ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

02.09.08                                                                                           Справа № 12/30

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Мельник Г.І.

суддів: Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТзОВ «Сігмафарм», м. Київ за вих. № 12/05 від 08.05.2008 року

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.04.2008 року

у справі № 12/30

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігмафарм», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Уліфармаком», м. Ужгород

про стягнення суми 11 835,50 грн. –основного боргу, 442,63 грн. –пені та 2 367,10 грн. штрафу

За участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився,

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 року у складі колегії: головуючого-судді Мельник Г.І., суддів: Новосад Д.Ф., Михалюк О.В. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду. У зв’язку з перебуванням суддів Новосад Д.Ф. та Михалюк О.В. у щорічній відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 13.08.2008 року в склад колегії по розгляду даної справи введено суддю Марко Р.І. та суддю Бойко С.М. У зв’язку з поверненням суддів Новосад Д.Ф. та Михалюк О.В. із щорічної відпустки та виходом у відпустку суддів Марко Р.І. та Бойко С.М., розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2008 року в склад колегії по розгляду даної справи введено суддю Новосад Д.Ф. та суддю Михалюк О.В.

Справа слуханням відкладалася з підстав, наведених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 року та 14.08.2008 року. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 17.06.2008 року у відповідності до вимог ст. 69 ГПК України строк вирішення справи продовжено.

.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області (суддя Тисянчин В.М.) від 21.04.2008 року у справі № 12/30 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Уліфармаком» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігмафарм» суму 5213,00 (п’ять тисяч двісті тринадцять грн.) –основного боргу, 442,63 (чотириста сорок дві грн. 63 коп.) –пені, 1 000 (одну тисячу грн.) –штрафу.

Позивач –ТзОВ «Сігмафарм»з постановленим рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі, оскільки вважає дане рішення таким, що прийняте за неповного з’ясування обставин, що мають значення для справи, та за невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. При цьому покликається на те, що місцевим господарським судом не врахованого того, що між сторонами у справі були довготривалі господарські відносини, багаторазові поставки та оплати товару, а твердження відповідача про те, що ним сплачено 6474,00 грн. суми основного боргу не відповідають дійсності, оскільки оплата по платіжних дорученням № 529 від 26.12.2007 року, № 2 від 04.01.2008 року, № 19 від 17.01.2008 року, № 27 від 24.01.2008 року, № 39 від 05.02.2008 року, № 42 від 06.02.2008 року, № 54 від 19.02.2008 року та повернення товару по накладній № 2 від 26.11. 2007 року були здійснені до подання позовної заяви до суду (до 06.03.2008 року) і по інших зобов’язаннях, які не були вказані в позовній заяві, так як спір по них не виникав.

Відповідач – ТзОВ «Уліфармаком»у листі (№ 18 від 09.06.2008 року), надісланому на адресу Львівського апеляційного господарського суду 12.06.2008 року, визнає заявлений позивачем борг лише частково, оскільки решту боргу в сумі 6622,00 ним було сплачено, що підтверджується копіями платіжних доручень № 529 від 26.12.2007 року, № 2 від 04.01.2008 року, № 19 від 17.01.2008 року, № 27 від 24.01.2008 року, № 39 від 05.02.2008 року, № 42 від 06.02.2008 року, № 54 від 19.02.2008 року, враховуючи суму поверненого товару по накладній № 2 від 26.11. 2007 року.

Відповідач в судове засідання 02.09.2008 року не з’явився, але у клопотанні (№ 28 від 27.08.2008 року), надісланому на адресу Львівського апеляційного господарського суду 29.08.2008 року, просить судове засідання провести без участі його представника.

Позивач явку уповноваженого представника в дане судове засідання також не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 350125.

Враховуючи наведене, колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, дані в судовому засіданні 17.06.2008 року, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.04.2008 року у справі № 12/30 –залишити без змін.

При цьому колегія виходила з наступного.

01 грудня 2005 року між ТзОВ «Сігмафарм»(Постачальник) та ТзОВ «Уліфармаком»(Покупець) укладено договір поставки № 823/05, згідно умов якого Постачальник зобов’язується передати, а Покупець –прийняти медичні препарати в кількості, асортименті та оплатити в термін згідно з видатковими накладними, які є складовою частиною цього Договору. Сума договору визначається по накладних.

Пунктами 2.1, 2.2 даного Договору передбачено, що ціна товару вказується у видатковій накладній. Розрахунок за товар здійснюється Покупцем на підставі видаткової накладної, в якій вказується термін оплати, узгоджений між сторонами.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні вимоги встановлені статтею 526 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналізом документальних доказів колегією встановлено, що на виконання взятих на себе зобов’язань позивач у відповідності до договору поставки № 823/05 від 01.12.2005 року по накладних здійснив поставку медикаментів відповідачу на загальну суму 13 514,32 грн.. Проте, останній свої зобов’язання щодо оплати поставленого товару виконав лише частково в сумі 1678,82 грн., що призвело до виникнення заборгованості в сумі 11 835,50 грн.. Саме такий розмір основного боргу позивач просить стягнути з відповідача в позовній заяві.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, в процесі розгляду справи місцевим господарським судом встановлено, що відповідач частково погасив основний борг в сумі 6474,00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 529 від 26.12.2007 року, № 2 від 04.01.2008 року, № 19 від 17.01.2008 року, № 27 від 24.01.2008 року, № 39 від 05.02.2008 року, № 42 від 06.02.2008 року, № 54 від 19.02.2008 року, а також здійснив повернення товару по накладній № 2 від 26.11. 2007 року на суму 148,00 грн..

Покликання скаржника на те, що оплата 6474,00 грн. суми основного боргу та повернення товару на суму 148,00 грн. були здійснені до подання позовної заяви до суду (до 06.03.2008 року) і по інших зобов’язаннях, які не були вказані в позовній заяві, не приймаються колегією до уваги, оскільки доказів такого твердження скаржником не надано. Не містять таких доказів і матеріали справи. А тому колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження в частині стягнення 6474,00 грн. основного боргу у зв’язку з відсутністю предмета спору.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Пунктом 6.1 договору поставки № 823/05 від 01.12.2005 року встановлено, що за порушення умов оплати, передбачених в цьому Договорі, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 0,5% від вартості неоплаченого товару за кожний календарний день прострочки платежу, але не менше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Згідно поданого позивачем розрахунку розмір пені станом на 06.03.2008 року становить 442,63 грн..

Крім того, відповідно до п. 6.2 вказаного Договору, у випадку порушення Покупцем строку оплати більш ніж на тридцять календарних днів, він повинен сплатити Продавцю штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого в строк товару.

Згідно ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Враховуючи наведене, а також тривалість існування боргу, розмір та добровільне часткове його погашення відповідачем, місцевий господарський суд обмежив стягнення неустойки у вигляді штрафу до 1 000 грн., а щодо стягнення решти суми штрафу –провадження у справі в цій частині припинив.

Аналізом матеріалів справи колегією встановлено, що відповідач в порушення зобов’язань згідно договору поставки № 823/05 від 01.12.2005 року розрахунків за поставлені медикаменти в сумі 5 213,00 грн. не здійснив, пеню та штраф позивачу не відшкодував.

За таких обставин, колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість та законність позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5 213,00 грн. основного боргу, 442,63 грн. пені та 1000 грн. штрафу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, вважає, що всі обставини, які мають значення для справи, були з’ясовані повністю і у відповідності із вимогами закону.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.04.2008 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. ст. 99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні апеляційної скарги ТзОВ «Сігмафарм», м. Київ за вих. № 12/05 від 08.05.2008 року –відмовити.

2. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 21.04.2008 року у справі № 12/30 залишити без змін.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя Мельник Г.І.

Суддя Новосад Д.Ф.

Суддя Михалюк О.В.