2008р. Відсутність наміру продовжувати із відповідачем договір оренди неодноразово повідомлялось у листах щодо погашення заборгованості з орендної плати та комунальних платежах. Залучені позивачем договір від 10.09.2002р. купівлі-продажу нерухомого майна № 608-109 та реєстраційне посвідчення № 004991 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна, доводять той факт, що позивач є належним орендодавцем щодо нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Київ, бульвар І.Лепсе, будинок 16.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2008р. розгляд справи було відкладено на 19.08.2008р., в порядку статті 38 Господарського процесуального кодексу України до Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна був скерований судовий запит від 23.07.2008р. № 02-111440 щодо реєстрації спірного об’єкту нерухомого майна.

У додаткових поясненнях від 4.09.2008р., апелянт наголошує на тому, що надані на судовий запит відповіді з БТІ не доводять факт належності будинку за адресою: бул. Лепсе, 16 – позивачеві, та зауважує на тому, що залучений позивачем поштовий опис відправлень, датований 18.02.2008р. не доводить факт відправки відповідачеві саме листа від 15.02.2008р. за № 5-06578, і відповідно апелянт наполягає на застосуванні наслідків, передбачених статтею 764 Цивільного кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи заперечень на апеляційну скаргу, письмові пояснення сторін, колегія суддів встановила наступне:

ВСТАНОВИВ:

Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи 1.02.2007р між позивачем Акціонерним комерційним банком «Київ» (ОРЕНДОДАВЕЦЬ) та відповідачем - Дочірнім підприємством «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (ОРЕНДАР) укладено Договір оренди приміщення № 2207-21, за умовами якого (п.1 договору) позивач орендодавець передає орендареві, а орендар приймає в оренду приміщення (яке знаходиться за адресою: м. Київ, бул. І.Лепсе, 16, загальною площею 2352,1 кв.м.) та зобов’язується сплачувати орендодавцеві орендну плату. Згідно п. 2.1 та п. 2.3 згаданого договору, приміщення надається в оренду строком на 364 дні з моменту прийняття його орендарем за актом приймання-передачі, а строк оренди може бути змінений лише за згодою сторін. Орендна плата становить 150000 грн. за місяць, та 30000 грн. ПДВ, разом на місяць орендна плата з ПДВ становить 180000 грн. (п.3.2 договору). Орендна плата за поточний місяць перераховується щомісячно не пізніше 20 числа на поточний рахунок орендодавця. Орендар сплачує вартість за спожиту електричну енергію, воду та опалення на підставі рахунків наданих орендодавцем, згідно показникам лічильників, встановлених в орендованому приміщенні.

Господарським судом м. Києва під час розгляду справи було встановлено, що відповідач в порушення умов договору, сплатив орендну плату не в повному обсязі, а саме: належна за договором орендна плата за період з 1.02.2007р. по 31.01.2008р. становить 2160000 грн., при цьому, орендарем сплачено орендної плати лише на суму 1080000 грн., і відповідно заборгованість останнього становить 1080000 грн.

З матеріалів справи не вбачається, що згаданий розмір заборгованості з орендної плати заперечувався відповідачем. Доводи відповідача про відсутність з його боку заборгованості внаслідок здійснення ним поліпшення на суму приблизно 1080000 грн., які позивач повинен був зарахувати в рахунок оплати належних за договором платежів, обґрунтовано відхилені судом внаслідок їх юридичної неспроможності з огляду на наступне:

Згідно вимог ч. 1 та 3 статті 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Окрім цього, згідно умов п. 5.1 договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21 орендар має право за погодженням з орендодавцем здійснювати всі види поліпшень орендованого приміщення.

При цьому, з матеріалів справи не вбачається, що по-перше орендарем проведені роботи з поліпшення орендованого приміщення на відповідну суму, а по друге – головне, що ці поліпшення, так само як і їх розмір, були погоджені з орендодавцем і останній надав згоду на зарахування їх вартості в рахунок орендної плати.

Із залученого до матеріалів справи листа від 24.04.2008р. за № 5419-168-619, адресованого голові правління АКБ «Київ» (а.с. 63-64) вбачається, що відповідач визнає неврегульованим питання щодо покращень та пропонує створити спільну комісію. Лист підписаний директором з фінансово-економічних питань ДП «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» -Смеречинським І.Р.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 1080000 грн. заборгованості з орендної плати за період з серпня 2007р. по січень 2008р. Доказів погашення відповідачем згаданої заборгованості в добровільному порядку суду не надано.

Згідно умов п. 8.3 згаданого договору, у випадку заборгованості по виплаті орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,06 % від місячної суми орендної плати за кожний день прострочення.

Зважаючи на наявність заборгованості з боку відповідача щодо орендної плати за період з серпень 2007р. по січень 2008р., позивачем нараховано 60785,63 грн. пені.

Апеляційна інстанція погоджується з висновками, викладеними в рішенні господарського суду м. Києва у цій справі щодо відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 50108,30 грн. боргу з комунальних платежів з огляду на вимоги статті 530 Цивільного кодексу України, за умови встановлення під час судового розгляду факту ненастання строку оплати комунальних послуг за договором оренди та відповідно, відсутності порушеного права позивача щодо одержання з відповідача відповідних сум з комунальних платежів.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог АКБ «Київ» з огляду на те, що останній не є належним орендарем, і як наслідок не має права отримувати гроші за оренду майна, визнаються апеляційною інстанцією хибними та спростовуються наявними у матеріалах справи копіями договору від 10.09.2002р. купівлі-продажу нерухомого майна № 608-109 та реєстраційного посвідчення № 004991 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об’єкти нерухомого майна, які доводять той факт, що позивач є належним орендодавцем щодо нежитлове приміщення – їдальня, літ Б, загальною площею 2828 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, бульвар І.Лепсе, будинок 16. При цьому, як вбачається з листів самого орендаря, останній з 2003р. орендує у АКБ «Київ» згадане приміщення, і протягом п’яти років питання сплати орендної плати, так само як і питання укладання договору оренди на згадане приміщення з неналежним орендарем у ДП «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не виникало.

Як вбачається з договору оренди приміщення № 2207-21 від 1.02.2007р., та наданого позивачем акта здачі-приймання приміщення до цього договору, підписаного та скріпленого печатками позивача та відповідача, орендодавцем – позивачем було передане в оренду відповідачу приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бул І.Лепсе, 16, загальною площею: 2352,1 кв.м.

Наведене спростовує доводи апелянта щодо різних об’єктів, оскільки власне адреса об’єкта оренди збігається з адресою, зазначеною у довідці БТІ, а відсутність літери «Б», яка індивідуалізує нежитлове приміщення – їдальню, не спростовує встановлені під час судового розгляду обставини щодо належного позивача – орендаря у даній справі.

У відповідь на судовий запит, Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна від 15.08.2008р. за № 27198 повідомило, що станом на 11.08.2008р., за даними книги реєстрації Бюро по нежитловому фонду за адресою: бул. Лепсе, 16 проведена реєстрація права власності на різні об’єкти нерухомості, в тому числі нежилий будинок – їдальня (літ Б) загальною площею 2828 м.кв. за АКБ «Київ» на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.2002р. та акту прийму-передачі від 16.09.2002р.

Стосовно заявлених позовних вимог щодо звільнення відповідачем орендованого приміщення, апеляційна інстанція погоджується з висновками, викладеними в рішенні Господарського суду м. Києва щодо правомірності заявлених вимог в цій частині з огляду на наступне:

З залученого до справи договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21, строк дії якого – до 31 січня 2008р. (п.10.1 договору), вбачається, що сторони погодили порядок повернення приміщення орендодавцю, зокрема: після закінчення строку оренди, визначеного цим договором Орендар зобов’язаний передати Орендодавцю приміщення протягом 20 днів з моменту закінчення строку оренди за актом приймання-передачі (п.7.1 договору). При цьому, умовами розділу 7 згаданого договору сторони погодили порядок пролонгації та розірвання договору, зокрема дія договору оренди може бути продовжена за взаємною згодою сторін шляхом пролонгації строку оренди приміщення, що оформлюється додатковою угодою сторін до цього договору (п. 9.1)

Як вірно було встановлено судом І інстанції, позивач листом від 15.022008р. № 5-06578 повідомив орендаря - ДП «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21, що підтверджується залученими до справи копією листа, реєстром рекомендованих листів, відправлених АКБ «Київ» 18.02.2008р. та поштовою квитанцією від 18.02.2008р. (49-51 а.с.)

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що дія договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21 є продовженою, визнаються апеляційною інстанцією необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Приписами статті 291 Господарського кодексу України визначено, що одностороння відмова від договору оренди не допускається, при цьому договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч. 4 статті 291 ГК України).

Згідно вимог статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно вимог ч. 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вірно було встановлено судом І інстанції, позивач листом від 15.02.2008р. № 5-06578 повідомив орендаря - ДП «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21, що підтверджується залученими до справи копією листа, реєстром рекомендованих листів, від поправлених АКБ «Київ» 18.02.2008р. та поштовою квитанцією від 18.02.2008р. (49-51 а.с.) На підтвердження викладеного, позивач надав відповідь на запит від 21.07.2008р. № 303-15-ю-1529, отриману від Київської міської дирекції Українського державного підприємства поштового зв’язку «Укрпошта», у якому повідомлялось, що рекомендований лист № 502236 від 18.02.2008р. на адресу: ДП «Газ-тепло», бул І.Лепсе, 16, 03055 надійшов до відділення поштового зв’язку Київ 55, згідно із зазначеним поштовим індексом і в цей же день досланий до об’єкту поштового зв’язку Київ 65 за місцем обслуговування адресата, 21.02.2008р. лист вручений уповноваженій на одержання пошти особі Полторак (відповідь «Укрпошти» залучена до матеріалів справи).

Відповідно до статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на доведеність з боку позивача факту повідомлення ним відповідача – орендаря про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди від 1.02.2007р. № 2207-21, протягом місяця після закінчення строку дії згаданого договору, останній з огляду на вимоги статті 291 Господарського кодексу України вважається припиненим, що в свою чергу унеможливлює продовження дії згаданого договору на підставі статті 764 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладені обставини, зважаючи на вимоги ч. 1 статті 785 Цивільного кодексу України, за умови неповернення відповідачем у добровільному порядку орендованого згідно договору від 1.02.2007р. № 2207-21 приміщення, господарський суд м. Києва правомірно задовольнив позовні вимоги АКБ «Київ» про зобов’язання відповідача - ДП «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» звільнити та передати АКБ «Київ» приміщення загальною площею 2352,1 кв.м. по бульвару І.Лепсе, 16 у м. Києві.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в розумінні статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, як вбачається з рішення від 20.06.2008 у даній справі, господарський суд м. Києва, задовольняючи позовні вимоги АКБ «Київ» та розподіливши судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог, припустив помилки власне щодо їх розміру, зазначивши в резолютивній частині «стягнути з відповідача на користь позивача 1225,79 грн. витрат по оплаті державного мита», замість 11492,86 грн. – 1% від (1080000 грн. + 60785,63 грн. =1140785,63 грн.) + 85 грн.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв’язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2008 у справі № 42177 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2008 у справі № 42177 змінити, виклавши ч. 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «стягнути з Дочірнього підприємства «Газ-тепло» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (03035, м. Київ, бул. І.Лепсе, 16 код 32587579) на користь АКБ «Київ» (01030, м. Київ, вул. Б.Хмельнцького, 16-22, код 14371 грн. боргу, 60785,63 грн. пені, 11492,86 грн. витрат по оплаті державного мита, 113,04 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу»

3. Решту рішення Господарського суду м. Києва від 20.06.2008 у справі № 42177 залишити без змін.

4. Справу № 42177 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді