ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.08
р.
Справа № 26/17пд

Суддя
господарського суду Донецької області Наумова К.Г.,

Розглянув
у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за
позовом Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго” (м. Горлівка),
інтереси якого представляє структурний підрозділ Центральні електричні мережі
(м. Горлівка)

до
Суб'єкту підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Горлівка)

про
врегулювання розбіжностей, що виникли під час укладення додаткової угоди до
договору.

за
участю:

Прокурора

Представників
сторін:

від
позивача:    Матюшенко А.І. за дов. №
01-08 від 28.12.2007р.

від
відповідач:   ОСОБА_2 за дов. від
03.03.2008р.

відповідач:
ОСОБА_1

У
судовому засіданні 06.03.08р. оголошувалась перерва до 12.03.08р.

СУТЬ
СПОРУ:

Відкрите
акціонерне товариство „Донецькобленерго” (м. Горлівка), інтереси якого
представляє структурний підрозділ Центральні електричні мережі (м. Горлівка)
звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Суб'єкту
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (м. Горлівка) про
спонукання відповідача внести зміни до договору про постачання електричної
енергії № 3533 від 30.01.04р., шляхом укладання п. 10 додаткової угоди від
08.10.07р. до договору в редакції позивача.

Позивач
надав пояснення до позовної заяви № 31-07/08 від 12.03.08р. в яких просить
винести рішення про зобов'язання відповідача укласти п. 10 додаткової угоди від
08.10.07р. до договору про постачання електричної енергії № 3533 від 30.01.04р.
в редакції Постачальника.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наступне.

30.01.04р.
між сторонами був укладений договір №3533 про постачання електричної енергії.
Позивачем отримана додаткова угода від 08.10.07р. до договору №3533 від
30.01.04р. з протоколом розбіжностей. Під час розгляду даного протоколу
сторонами не узгоджено п. 10 додаткової угоди від 08.10.07р. до договору №3533
від 30.01.04р. Посилаючись на пп. 1.6, 6.11 Правил користування електричною
енергією та ст. 179, 275-277 ГК України, ст.ст. 633, 634 ЦК України, ст.ст. 12,
26 ЗУ „Про електроенергетику”, позивач просить винести рішення про зобов'язання
відповідача укласти п. 10 додаткової угоди від 08.10.07р. до договору про
постачання електричної енергії № 3533 від 30.01.04р. в редакції Постачальника.

Відповідач
проти позову заперечує, посилаючись на наступне. П. 4.2.1 Договору №3533 від
30.01.04р. передбачена відповідальність за недотримання строків оплати за
електроенергію. Із запропонованій редакції позивача вбачається, що відповідач
повинен оплатити грошові кошти у встановлений строк, а також перевірити їх
своєчасне надходження на рахунок Постачальника. Зміни до договору можуть бути
внесені тільки за взаємною згодою сторін. Одностороння внесення змін у даний
договір не передбачена.

Розглянувши
матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд -

ВСТАНОВИВ:

30.01.04р.
між сторонами було укладено договір № 3533 про постачання електричної енергії,
згідно пп. 2.2.3 якого, визначений порядок оплати електроенергії, а саме:
згідно з умовами додатку № 5 „Порядок розрахунків за електроенергію”. Згідно п.
9.4 даного Договору, цей договір діє до 30.01.09р.

Позивач
направив відповідачу додаткову угоду від 08.10.07р. до договору №3533 від
30.01.04р. про постачання електричної енергії. Пунктом 10 додаткової угоди
запропоновано внести зміни до наведеного договору, викласти пункт 3 додатку № 5
до договору №3533 від 30.01.04р. у новій редакції, а саме:

„Розрахунки
за активну електричну енергію та інші платежі, що передбачені даним договором,
в тому числі обсяги недоврахованої електричної енергії, визначеної на підставі
акта порушень Споживачем ПКЕЕ, за перевищення договірних (граничних) величин
споживання електричної енергії та потужності і перетікання реактивної
електричної енергії та інші платежі, що передбачені даним договором
здійснюються Споживачем грошовими коштами на рахунок Постачальника електричної
енергії, які вказані в розділі 10 Договору, у термін, що не перевищують трьох
операційних днів від дня отримання рахунку.

За
дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок
Постачальника електричної енергії.

Споживачу
для оплати рахунки Постачальник може направляти поштою рекомендованим листом,
нарочним або віддати уповноваженому представнику Споживача під розпис у
пронумерованому, прошнурованому скріпленому печаткою Постачальника журналі.

При
направленні рахунку нарочним Споживач зобов'язаний під розпис на супровідному
листі Постачальника прийняти рахунок.”

Відповідач
додаткову угоду до договору підписав з протоколом розбіжностей, згідно якого не
погодився з редакцією позивача абзацу 3 п. 10 додаткової угоди,  та запропонував власну редакцію цього абзацу,
а саме:

„За
дату оплати приймається дата, яка відображена у документі, що підтверджує
оплату грошових коштів на рахунок Постачальника у відділенні банку.”

Позивач
із запропонованою редакцією не погодився та надав протокол узгодження
розбіжностей від 13.11.07р. у якому наполягав на редакції Постачальника.

З
наведеного вбачається, що позивач запропонував змінити умови оплати за
електроенергію. Відповідач з даними умовами не погодився.

Ст.
6  ЦК України встановлено, що сторони в
договорі можуть відступити  від  положень актів цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони
в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства,
якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо  обов'язковість для сторін положень актів
цивільного законодавства випливає з їх змісту
або із суті відносин між сторонами.

Ст.
627  ЦК України також встановлено,
що  відповідно  до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними
в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору

з   урахуванням
вимог  цього  Кодексу,
інших  актів  цивільного законодавства,  звичаїв
ділового  обороту,  вимог
розумності  та справедливості.

Відповідно
до ст.  628 ЦК України,   зміст
договору  становлять  умови (пункти),  визначені на розсуд сторін і погоджені
ними,  та
умови,  які  є
обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно
п. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих
видів договорів.

Відповідно
до ч. 1 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови
договору, які визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну
або припинення господарських зобов'язань, як погодженні сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно
ч.1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися
при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що,
якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його
на інших умовах.

Відповідно
до ч. 1 ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або
договором.

Ч.
2  ст. 276   ГК України передбачено, що відпуск  енергії
без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Ст.
277 ГК України визначено, що абоненти
користуються  енергією  з додержанням   правил користування   енергією
відповідного   виду,  що
затверджуються

Кабінетом
Міністрів України.

Правилами  можуть
бути   передбачені   типові
договори постачання окремих видів енергії

Відповідно
до ч. 7 ст.  276 ГК України, оплата   енергії,
що   відпускається,  здійснюється,
як правило,  у формі попередньої
оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися  планові
платежі  з  наступним
перерахунком  або оплата, що
провадиться за фактично відпущену енергію.

Посилання
позивача на п. 6.11 Правил, не приймається судом до уваги з огляду на наступне.

П. 3
ст. 343 ГК України встановлено, що у разі затримки зарахування грошових
надходжень на рахунок клієнта банки сплачують на користь одержувачів грошових
коштів пеню у розмірі, що передбачається угодою про проведення
касово-розрахункових операцій, а за відсутності угоди про розмір пені - в
розмірі, встановленому законом.

П.
8.3 ст. 8 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”
передбачено, що за порушення строків, банк, що обслуговує платника, несе
відповідальність, передбачену цим Законом.

Ст.
21 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”
передбачені різні види ініціювання переказу, а саме подання ініціатором до
банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа; подання
платником до будь-якого банку документа на переказ готівки і відповідної суми
коштів у готівковій формі та інші види.

Ст.
22 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”
встановлено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами
розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення;
розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Ст.
22.4 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”
передбачено, що при використанні розрахункового документа ініціювання переказу
вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового
документа на виконання.

Згідно
ст. 22.9 даного Закону, банки виконують розрахункові документи відповідно до
черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках
платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту.

У
разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі
розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника
цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом
переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок
отримувача.

Відповідно
до ст. 24.3 даного Закону, при використанні документа на переказ готівки
ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття до виконання
банком документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.

Ст.
32 цього Закону встановлено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що
обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність,
пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених
між ними договорів.

Отримувач
має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної
йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Зі
змісту наведених норм вбачається, що з моменту прийняття готівки до переказу
або списання коштів з рахунку платника, відповідальність за зарахування коштів
на рахунок отримувача несуть банк, установи платника та отримувача. Таким чином
покладання відповідальності на платника за зарахування коштів на рахунок
отримувача суперечить чинному законодавству.

Ст.
33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона
повинна  довести  ті
обставини,  на  які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З
огляду на зазначене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не
підлягають.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 6, 627, 628, 652 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 179, 180, 188, 276,
277  Господарського кодексу
України, Правилами користування електроенергією, затвердженими Постановою НКРЕ
України від 31.07.1996р. № 28 у редакції Постанови НКРЕ від 17.10.2005р. № 910,
зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.11.2005р. за № 1399/11679,

ст.ст.
4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу
України, господарський суд -

В И Р
I Ш И В :

У
задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”
(м. Горлівка), інтереси якого представляє структурний підрозділ Центральні
електричні мережі (м. Горлівка) до Суб'єкту підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1 (м. Горлівка) про зобов'язання відповідача укласти п. 10
додаткової угоди від 08.10.07р. до договору про постачання електричної енергії
№ 3533 від 30.01.04р. в редакції Постачальника,
відмовити.

Рішення
підписано 19 березня 2008 року.

Суддя
Наумова  К Г.