ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.07.2008                                                             Справа № 10/92

За позовом КП Воловецьке СЖКГ „Волівчик”, смт. Воловець

до відповідача Обласного комунального підприємства „Закарпаттеплокомуненерго”, м. Ужгород

про стягнення 24073,91 грн.

Суддя І.В. Івашкович

Представники:

від позивача – Мишанич І.Ф, довіреність від 03.04.08

від відповідача – Ціпле І.Ю., довіреність №1689 від 05.12.07

У судовому засіданні 19.06.08 оголошувалась перерва до 03.07.08 11:30 год, перерву продовжено до 10.07.08 11:30 год.

Суть спору: КП Воловецьке селищне житлово-комунальне господарство «Волівчик», смт. Воловець звернулось з позовом до ОКП «Закарпаттеплокомуненерго», м.Ужгород про стягнення 24073,91 грн. боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення.

Позов мотивує з посиланням на фактичні обставини, за яких протягом періоду з вересня 2007 р. по березень 2008 р. відповідачу надано послуги з водопостачання та водовідведення ,за які не здійснено повної оплати,внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 24073,91 грн. Позивач наголошує, що з початку своєї виробничої діяльності (з 01.09.07) КП ВСЖКГ «Волівчик»неодноразово надсилало на адресу ОКП «Закарпаттеплокомуненерго»листи з пропозиціями про укладення відповідного договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення ,на які жодної відповіді не було отримано.

Вказує, що необхідність укладення відповідного договору передбачена Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України(затв. наказом Державного комітету України житлово-комунального господарства за №65 від 01.07.94, зареєстр. в Мінюсті України за №165/374 від 22.07.94).Однак ,в порушення вимог Правил відповідач без наявності укладеного договору користувався протягом вказаного періоду послугами з водопостачання та водовідведення, які КП ВСЖКГ «Волівчик»було надано з метою недопущення порушення нормальних умов проживання мешканців смт.Воловець та у зв’язку з необхідністю надання послуг з теплопостачання.

Посилаючись на норми ст.ст.11,14,509,526 Цивільного кодексу України, позивач стверджує про виникнення цивільно-правового зобов’язання відповідача оплатити заборгованість в розмірі 24073,91 грн. за фактично надані йому послуги з водопостачання та водовідведення.

Представник позивача в процесі судового розгляду позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Посилається на обґрунтування та підтвердження підстав позовних вимог доданих документальних доказів. Зокрема, додано виставлені відповідачу до оплати за кожний місяць спірного періоду рахунки ,що містять нарахування за фактично надані послуги з водопостачання та водовідведення, виходячи з облікових даних згідно з показами водоміру та відповідних розрахункових даних.

Відповідач згідно з поданим письмовим відзивом на позов проти позову заперечив в повному обсязі (до відзиву, оформленого заявою №732 від 19.06.08 додано додаткові пояснення №771 від 03.07.08, №7831 від 07.07.08).

При обґрунтуванні заперечень, відповідач зазначає, що оскільки відповідно до вимог Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, між сторонами не було укладено відповідного договору, то КП Воловецьке СЖКГ «Волівчик»не має жодних підстав для стягнення заборгованості у заявленій сумі. Стверджує, що ОКП «Закарпаттеплокомуненерго»послугами позивача не користувалось. Як додаткові правові підстави заперечень проти позову, відповідач наводить посилання на нарми ст.ст. 208, 901 Цивільного кодексу України.

Окрім того, відповідач посилається на те, що у позовній заяві вказана неналежна адреса «Закарпаттеплокомуненерго», а отже, вважає, що даний позов адресовано не підприємству відповідача.

Представником відповідача заперечення проти позову, обґрунтування яких викладено у поданих суду письмових заявах, підтримано у повному обсязі.

Заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи,

суд

ВСТАНОВИВ :

Із фактичних обставин і матеріалів справи вбачається, що протягом періоду з вересня 2007р. по березень 2008р. (з початку до закінчення опалювального сезону 2007-2008рр.) відповідачу виставлено до оплати рахунки за фактично надані послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 26927,51 грн.(копії рахунків додано до справи, оригінали рахунків пред’явлено на вимогу суду в процесі судового розгляду)

Аналіз нарахувань за вказаними рахунками показує, що нарахування за послуги з водопостачання здійснено за показами встановлених на об’єктах відповідача (Воловецької дільниці тепломереж) приладів обліку води, а також виходячи із відповідних розрахункових даних, встановлених для населення, інших відповідних категорій споживачів. Визначення належних до оплати сум проводилось із застосуванням чинних тарифів на водопостачання та водовідведення, затверджених рішенням №213 від 28.07.06 виконавчого комітету Воловецької селищної ради.

Із матеріалів справи слідує, що виставлені відповідачу спірні рахунки останнім було прийнято до оплати, в т.ч. з підтвердженням всіх наведених у рахунках розрахункових даних. Зокрема, рахунок №182 за період з 01.10.07 по 25.10.07 містить підпис представника Воловецької ДТМ про прийняття рахунку до оплати, яким фактично засвідчено прийняття всіх розрахункових даних (в т.ч. перехідних із попереднього рахунку №97 за період з 25.06.07 по 25.09.07).

Аналогічно, наявність підпису представника Воловецької ДТМ та штампу, що засвідчують прийняття до оплати рахунків №369 від 25.12.07, №64 від 25.01.08, №154 від 25.02.08, №261 від 25.03.08, підтверджує погодження всіх наведених у виставлених рахунках розрахункових даних. За отримані протягом спірного періоду послуги з водопостачання та водовідведення відповідач здійснив часткову оплату, перерахувавши позивачу згідно з платіжним дорученням №132 від 23.01.08 суму 3000грн. та вказавши призначення платежу, як оплату послуг за водопостачання по рахунку №369 з 25.11.07 по 25.12.07. Внаслідок неповної оплати за відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 23927,51 грн., з вимогою про примусове стягнення якої позивач звернувся згідно з даним позовом (до розрахунку позовних вимог включено суму 146,40грн. вартості наданих відповідачу транспортних послуг).

Аналізуючи зміст та правову природу спірних правовідносин сторін, що виникли з надання протягом спірного періоду послуг з водопостачання та водовідведення, суд констатує такі висновки.

Врегульовані нормами гл.16 Цивільного кодексу України загальні вимоги щодо укладення правочинів, передбачають зокрема, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі. Аналогічні вимоги містить ст.179 Господарського кодексу України, якою врегульовано загальні умови укладення господарських догворів.

Вимоги щодо оформлення відносин з надання послуг з водопостачання та водовідведення шляхом укладення між абонентом та водоканалом відповідного договору встановлено чинними Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України (затв. наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994р. №65, за реєстр. в Мінюсті України 22.071994 за №165/374, з наст. змінами і доповн.).

В даному випадку спірні послуги з водопостачання та водовідведення надавались відповідачу без наявності укладеного між сторонами відповідного договору.

За змістом норм ст.218 Цивільного кодексу України недодержання сторонами письмової форми право чину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину може доводитись письмовими доказами, іншими доказами, крім свідчень свідків.

Виходячи з регламентації вищенаведених норм ст.218 Цивільного кодексу України, суд констатує, що в даному випадку, відповідач, заперечуючи факт отримання ним спірних послуг, не подав жодного належного та допустимого доказу на спростування поданих позивачем документів (рахунків на оплату, в т.ч. погоджених з боку Воловецької ДТМ) на підтвердження фактичного надання спірних послуг.

Окрім того, матеріали справи містять листи КП Воловецького СЖКГ „Волівчик”, які неодноразово надсилались відповідачу з пропозиціями та вимогами про укладення договору на водопостачання та водовідведення. Однак, на такі звернення позивача відповідач жодним чином не відреагував.

Нормами п.8 ст.181 Господарського кодексу України передбачено, що у випадку, якщо договір між сторонами не укладено, але одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

В даному випадку між сторонами виникли відносини, що за правовою природою відповідають договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення та підпадають під регламентацію норм гл.63 Цивільного кодексу України та вищезгаданих Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України.

За змістом норм ст.901 Цивільного кодексу України, п.12 Правил абонент (в даному випадку відповідач) зобов’язаний оплатити отримані послуги з водопостачання та водовідведення Нормами п.12.3 Правил встановлено вимогу щодо проведення остаточних розрахунків по закінченні кожного місяця надання послуг.

Відповідно до встановлених ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України загальних умов виконання зобов’язань, зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Оскільки в даному випадку відповідач не виконав зобов’язання по оплаті отриманих ним протягом спірного періоду послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість за такі послуги в розмірі 23927,51грн. підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином, позов в частині вимог в розмірі 23927,51грн. підлягає задоволенню. Вимоги про стягнення боргу в розмірі 146,40грн., що згідно з доданим позивачем розрахунком виник за транспортні послуги, не підлягають задоволенню, оскільки такі вимоги не узгоджується із змістом спірних правовідносин сторін, а також документально не доведено та не обґрунтовано позивачем.

При вирішенні спору по суті суд вважає, що заперечення відповідача, мотивовані допущенням позивачем помилки у зазначенні поштової адреси відповідача, такими, що не заслуговують на увагу.

Так, з огляду на допущену у позовній заяві неточність у зазначеній поштовій адресі відповідача, судом вжито заходи щодо надіслання процесуальних документів за правильною поштовою адресою відповідача, тим самим було забезпечено належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судових засідань по даній справі та дотримання його права на судовий захист.

За результатами вирішення спору суд за правилами ст.49 Господарського кодексу України покладає на відповідача відшкодування витрат позивача по оплаті держмита в розмірі 238,33грн. та 116,82грн. –по оплаті інформаційно-технічних послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з ОКП „Закарпаттеплокомуненерго” (м.Ужгород, вул.Брестська,3, І.К. 05465241) на користь КП Воловецьке СЖКГ „Волівчик” (смт.Воловець, вул.Шевченка,24, І.К. 35104665) 23927,51грн. боргу та 355,15грн. відшкодування судових витрат.

Видати наказ.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                 І.В.Івашкович