ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"01" серпня 2008 р.

Справа № 4/48

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Хилька Ю.І. за участю секретаря судового засідання Волоткевича А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 4/48

за адміністративним позовом: приватного підприємства "Гія", м. Олександрія Кіровоградської області

до відповідача: Міського відділу Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції, м. Олександрія Кіровоградської області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Олександрія Кіровоградської області

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: управління державного казначейства в Кіровоградській області, м. Кіровоград, вул. Винниченка,

про скасування постанови ДВС від 03.10.2007 року про арешт грошових коштів

час прийняття вступної та резолютивної частини 12 год. 55 хвилин.

Представники сторін:

позивача: участі не брали. Про час та місце розгляду справи представник позивача Балашов В.В. довіреність б/н від 28.02.2008 року після судового засідання 10.07.2008 року повідомлений шляхом вручення йому повістки про виклик в судове засідання на 12 год. 01.08.2008 року.

Відповідача: участі не брали. До суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, витребувані судом матеріали відповідач до суду надав.

3-іх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції: Власова Т.І., довіреність № б/н від 18.06.2008 року;

управління державного казначейства в Кіровоградській області: Абрамов В.Д., довіреність 13/19-83 від 08.01.2008 року.

Підстави для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки сторони спору належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і клопотання про розгляд справи за їх участю до суду не надходили.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання незаконними дій державного виконавця міського відділу ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції стосовно стягнення цільових коштів та скасування постанови про арешт грошових коштів від 03.10.2007 року.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників 3-іх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Відповідно до п. 5 розділу 7 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ), до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів підсудні їм справи вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні загальні суди за правилами КАСУ.

Державним виконавцем міського відділу Державної виконавчої служби Загорулько І.М. 05 грудня 2007 року були стягнуті цільові кошти в сумі 52 351,60 грн. з розрахункового рахунку в КФ ЗАТ КБ "Приватбанк". Позивач вважає дії державного виконавця незаконними з наступних підстав.

Постановою МВДВС Олександрійського МРУЮ від 03 жовтня 2007 року накладено арешт на грошові кошти приватного підприємства "Гія" на банківському рахунку.

Зазначена постанова не надходила на адресу ПП "Гія". Про накладення арешту підприємство дізналося лише 06 грудня 2007 року із телефонної розмови з працівником банку.

ПП "Гія" (Підрядник) взявши участь у тендері на виконання ремонтно - будівельних Робіт з твердими по - позиційними цінами (розцінками), уклало договір підряду від 10 серпня 2007р. між (Замовниками) Українським Фондом соціальних інвестицій та Агенцією по впровадженню Полегшення доступу громадян смт. Нова Прага до питної води (водогін: реконструкція водогону, встановлення водонапірної башти, навчання).

За зазначеним договором підряду замовники доручили підрядникові виконання ремонтно - будівельних робіт, та Замовник акцептував надану Підрядником Тендерну пропозицію щодо виконання та завершення таких робіт і виправлення будь-яких дефектів, виявлених у цих роботах на суму 635 135,00 грн. (разом з ПДВ).

На виконання умов договору підряду Замовник перерахував цільові грошові кошти в сумі 47 080,06 грн. платіжним дорученням № 9552 від 05.11.2007 р. та в сумі 5 231,12 грн. платіжним дорученням № 9553 від 05.11.2007 р.

У відділі ДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції знаходиться на виконанні виконавче провадження про примусове виконання наказу № 6/88 від 06.09.2007р. Господарського суду Кіровоградської області про стягнення з ПП "Гія" податкового боргу 73 493,14 грн. на користь держави.

5 грудня 2007 року платіжною вимогою № 552 від 05.12.2007р. було знято з рахунку цільові кошти в розмірі 52 351,60 грн. для нецільового використання та виконання зазначеного виконавчого провадження. Звернення позивача до керівництва ВДВС про оскарження дій державного виконавця залишене без реагування.

Відповідач позовні вимоги не визнає та просить в позові повністю відмовити, оскільки дії державного виконавця щодо накладення арешту на грошові кошти боржника та стягнення коштів з розрахункового рахунку були правомірними і проведені в межах наданих державному виконавцю повноважень згідно до приписів Закону України "Про виконавче провадження".

Проаналізувавши правовідносини між учасниками спору та надавши їм правову оцінку, господарський суд прийшов до переконання, що позовні вимоги не є обґрунтованими та в позові необхідно відмовити враховуючи таке.

Витребувані господарським судом матеріали виконавчого провадження ВДВС до суду для огляду в засіданні надав.

Господарський суд вважає за можливе розглянути позовну заяву на підставі наявних матеріалів.

За приписом ч. 1 ст. 41 Закону України “Про виконавче провадження” вбачається, що постанова державного виконавця може бути визнана судом незаконною, або скасована начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Господарський суд може лише визнати постанову державного виконавця незаконною, а не скасовувати її, оскільки це право належить начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби.

Окрім того, виходячи зі змісту законодавства, що регулює порядок оскарження рішень, дій бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, у разі визнання неправомірними (незаконними, недійсними) рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Господарським судом звернуто увагу на ту обставину, що заявник просить визнати незаконними дії державного виконавця, а згідно до ст. 181 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу дій, рішень або бездіяльності державної виконавчої служби.

При цьому суд керується вимогами ст. 19 Конституції України про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Господарський суд вважає, що строк на звернення із скаргою встановлений ст. 181 КАС України не пропущений оскільки навіть в разі пропущення він підлягав би до поновлення враховуючи необхідність захисту інтересів позивача.

Постановою від 26.09.2007 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Загорулько І.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 6/88 господарського суду Кіровоградської області від 12.07.2007 року у справі № 6/88. Боржнику надано строк для добровільного виконання до 02.10.2007 року.

Добровільно рішення суду у зазначений термін боржником виконано не було.

За заявою прокурора м. Олександрія державною виконавчою службою 03.10.2007 року на виконання рішення суду накладено арешт на кошти боржника, які перебували на розрахункових рахунках, відкритих в АКБ "Приватбанк" м. Кіровограда. Згідно до записів в книзі реєстрації вихідної кореспонденції ВДВС постанову про накладення арешту на кошти боржника йому направлено звичайним поштовим відправленням (а.с. 125). Скарга на дії працівників ВДВС розглядалась в установленому порядку та постановою від 29.12.2007 року начальника МВ ВДВС Олександрійського МУЮ в задоволенні скарги відмовлено, дії державного виконавця по виконанню виконавчого листа № 6/88 від 12.07.2007 року визнано правомірними. Платіжним дорученням № 552 від 05.12.2007 року з рахунку боржника списано 52 351 грн. 60 коп., з яких 47 591 грн. перераховано на користь державного бюджету згідно до виконавчого листа та 4 760 грн. 60 коп. перераховано до державного бюджету в якості виконавчого збору.

Натомість, господарський суд виходить з приписів законодавства про те, що визначальним для вирішення спору є наступне.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з вимогами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України (стаття 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з вимогами статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених Законом про який йдеться, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії, а саме здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом; надавати сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їх клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'ясняти сторонам їх права і обов'язки; проводити оцінку (переоцінку) майна в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до статей 3, 18 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, зокрема, як виконавчі листи.

Частиною 2 статті 24 зазначеного Закону України передбачено, що державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії по виконанню рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В разі фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню. Про закінчення виконавчого провадження, відповідно до вимог статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований .

Як вбачається з матеріалів справи, відділом державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції виконані всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", направлені на виконання постанови господарського суду Кіровоградської області та виконавчого листа від 12.07.2007 року про стягнення з боржника 73 498 грн. 14 коп., але постанова суду не була виконана боржником у встановлений для добровільного виконання строк, а при надходженні коштів частково проведено виконання в межах суми коштів, яка надійшла на розрахунковий рахунок боржника.

Господарський суд не погоджується з позицією позивача щодо наявності перешкод для виконання постанови суду через цільове призначення грошових коштів, оскільки позивачем не подано будь-яких доказів про наявність перешкод для стягнення коштів з розрахункового рахунку, коли вказані кошти надійшли для оплати вартості робіт в порядку проведення боржником господарських операцій. Як вбачається з пояснень представників 3-іх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції, м. Олександрія Кіровоградської області та управління державного казначейства в Кіровоградській області м. Кіровоград боржником не відкривались будь-які розрахункові рахунки для перерахування коштів безпосередньо з Державного бюджету, а розрахункові рахунки в Кіровоградській філії "Приватбанку" не є рахунками для перерахування бюджетних коштів і не мають ознак захищеності. Позивач є суб'єктом підприємницької діяльності, метою його діяльності є отримання прибутків згідно до ст. 42 ГК України, Закону України "Про підприємництво" та ст. 2 Статуту ПП "Гія", тому всі кошти, які надходять на його розрахунковий рахунок для виконання підприємницької діяльності не мають ознак цільових бюджетних коштів або з моменту надходження на розрахунковий рахунок втрачають цю ознаку. Цільові бюджетні кошти повинні бути зараховані на спеціальний рахунок і мають надходити через Державне казначейство, а згідно до листа № 02-17/1167 від 31.07.2008 року Олександрійського управління Державного казначейства України позивач не обслуговувався через вказане управління.

За приписами ст. 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі:

вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності;

самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону;

вільного найму підприємцем працівників;

комерційного розрахунку та власного комерційного ризику;

вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом;

самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Таким чином, при розгляді в судовому засіданні позовної заяви боржника, господарським судом не встановлено порушення органами Державної виконавчої служби порядку виконання виконавчого листа господарського суду які б обумовили порушення прав боржника.

Такий висновок повністю відповідає п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" за приписами якого при виконанні рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець згідно зі ст. 50 Закону № 606-XIV (606-14) у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках і вкладах в установах банків та інших кредитних організаціях, а також на рахунки в цінних паперах у депозитаріях останніх, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Наведений у додатку до Закону № 606-XIV (606-14) Перелік видів майна громадян, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є єдиним для всіх випадків звернення стягнення на зазначене майно.

Стягнення на нерухоме майно (будинок, квартиру, приміщення, земельну ділянку) звертається за відсутності у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням правил ст. 62 Закону № 606-XIV (606-14). При введенні спеціальною нормою закону мораторію на примусову реалізацію певного майна виконавче провадження підлягає зупиненню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 160, 163, 167, 186, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сторони мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову в порядку і строки відповідно до ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України. Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Постанова виготовлена в повному обсязі 05.08.2008 року.

Суддя

Ю. І. Хилько