ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "19" червня 2008 р. по справі № 7/46-38.1

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Волиньобленерго»в особі Луцької міської філії ВАТ «Волиньобленерго», м. Луцьк

до відповідача: Військової частини А 3186, м. Луцьк

про стягнення 76579,73грн.

Суддя Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Пархомчук В. М., юрисконсульт (довіреність №19/26-5573 від 29.12.07р.).

від відповідача: Самарук Н. О., юрисконсульт (довіреність № 847 від 29.12.07р.).

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено їх процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

СУТЬ СПОРУ: позивач –Луцька філія відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" просив стягнути з відповідача –Військової частини А 3186, 76579,73грн. заборгованості в т.ч. 48263,07 грн. за активну електроенергію, 332,70грн. за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 27983,96 грн. двократної вартості різниці фактично спожитої відповідачем і договірної (граничної) величин електричної енергії.

Відповідач у судовому засіданні подав докази часткової сплати заборгованості на суму 33845,46 грн. На підтвердження цього подав квитанції № 5 від 16.05.2008р., та №10 від 22.05.2008р.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень представників сторін, господарський суд,-

встановив:

05 квітня 2005 року між Луцькою філією ВАТ "Волиньобленерго" та Військовою частиною А 3186 було укладено договір про постачання електричної енергії за №529-0135000 та додатками, що є невід’ємною його частиною. 25.04.2005р. було внесено зміни до договору про постачання електричної енергії № 529-0135000.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України та ст. 11 Цивільного кодексу України майнові права та майнові обов’язки суб’єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладена між сторонами угода предметом судового розгляду не виступала, недійсною судом не визнавалася, сторонами розірвана не була, зазначена угоди містять всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України для угод цього роду, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначену угоди недійсною або неукладеною.

У відповідності до умов договору №529-0135000 від 05.04.2005р. позивачем було взято на себе зобов’язання щодо відпуску та поставки відповідачу електричної енергії згідно з визначеними договорами умовами та величинами, а Військовою частиною А 3186, в свою чергу, взято на себе зобов’язання щодо своєчасного проведення оплати використаної електроенергії та інших нарахувань.

На виконання умов зазначеного договору позивачем відпускалась відповідачу електрична енергія у період з 1 травня 2006р. по 1 березня 2008р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, відповідачем договірні зобов’язання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті за поставлену електроенергію, визначених договором, в повному обсязі виконані не були.

У зв’язку з викладеним на момент подання позовної заяви до господарського суду, заборгованість відповідача перед ВАТ «Волиньобленерго»склала 48263,07 грн.

В судовому засіданні 23.05.08р. представником відповідача подано докази часткової оплати суми основного боргу в розмірі 9697,21 грн., що підтверджується квитанціями № 5 від 16.05.2008р., та №10 від 22.05.2008р., а тому провадження в частині стягнення 9697,21 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ст. 80 у зв’язку з відсутністю предмету спору.

Пунктом 2.2.4 договору № 529-0135000 від 05.04.2005р. передбачено обов’язок споживача (відповідача) здійснювати оплату послуг перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника (позивача) електричної енергії та електроустановками споживача згідно з додатком № 5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії». Заборгованість відповідача за перетікання реактивної енергії за період з січня 2007р. по лютий 2007р. складає 332,70 грн.

Пунктом 4.2.2. договору від встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, споживач (в даному випадку –Військова частина А 3186) сплачує постачальнику електричної енергії (Луцькій філії ВАТ "Волиньобленерго") вартість різниці фактично спожитої та договірної величини в розмірі встановленому ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

У відповідності до умов зазначених договорів сторонами було погоджено, що оплата спожитої електроенергії та інших платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки електропостачальної організації в терміни, визначені додатком № 2 «Порядок розрахунків»до договору.

В силу ст. 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений договір користування електричною енергією за своєю природою є договором поставки. Згідно положень ст.ст. 265 –267, 275 –277 Господарського кодексу України, ст. 712 Цивільного кодексу України, договір поставки –це за якою одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у встановлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору поставки є умови про предмет та ціну угоди і сторони повинні досягти такої згоди.

Згідно п. 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України за №28 від 31.07.1996р., яким визначено істотні та обов’язкові умови, які повинен містити договір про постачання електричної енергії, зокрема, такі як повні та скорочені назви постачальника електричної енергії і споживача; поштові, банківські реквізити сторін та підписи керівників або їх заступників, завірені печатками.

Саме на виконання умов зазначеного договору позивачем у березні та квітні 2006 року здійснювався відпуск відповідачу електричної енергії, а останнім прийнято та спожито електричної енергії по тарифу, який доводився ВАТ "Волиньобленерго" національною комісією з питань регулювання електроенергетики помісячно та відображався в рахунках на оплату.

Проте, в порушення умов договору відповідач у визначені строки, порядку та обсягах оплату використаної електричної енергії не проводив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, що підтверджується також особовим рахунком та рахунками за використану електроенергію.

Відповідно до вимог п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №441 від 24.03.1999р., відповідно до Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №475 від 09.04.2002р., споживачам, котрі не здійснюють поточні платежі у терміни, встановлені договорами, або не дотримуються узгоджених графіків погашення заборгованості, граничні величини споживання електричної енергії не встановлюються, а споживачі підлягають відключенню від електричних мереж.

У зв’язку з викладеним, враховуючи непроведення відповідачем належних розрахунків по оплаті спожитої електричної енергії, Військовій частині А 3186 нараховано двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії в сумі 27983,96 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене, враховуючи відпуск позивачем відповідачу електричної енергії та непроведення при цьому всіх належних розрахунків, пред’явлені позовні вимоги до Військової частини А 3186, підставні і підлягають до частково.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов’язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 144, 173, 196 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Військової частини А 3186 (м. Луцьк, вул. Ківерцівська, 85 ) на користь Луцької філії відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" (м. Луцьк, вул. Залізнична, 1, ) 38565,86 боргу по активній електроенергії (р/р 57 у Волинському обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк»м. Луцьк, МФО 303398); 332,70 грн. боргу за послуги з компенсації перетіканняреактивної електричної енергії (р/р 55 у Західінкомбанку м. Луцька, МФО 30484); 27983,96 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електроенергії (р/р 57 у Волинському обласному управлінні ВАТ «Ощадбанк»м. Луцьк, МФО 303398); 765,80 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                  М.С. Шум