ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2008 р.

№ 2/709/07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого,

Коваленка В.М. (доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

розглянувши матеріали касаційної скарги

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України", м. Київ

на ухвалу

від 24.12.2007 р. господарського суду Миколаївської області

у справі

№ 2/709/07 господарського суду Миколаївської області

за заявою

УПФ України в Єланецькому районі Миколаївської області

до

Єланецької районної друкарні, смт. Єланець Миколаївської області

про

банкрутство

арбітражний керуючий

Ратинська С.В.

в судовому засіданні взяв участь представник:

ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України"

Жорова Л.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.10.2007 р. за заявою УПФ України в Єланецькому районі Миколаївської області порушено провадження у справі № 2/709/07 про банкрутство Єланецької районної друкарні в порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Миколаївської області від 02.11.2007 р. визнано боржника –Єланецьку районну друкарню, банкрутом відповідно до ст. 52 Закону про банкрутство та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ратинську С.В..

Разом з тим, визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора –УПФ України в Єланецькому районі Миколаївської області в сумі 22 809,49 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 24.12.2007 р. (суддя Моргуленко Т.Є.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано банкрута - Єланецьку районну друкарню, як юридичну особу, та припинено провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" (далі – Компанія) звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.12.2007 р. та передати справу на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області на стадію ліквідаційної процедури.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст. ст. 32, 52 Закону про банкрутство, а також норм процесуального права.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 52 Закону про банкрутство встановлює особливості правового регулювання банкрутства відсутнього боржника. Разом з тим, це не виключає регулювання зазначених відносин також загальними нормами, якщо інше не зазначено спеціальними.

Як вбачається, суд першої інстанції не зобов'язував ліквідатора банкрута здійснити публікацію оголошення про визнання боржника банкрутом та докази здійснення ліквідатором банкрута такої публікації за власною ініціативою в матеріалах справи відсутні.

Отже, Компанія своєчасно не була сповіщена про справу про банкрутство боржника.

Відповідно до п. 1 ст. 25 Закону про банкрутство на ліквідатора з дня його призначення покладені повноваження, зокрема, щодо здійснення аналізу фінансового стану банкрута.

Частиною 5 статті 52 Закону про банкрутство передбачено особливий порядок виявлення кредиторів відсутнього боржника, відповідно до якого кредиторів боржника виявляє ліквідатор, який письмово повідомляє усіх відомих йому кредиторів про визнання господарським судом відсутнього боржника банкрутом.

Отже, на ліквідатора відсутнього боржника покладений обов'язок виявлення кредиторів боржника та направлення повідомлень усім відомим кредиторам боржника, а також повноваження щодо аналізу фінансового стану банкрута, інвентаризації та належної оцінки його майна.

Проте, як вбачається, матеріали справи не містять доказів направлення ліквідатором банкрута відповідного повідомлення Компанії та про це також не зазначено в звіті ліквідатора.

Так, до матеріалів справи долучений звіт арбітражного керуючого Ратинської С.В. про результати проведення процедури ліквідації боржника та зведений реєстр вимог кредиторів боржника, згідно яких Компанія не визначена у якості кредитора боржника та її вимоги не внесені ліквідатором до відповідного реєстру вимог кредиторів боржника.

Як вбачається, Компанія є кредитором боржника у розумінні ст. 612 Цивільного кодексу України (ст. 214 Цивільного кодексу УРСР), оскільки господарським судом Миколаївської області прийнято рішення від 16 січня 2002 року у справі № 1/250 про стягнення з боржника на користь Компанії 4 046 грн. 10 коп. основного боргу, 477 грн. 99 коп. пені, 51 грн. 00 коп. державного мита та 69 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, про що виданий наказ від 21.01.2002 року.

У зв'язку з чим, колегія суддів дійшла висновку, що ліквідатором банкрута не виконані належним чином покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки виявлення усіх можливих кредиторів боржника, у тому числі щодо звернення до державної виконавчої служби за місцем знаходження боржника та з'ясування наявності виконавчого провадження стосовно останнього, що призвело до порушення вимог ст. 52 цього Закону.

На вказане суд першої інстанції увагу не звернув та не дав цьому відповідної правової оцінки.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції передчасно затверджено звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс та припинено провадження у справі.

За таких обставин справи, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а справа –передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 32, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задовольнити.

2.          Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 24.12.2007 р. у справі № 2/709/07 скасувати.

3.          Справу № 2/709/07 передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області на стадію ліквідації в іншому складі суду.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

Л.Й. Катеринчук