СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.2008
Справа  № 12/36

за
позовом приватного
підприємця ОСОБА_1,                с.
Новосілки Київської області

до
відповідача Мукачівського
дочірнього підприємства туристично -транспортного бюро, м. Мукачево

про
стягнення
заборгованості в сумі 26 300 грн. -основного боргу та 3 267,33 грн. -пені.

Суддя    Тисянчин
В. М.

Представники:

Від
позивача - ОСОБА_2, (представник
за довіреністю від 07.04.2008 року)

Від
відповідача - Павленець
В.М., директор

СУТЬ
СПОРУ: заявлено
позов приватним підприємцем ОСОБА_1, с. Новосілки Київської області до
Мукачівського дочірнього підприємства туристично -транспортного бюро,             м. Мукачево  про стягнення заборгованості в сумі 26
300 грн. -основного боргу та 3 267,33 грн. -пені.

Представникам сторін роз'яснено права і
обов'язки передбачені
ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання
про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Позивач підтримує позовні вимоги
посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

Представник
відповідача визнав борг в повному обсязі та звернувся до суду і представника
позивача про надання відстрочки виконання рішення строком до 4 місяців.

Необхідність
надання відстрочки представник відповідача обґрунтовує об'єктивними причинами
(що заслуговують на увагу суду), зупинення експлуатації транспортного засобу
актом ДАІ, відсутність доручення на право експлуатації транспортного засобу,
відсутністю обігових коштів, що стали наслідком обмеження специфіки
господарської діяльності підприємства -відповідача через кліматичні умови
(письмовий відзив на позов вх. № 3917 від 10.04.2008 року).

В
судовому засіданні відповідач письмово зобов'язався добровільно сплатити борг у
повному обсязі до 04.08.2008 року, а представник позивача (запевнивши суд)
зобов'язався здійснити заходи по поновленню доручення відповідачу на
експлуатацію транспортного засобу, проведення техогляду, правоздатності бути
належним відповідачем по адміністративній справі порушеною ДАІ та заходи по
набуттю права власності відповідачем після проведення ним розрахунків за
автомобіль (про виконання чого зобов'язався повідомити суд).

В
судовому засіданні представнику відповідача роз'яснено про наслідки примусових
заходів у разі наявності боргу станом на 04.08.2008 року.

Представник
позивача у судовому засіданні заперечив надання відстрочки, проте визнав
часткове погашення боргу в сумі 8 700 грн.

Вивчивши доводи позовної заяви та
матеріали справи, дослідивши їх,
заслухавши пояснення представників кожної строни, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 26 300 грн.  -основного боргу щодо оплати за передачу,
згідно договору оренди з правом викупу № 05 від 08.05.2007 року, транспортного
засобу, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

-
актом приймання -передачі;

- виписками банківської установи про рух
коштів між сторонами за червень, липень, серпень 2007 року;

- розрахунком позову, а за таких обставин
сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача (претензія № 11
від 04.07.2007 року) про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим
порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме
ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною
позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново -господарські зобов'язання, які виникають між учасниками господарських
відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей
передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору у
суді, обставини спору (права і зобов'язання сторін) оцінюються судом з огляду
на правила ЦК та ГК України.

Відповідно
до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи
вимог, що звичайно ставляться.

У
відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання -кредитор вправі
вимагати виконання обов'язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх
зобов'язань у відносинах. Підставою виникнення зобов'язання є юридичний факт.

За  договором
найму  (оренди)  наймодавець
передає   або зобов'язується
передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК
України). Право  передання  майна у найм має власник речі або особа, якій
належать майнові права (ст. 761 ЦК України).

В
даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли
зобов'язальні відносини між сторонами, є надання в оренду транспортного засобу
(ст. 11 ЦК України).

Отже,
обов'язок відповідача оплатити вартість наданого в оренду транспортного засобу
є безспірним.

Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не допускається              (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак,
договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Крім
цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, відповідачу відповідно до
п.3.1 укладеного договору нарахована до сплати пеня в розмірі 3 267,33 грн. При
оцінці правильності нарахування пені відповідно до п. 2              ст. 258 ЦК України; ст. ст. 216
-218, 220 ГК України; Положень Закону України від 22.11.1996 року „Про
відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, судом визнано
обґрунтовані позовні вимоги в цій частині і такими, що підлягають задоволенню.

При
постановленні судового рішення враховується характер зобов'язання, наслідки
його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно - державну
значимість господарської діяльності сторін, обставини, що впливають на
неможливість виконання відповідачем зобов'язання належним чином та межі
здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії
особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення
фінансово -майнового стану сторони у спорі.

За
ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є
припинення дії, яка порушує право.

Отже,
із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно -правової
відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини
справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення спору, в даному випадку -письмовими
доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а
перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем
доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і
заперечень, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, поклавши
відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з
огляду його вини у виникненні спору, відстрочивши виконання рішення суду
строком до 04.08.2008 року, як виняток, чим задоволити клопотання відповідача з
огляду підстав, що заслуговують на увагу суду.

Виходячи
з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів,
проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору,
керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій
України”;  ст.ст. 4, 33, 34, 36, 43, 44,
49, 75, 82 - 84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити
повністю.

2.          Стягнути з Мукачівського дочірнього підприємства
туристично -транспортного бюро (м. Мукачево, вул. Духновича, 93; код
25452915) на користь приватного підприємця ОСОБА_1                   (АДРЕСА_1; код НОМЕР_1) суму  26 300 (двадцять шість тисяч триста грн.)
-основного боргу; 3 267,33 (три тисячі двісті шістдесят сім грн. 33 коп.) -
пені та 295,67 (двісті дев'яносто п'ять грн. 67 коп.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита;
118 (сто вісімнадцять грн.) -у відшкодування витрат на інформаційно -технічне
забезпечення судового процесу. Видати наказ з 04.08.2008 року.

3.  Звернути
увагу позивача на обов'язковість передачі майнових прав на автобус моделі
Вольво, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер                 НОМЕР_3.

Дане
рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя
Тисянчин В. М.