ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.08 р.                     Справа № 6/107

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Подколзіної Л.Д.___

При секретарі Шабановій Н.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства „Микитівський алебастровий комбінат” м.Горлівка

до відповідача Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк

третьої особи _____________________________________________________________________

про стягнення 25 744грн. 42коп.

за участю

прокурора

представників сторін:

від позивача – Жолоб Ю.О. – представник по довіреності №928 від 04.12.2007р.

від відповідача – Герасимова Н.О. – представник по довіреності №9-228 від 18.01.2008р.

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Микитівський алебастровий комбінат” м.Горлівка, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк основного боргу у сумі 23 053грн. 30коп., інфляційних у сумі 2 367грн. 87коп. та 3% річних у сумі 323грн. 25коп. відповідно договору №П/01-22 від 10.08.2006р. (Усього 25 744грн. 42коп.).

Відповідач у відзиві на позов факт наявності основного боргу у сумі 23 053грн. 30коп. визнав у повному обсязі. Але заперечив проти нарахування інфляційних та 3% річних, оскільки позивачем самовільно порушені умови договору та поставка продукції здійснена без отримання передоплати.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши представників сторін, суд –

в с т а н о в и в :

10 серпня 2006р. між Відкритим акціонерним товариством „Микитівський алебастровий комбінат” м.Горлівка та Державним підприємством „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк був укладений договір №П/01-22, згідно умов якого позивач взяв на себе зобов”язання продати відповідачу гіпс фасований (ДСТУ Б В.2.7-82-99), а відповідач зобов”язався прийняти та оплатити його вартість.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач посилається на виконання своїх договірних зобов’язань у повному обсязі, де він у виконання умов укладеного договору, у січні 2007р. по видатковим накладним №040 від 18.01.2007р., №044 від 19.01.2007р., №045 від 19.01.2007р., №047 від 20.01.2007р. та №053 від 24.01.2007р. відвантажив у адресу відповідача гіпс фасований (ДСТУ Б В.2.7-82-99) у кількості 70 тон на суму 23 053грн. 30коп. та виставив для сплати рахунок-фактуру №б/н від 03.10.2007р. на загальну суму поставки. У підтвердження заявлених вимог позивачем представлені суду докази поставки товару, а саме: видаткові накладні та довіреності до них і переконав суд у факті відвантаження товару у адресу Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк.

Пунктом 5.2 договору №П/01-22 від 10.08.2006р. сторони встановили, що розрахунки за поставлений товар здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок на умовах 100% передоплати в термін трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку на передоплату. Але відповідач договірні зобов’язання перед позивачем не виконав, в результаті чого у Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк перед позивачем виникла заборгованість у сумі 23 053грн. 30коп., яка до теперішнього часу ним не погашена.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання прийнятих на себе зобов’язань згідно до вказівок закону, договору, не допускається. (ст.525 ЦК України).

Однак, відповідач всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов’язання по оплаті поставленого товару своєчасно не виконав.

Статтею 692 ЦК зазначено, що отриманий товар повинний бути оплачений у повному обсязі за встановленою ціною.

За приписом п.1 ст.693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором.

Сторони у договорі термін оплати товару не встановлювали у випадку його відвантаження без попередньої оплати. Відповідно до ст.530 ч.2 ЦК України, коли строк виконання зобов’язання не встановлений, то боржник повинен виконати таке зобов’язання у семиденний термін з дня пред’явлення вимог кредитором. Така вимога була пред”явлена 03.10.2007р. за вих.. №П/03-161, в якій позивач запропонував відповідачу в строк до 15.10.2007р. в добровільному порядку сплатити суму боргу в розмірі 23 053грн. 30коп. Але відповідач на претензію не відповів та заборгованість не погасив.

Статтею 538 ЦК України встановлено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно вказаної статті закону відповідачу нараховані інфляційні у сумі 2 367грн. 87коп. та 3% річних у сумі 323грн. 25коп., які підлягають стягненню у повному обсязі.

Відповідно зі ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Оскільки відповідачем до теперішнього часу поставлений позивачем товар не оплачений, то суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню повністю.

Суд відхиляє заперечення відповідача проти нарахування інфляційних та 3% річних, у зв”язку з тим, що позивачем порушені умови договору та поставка продукції здійснена без отримання передоплати, так як відповідно п.3.3 укладеного договору поставка товару здійснюється самовивозом автотранспортом покупця. Як пояснив представник позивача, відповідач сам приїхав та отримав продукцію у зв”язку з аварією на вугільному підприємстві, про що свідчить лист №П/03-161 від 03.10.2007р. в якому також вказана дата для погашення заборгованості, а саме 15.10.2007р. Оскільки вказаним договором, не передбачений строк оплати в інших випадках, крім передоплати, строком оплати є строк вказаний у листі №П/-3-161 від 03.10.2007р., а саме 15 жовтня 2007р. Тому інфляційні та 3% нараховуються з 15.10.2007р.

Витрати по сплаті держмита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу треба віднести на відповідача, оскільки він необґрунтовано довів розгляд справи до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 530 ч.2, 538, 625, 692, 693 ЦК України, ст.ст. 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства „Микитівський алебастровий комбінат” м.Горлівка до Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” м.Донецьк про стягнення 25 744грн. 42коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства „Донецька вугільна енергетична компанія” (83000, м.Донецьк, вул..Артема, 63, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Микитівський алебастровий комбінат” (84632, м.Горлівка, вул.Фадєєва, 6, , р/р № 7001 у Горлівській філії КБ Приватбанк, МФО 335515) основний борг у сумі 23 053грн. 30коп., інфляційні у сумі 2 367грн. 87коп., 3% річних у сумі 323грн. 25коп., витрати по сплаті держмита у сумі 257грн. 44коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118грн.

Рішення було оголошено у судовому засіданні 02.07.2008р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Суддя