ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2008 р.

№ 3/478

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого,

Волковицької Н.О.,

Рогач Л.І.

за участю представників:

позивача

Костерук В.П., директор

відповідача

Мойсик М.В., дов. № 31 від 11.01.2008р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

приватного підприємства "Керамік"

на постанову

Київського апеляційного господарського суду

від 25.02.2008р.

у справі

№ 3/478

господарського суду

міста Києва

за позовом

приватного підприємства "Керамік"

до

Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом’янського району м. Києва

про

зобов’язання виконати умови договору

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Керамік" звернулося до господарського суду з позовом до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва про зобов'язання виконати умови договору та не чинити перешкод в користуванні орендованим позивачем нежилим приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Максима Криваноса, 21. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на чинність договору оренди нежилого приміщення площею 64 кв.м. будинку № 21 по вул. М. Кривоноса, порушення орендодавцем пункту 4 статті 284 Господарського кодексу України.

Відповідач відхилив позовні вимоги повністю, посилаючись на не доведення факту перешкоджання позивачу у користуванні приміщенням. Також відповідач вказав на припинення договору оренди від 05.09.1995р. після закінчення строку його дії за згодою сторін, що підтверджується поверненням позивачем орендованого майна за актом прийому передачі; відсутність у відповідача повноважень щодо укладення нового договору.

Додатково відповідач зазначив, що спірне приміщення приватизовано та знаходиться у власності іншої юридичної особи.

Рішенням господарського суду м. Києва від 29.11.2007р. (суддя Сівакова В.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю; судове рішення вмотивовано, тим що позивачем не надано жодних доказів того, що власником прийнято нові розпорядчі документи щодо надання згоди на оренду нежитлових приміщень по вул. Кривоноса, 21 та докази укладання нового договору оренди цих приміщень з позивачем, а також доказів на підтвердження перешкоджання відповідачем у користуванні нежилим приміщенням. Крім того, відповідач не є власником або орендодавцем спірного майна, і тому позивач безпідставно звернувся з позовними вимогами до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2008р. (судді: Григорович О.М., - головуючий, Гольцова Л.А.,Рябуха В.І.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на відповідність нормам матеріального та процесуального права, повне з'ясування обставин справи та відповідність цим обставинам висновків суду.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник послався на порушення судами норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, а саме: судами не застосовано статтю 188 Господарського кодексу України, якою передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором; неправильно застосовано частину 1 статті 67 Господарського кодексу України, статтю 334 Цивільного кодексу України, пункт 1 статті 28 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якого орендареві забезпечується захист його права на майно, одержане за договором оренди нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту права власності; порушені статті 55-57 Закону України "Про власність".

У засіданні було оголошено перерву до 03.06.2008р. до 11 год. 00 хв., у відповідності з частиною 2 статті 77 Господарського процесуального кодексу України для виготовлення повного тексту постанови.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, Державним комунальним підприємством управління житлового господарства Залізничного району м. Києва (правонаступником якого є Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва) та кооперативом "Керамік" (правонаступником якого є позивач) 05.09.1995 р. укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М. Кривоноса, 21, загальною площею 64 кв.м. Строк дії договору встановлений з 01.09.1995р. по 01.07.1997р., у відповідності до пункту 9 даного договору.

Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації № 267 від 24.09.2002р. затверджено Положення про порядок користування та розпорядження майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району міста Києва.

Пункт 1 вищевказаного Положення встановлює, що дане Положення регламентує порядок користування та розпорядження майном, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва, зокрема, використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва, щодо надання його в орендне користування.

Згідно пункту 3 Положення орендодавцями майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва, є балансоутримувачі цього майна, а саме: комунальні підприємства, яким це майно належить на праві повного господарського відання, та установи, організації, яким це майно належить на праві оперативного управління.

Пунктом 10 Положення визначено, що розпорядження голови Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва, є єдиною підставою для укладення договору оренди цього майна між орендодавцем та орендарем.

Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації № 1160 від 24.09.2003 "Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва" дозволено надання в орендне користування нежилі приміщення та продовжити терміни дії договорів оренди нежилих приміщень, які належать до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва згідно з додатком 1.

В додатку 1 до вищевказаного розпорядження міститься перелік суб'єктів підприємницької діяльності, установ, організацій яким надаються в орендне користування нежилі приміщення. Приватному підприємству "Керамік" надано в орендне користування нежилі приміщення площею 48, 90 кв. м., що знаходяться по вул. М.Кривоноса, 21 у м. Києві для розміщення магазину продовольчих товарів строком на 1 рік.

Відповідно до розпорядження Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації № 534 від 28.04.2004р. "Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва" розпорядження від 24.09.2003 № 1160 визнано таким, що частково втратило чинність, зокрема в частині надання Приватному підприємству "Керамік" в орендне користування нежилих приміщень за адресою м. Київ, вул. М.Кривоноса, 21.

Згідно із частиною 1 статті 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, власник майна в особі Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації прийняв рішення про відмову в наданні спірного приміщення в оренду позивачу.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін. Умови договору оренди на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо умов договору переважне право орендаря на укладення договору припиняється.

Таким чином доводи заявника зазначені у касаційній скарзі щодо погодження сторонами про продовження договору оренди є безпідставними, оскільки господарськими судами встановлено, що позивачем не надано доказів того, що власником прийнято нові розпорядчі документи щодо надання згоди позивачу на оренду нежилих приміщень по вул. М.Кривоноса, 21 та докази укладення нового договору оренди цих приміщень.

Також апеляційним господарським судом відзначено, що в довідці від 15.02.2008р. № 527/38 Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Солом'янського району м. Києва повідомлено, що рахунки на сплату оренди від приватного підприємства "Керамік" з серпня 2004 року і по теперішній час не надходили. Приватне підприємство "Керамік" за адресою: вул. М. Кривоноса, 21 не знаходиться.

Розпорядженням Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації №1042 від 29.07.2004р. "Про використання майна, яке належить до комунальної власності територіальної громади Солом'янського району м. Києва" надано дозвіл на передачу нежилих приміщень площею 48, 90 кв. м., що знаходяться за адресою: вул. М.Кривоноса, 21 у м. Києві приватному підприємству "Сервісний центр Енікс".

26.04.2006 між Фондом приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва та приватним підприємством "Сервісний центр Енікс" укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого останній придбав нежилі приміщення по вул. М.Кривоноса, 21, загальною площею 48, 30 кв. м.

Згідно акту приймання-передачі № 325 від 23.06.2006р. Фонд приватизації комунального майна Солом'янського району м. Києва передав, а приватне підприємство "Сервісний центр Енікс" прийняв нежилі приміщення по вул. М.Кривоноса, 21, загальною площею 48, 30 кв. м.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Пунктом 1 статті 334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 32, 33 Господарського процесуального кодексу України

визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких

господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи

відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також

інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського

спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на

підставу своїх вимог і заперечень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, а скаржником не спростовано, що позивачем не подано жодного доказу на підтвердження перешкоджання йому відповідачем у користуванні нежилим приміщенням. Касаційна скарга не містить посилання на неповноту судових рішень в цій частині, не зазначає про будь-які письмові докази, наявні в матеріалах справи та не оцінені судами попередніх інстанцій.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарські суди всебічно, повно та об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, та дійшли законних та обґрунтованих висновків за наслідками розгляду позовної заяви та апеляційної скарги.

Як наслідок, прийняті апеляційним та місцевим судами рішення та постанова відповідають вимогам статей 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № И від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями; підстав для їх скасування не вбачається.

Твердження заявника у касаційній скарзі про ненадання оцінки площі 16 кв.м. спірного приміщення спростовується матеріалами справи, а доводи про порушення і неправильне застосування господарськими судами норм матеріального права при прийняті судових рішень не знайшли свого підтвердження, з огляду на що підстав для їх скасування колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного підприємства "Керамік" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2008 р. у справі № 3/478 господарського суду м. Києва та рішення господарського суду міста Києва від 29.11.2007р. залишити без змін.

Головуючий                                                                                Т. Дроботова

Судді                                                                                                    Н. Волковицька

Л. Рогач