ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"10" вересня 2008 р.

Справа № 15/280

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ТОВ „Олерон” м. Світловодськ

до відповідача: Фермерського господарства „Олена” м. Гайворон

про стягнення 117779 грн. 06 коп.

Представники сторін:

від позивача – Турчанов О.В. довіреність № 08/1-01 від 08.01.08р.

від відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 36808 грн. 64 коп. боргу, 10116 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 1165 грн. 69 коп. 3 % річних та 69688 грн. 56 коп. пені. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не з’явився, по причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча належним чином сповіщений про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив не надав, позовні вимоги не заперечив.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір на поставку нафтопродуктів від 19.06.07р. За умовами договору постачальник /позивач/ зобов’язується продати, а покупець /відповідач/ купити нафтопродукти в асортименті, в кількості та за ціною вказаних в рахунках, накладних на кожну партію товару. Покупець сплачує за товар 100 % оплату платіжним дорученням по факту отримання товару, згідно виставлених рахунків або транспортних накладних. У випадку, коли товар відвантажено, а оплата здійснена не повністю, покупець зобов’язаний погасити заборгованість протягом п’яти банківських днів. Договір підписаний представниками сторін та посвідчений печатками підприємств.

Відповідно до ч. 1 ст. 193, ст. 265 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору позивач по накладній № 304 від 16.07.07р. поставив відповідачу 17270 літрів дизельного палива на суму 61308 грн. 64 коп.

Відповідач розрахувався частково сплативши 01.08.07р. 24500 грн., що підтверджує отримання ним товару від позивача по накладній № 304 від 16.07.07р.

Залишок боргу становить 36808 грн. 64 коп. (61308 грн. 64 коп. – 24500 грн. = 36808 грн. 64 коп.), доказів погашення якого сторони, в тому числі і відповідач, суду не надали.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума інфляційних втрат становить 10116 грн. 17 коп., 3 % річних – 1165 грн. 69 коп.

Відповідач не подав власний розрахунок збитків від інфляції та 3 % річних.

Позовні вимоги в частині стягнення 69688 грн. 56 коп. пені задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що при наявності заборгованості у покупця за поставку товару більш, ніж 30 календарних днів від останнього відвантаження, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 1 % за кожен день прострочки від повної вартості товару по недоплачених накладних.

Статтею 223 ГК України визначено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Пункт 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України визначає, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частина 6 ст. 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

З врахуванням дати поставки дизельного пального 16.07.07р. п’яти банківських днів визначених пунктом 4.1 договору для оплати поставленого товару, отримане дизельне пальне повинно бути оплачено відповідачем не пізніше 24 липня 2007 року, тобто перебіг позовної давності стосовно нарахування пені розпочався 24 липня 2007 року і закінчився 24 січня 2008 року.

З врахуванням п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України строк спеціальної позовної давності для стягнення пені в один рік закінчився 24 липня 2008 року.

Позовна заява від 08.08.08р. зареєстрована в господарському суді 8 серпня 2008 року, або через два тижні після закінчення строку позовної давності для стягнення пені.

Частина 3 ст. 267 ЦК України не може бути застосована до правовідносин сторін щодо стягнення пені, так як вказана частина стосується загального строку позовної давності в три роки передбаченого ст. 257 ЦК України, а не спеціальних строків позовної давності визначених ст. 258 ЦК України, в даному випадку один рік для стягнення пені.

Позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 193, 223, 230 – 232, 265 ГК України, ст. ст. 257, 258, 267, 526, 546, 547, 549, 625, 655, 692 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з фермерського господарства „Олена” м. Гайворон, вул. Шкільна 1, на користь ТОВ „Олерон” м. Світловодськ, вул. Калініна 16/1 – 36808 грн. 64 коп. боргу, 10116 грн. 17 коп. інфляційних втрат, 1165 грн. 69 коп. 3 % річних, 480 грн. 90 коп. сплаченого державного мита, 48 грн. 18 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

В задоволенні решти позову – відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М.Мохонько