ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.08р.

Справа
№ 10/84-08

За
позовом  Прокурора м. Першотравенська
Дніпропетровської області в особі Першотравенської міської ради ( м.
Першотравенськ Дніпропетровської області )

до
Приватного підприємцяОСОБА_1 (м. Першотравенськ Дніпропетровської
області )

про повернення земельної ділянки

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники:

За участю прокурора: Кріпак Н. В.
(посвідчення № 148 від 19.09.03р.) - ст. прокурор

Від
позивача: Стрельников В.С. (дов. № 1279/23 від 19.07.07р.) - гол. спеціаліст юр
відділу

Від
відповідача: ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1від 20.02.98р.)-підприємиць

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор в інтересах держави в особі
позивача  звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача  про
звільнення  земельної  ділянки, яка використовується приватним
підприємцемОСОБА_1під  обслуговування
торгівельного павільйону по вул. Горького
м. Першотравенська , площею 0,0063 га. без правовстановлюючих документів
на землю.

Прокурор уточнив свої позовні вимоги та
просить суд зобов'язати приватного
підприємця ОСОБА_1   звільнити
земельну ділянку площею 0,0063 га, вартістю 10 790 грн.01 коп., яка
використовується нею під  обслуговування
торгівельного павільйону по вул. Горького м. Першотравенська без
правовстановлюючих документів на землю.

Позивач позовні вимоги Прокурора
підтримав у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог Прокурора заперечує, вказуючи у відзиві на позов на тому, що займає
вказану земельну ділянку на підставі рішення виконавчого комітету
Першотравенської міської ради від 21.10.1998 р. за № 431

Клопотання
про застосування засобів технічної фіксації судового процесу ( аудіо запис )
представниками сторін  не заявлялося.

Розгляд справи відкладався з 04.03.2008
р. на 20.03.2008 р., з 20.03.2008 р. на 03.04.2008 р.

За згодою представників сторін та
Прокурора у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину
судового рішення.

Вислухавши пояснення представників сторін та Прокурора, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

11.10.1993 р. виконавчий комітет
Першотравенської міської ради прийняв рішення за № 388 „Про відведення
земельної ділянки під установку торгівельного кіоску”.

22.02.1995 р. виконавчий комітет
Першотравенської міської ради прийняв рішення за № 111 „Про відведення
земельної ділянки під установку торгівельного кіоску підприємцю ОСОБА_1.”

Рішенням виконавчого комітету
Першотравенської міської ради від 21.10.1998 р. за № 431 „Про відведення
земельної ділянки під установку торгівельного повільну по вул. Горького” було
виділено гр. ОСОБА_1. земельну ділянку площею 63 кв. м. під установку
торгівельного повільну по вул. Горького згідно викопіровки з генерального плану
міста.

П. 4 рішення виконавчий комітет
Першотравенської міської ради зобов”язав відділ земельних ресурсів видати акт
на право постійного користування землею.

Відділ земельних ресурсів не виконав п.
4 рішення стосовно видачі гр. ОСОБА_1. акту на право постійного користування
землею ( доказів видачі суду не надано ).

Прокурор вважає, що Приватний підприємець
ОСОБА_1. самовільно займає вказану земельну ділянку.

В
силу ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі
рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України,  право   власності
та  право  постійного
користування  на земельну  ділянку
виникає  після  одержання
її   власником   або користувачем  документа,
що  посвідчує  право
власності чи право постійного користування  земельною
ділянкою,  та  його
державної реєстрації.

Право
власності  на  земельну
ділянку і право постійного користування земельною ділянкою
посвідчується  державними  актами. Форми державних актів затверджуються
Кабінетом Міністрів України. Право
оренди   землі   оформляється   договором,
який реєструється відповідно до закону (ст. 126 Земельного кодексу
України ).

У ст. 2 Земельного кодексу України
зазначено, що земельні відносини -це суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження землею.

Відповідно до ст. 12 вказаного кодексу до
повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на
території сіл, селищ, міст належить, в тому числі: розпорядження землями
територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у
власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання
земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

На підставі п. 34 ст. 26 Закону України
„Про місцеве самоврядування в Україні” міські ради вирішують відповідно до
Закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про
державний контроль за використанням та охороною земель”, самовільне зайняття
земельних  ділянок -будь-які дії особи,
які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі, до одержання
документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації.

Використання Відповідачем вказаної
земельної ділянки не є її самовільним зайняттям, оскільки ділянка надана
підприємцю у постійне користування відповідно до рішення виконавчого комітету.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Прокурором та Позивачем не надано суду
доказів в установленому чинним законодавством порядку скасування або визнання
недійсним рішення виконавчого комітету на підставі якого Відповідачеві надане у
постійне користування зазначену у позові земельну ділянку.

Крім того, Рішенням Конституційного Суду
України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо
відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту
6 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа
про постійне користування земельними ділянками) N 5-рп/2005 від 22.09.2005 р.
визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними),
положення:

-
пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу
України  щодо зобов'язання переоформити
право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право
оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового
забезпечення;

-
пункту 6 Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу" від
18.12.1990 р. №563-ХІІ з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами,
підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення
права власності або права користування землею раніше наданого їм права
користування земельною ділянкою.
Положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення"  Земельного кодексу Українита пункту 6
Постанови Верховної Ради України "Про земельну реформу", визнані
неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом
України цього Рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов'язковим до
виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Враховуючи наведене, господарський суд
вважає позовні вимоги Прокурора -не обґрунтованими та такими, що не підлягають
задоволенню.

Згідно зазначеного, керуючись ст. ст. 29,
33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,  суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
Прокурора - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до
Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Кощеєв

(Дата
підписання рішення, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України - 07.04.2008 року)