ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2008 р.

№ 2-7/12467-2007

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого судді

Овечкіна В.Е.,

суддів

Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт"

на постанову

від 17.03.08 Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі

№2-7/12467-2007 господарського суду АР Крим

за позовом

Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт"

до

ТзОВ "Агрофірма ім.Крупської"

про

стягнення 50 000 грн.

за зустрічним позовом

ТзОВ "Агрофірма ім.Крупської"

до

Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт"

про

стягнення 62189,00 грн.

у справі взяли участь представники

позивача: не з'явились

відповідача: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду АР Крим від 18.12.07 (суддя Дворний І.І.), залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.08 (колегія суддів: Борисової Ю.В., Гонтаря В.І., Прокопанич Г.К.), у задоволенні первісних позовних вимог відмовлено, зустрічний позов задоволено.

Приватне підприємство "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт" в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати, первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права. Скаржник вважає, що судами застосовані норми матеріального права –ст.ст. 11.202,206,525,526 ЦК України, які не підлягали застосуванню і не застосовані норми ст.ст.208,1212 ЦК України, ст.181 ГК України, які мали бути застосовані.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

На виконання рішення господарського суду АР Крим від 03.08-29.10.2004 року у справі № 2-11/9898-2006 судом був виданий наказ від 07.05.2007 р. про повернення ТзОВ «Агрофірма імені Крупської»160270 кг ячменю врожаю 2005 року, який знаходиться на зберіганні у зернових складах цілісного майнового комплексу, належного TOB «Агропромснаб», розташованих за адресою: АРК, смт. Азовське, вул. Леніна, 2.

Згідно акту державного виконавця від 10.05.2007 р. в присутності представника TOB «Агрофірма імені Крупської», керівника TOB «Агропромснаб», понятих, було здійснено повернення зерна ячменю врожаю 2005 року в кількості 160720 кг згідно резолютивної частини виконавчого документу.

Повернуте зерно було відвантажено на автомобілі ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт», оскільки на підставі усної домовленості та виставленого TOB «Агрофірма імені Крупської»рахунку №30 від 07.05.2007 р. Приватним підприємством «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт»була здійснена попередня оплата за зерно у розмірі 50000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №252 від 07.05.2007 р. та №255 від 08.05.2007 р.

Вартість отриманого зерна у сумі 112189,00 грн. за винятком перерахованого авансу у сумі 50000,00 грн. Приватним підприємством «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт»в повному обсязі оплачена не була, що, в свою чергу, стало підставою для звернення Товариствам обмеженою відповідальністю «Агрофірма імені Крупської»до суду з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 62189,00 грн. (112189,00 грн. - 50000,00 грн.) в примусовому порядку.

Позовні вимоги за первісним позовом мотивовані тим, що під час огляду зерна була встановлена його невідповідність вимогам стандарту, у зв'язку з чим підприємство відмовилося від отримання зерна та вважає перераховані кошті у сумі 50000,00 грн. (передоплата) безпідставно набутим майном.

Як встановлено передніми судовими інстанціями позивач не довів цього факту належними доказами.

Таким чином посилання скаржника на не застосування судами норм матеріального права, а саме, ст. 1212 ЦК України, якою регулюються зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави не можуть бути застосовані до виниклих правовідносин.

Не можуть бути взяті до уваги і доводи скаржника про те, що 10.05.2007 р. між ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт»(Експедитор) та ПП «МНТР»(Замовник) був укладений договір експедирування №01, за яким Експедитор зобов'язується проконтролювати відвантаження товару на елеваторі та перевезти товар з пункту відвантаження, АР Крим, Джанкойський район, с. Азовське, до пункту призначення, Херсонська область, Каланчакський район, с. Александрівка, за власний рахунок, на свій страх та ризик, та видати його уповноваженій особі.

Попередні судові інстанції встановили, що на підтвердження цього, позивач (відповідач за зустрічним позовом) надав до суду примірник відповідного договору, товарно-транспортні накладні, акт приймання-передачі виконаних робіт та прибуткові касові ордери про отримання оплати за надані послуги. Проте, вказані документи не є належними доказами, які б підтверджували факт відсутності між сторонами у справі зобов'язувальних відносин, оскільки ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт»не надало суду доказів, які б підтверджували наявність договірних відносин між Замовником (ПП «МНТР»), з одного боку, та TOB «Агрофірма імені Крупської»або TOB «Агропромснаб»з іншого, та які б свідчили, що відвантажене зерно було передано у власність саме ПП «МНТР», а не ПП «Виробничо-торгівельна фірма «Агростандарт». Договір експедирування може бути похідним від правочину про продаж позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) отриманого зерна Приватному підприємству «МНТР».

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем також не надано документального підтвердження належності відвантаженого зерна Приватному підприємству «МНТР».

На підставі викладеного, враховуючи вимоги ст. 1117 ГПК України щодо неможливості здійснення судом касаційної інстанції переоцінки обставин та и доказів у справі, колегія суддів дійшла висновку, що доводи скаржника не знайшли свого підтвердження за результатами їх касаційного перегляду, а тому не вбачається підстав для скасування прийнятих судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115 ,1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Виробничо-торгівельна фірма "Агростандарт" залишити без задоволення, рішення господарського суду АР Крим від 18.12.07 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 17.03.08 у справі №2-7/12467-2007 –без змін.

Головуючий, суддя                      В. Овечкін

Судді:                      Є. Чернов

В. Цвігун