ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2008
Справа №  5/650

за
позовом  Управління Пенсійного фонду України в
Глобинському районі, м.Глобине

до
відповідача  Суб"єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1, м.Глобине

про стягнення 450,83 грн.

Суддя
Гетя Н.Г.

Представники :

від позивача:  Бойченко Г.В., дов. від 28.06.07р.

від відповідача:не
з"явився

Постанова оголошується після виходу
суду з нарадчої кімнати.

СУТЬ
СПОРУ : Розглядається адміністративний позов
про стягнення  3405,71 грн.
недоїмки по  сплаті страхових внесків  на загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування.

Відповідач відзив на позов не подав, в
судове засідання не з"явився, хоча був
повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, про що
свідчить повідомолення про вручення поштового відправлення, вимог ухвали суду
про відкриття провадження у справі не виконав.

Розглянувши
матеріали справи,  заслухавши
представника  позивача суд, встановив, що
відповідно до статей 14 та 15  Закону
України "Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування"
№ 1058 від 09.08.2003 р. (далі Закон - 1058) Фізична особа - суб"єкт
підприємницької діяльностіОСОБА_2  є
платником страхових внесків на загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування.

Порядок  нарахування, обчислення та сплати страхових
внесків передбачено статтями 19 і 20 Закону - 1058 та розділом 5 Інструкції про
порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків
на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування  до пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р. №21-1 та
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004р. за №64/8663 (далі
Інструкція - 21-1).

Відповідно
до абзацу 7 ч.1 ст.19 Закону -1058, фізичні особи - суб"єкти
підприємницької діяльності нараховують страхові внески на суми доходу,
отриманого від відповідної діяльності, що
підлягає  оподаткуванню податком з
доходів фізичних осіб.

Згідно
з п.5.3.2. Інструкції 21-1 страхові внески фізичні особи - суб"єкти
підприємницької діяльності сплачують за себе та члені їх сімей , які беруть
участь у провадженні ними підприємницької діяльності, якщо податковими  органами
провадиться нарахування авансових сум
податку, протягом року до 15 березня, до 15 травня, до 15 серпня і до 15
листопада авансові платежі в розмірі 25 відсотків річної суми  страхового внеску, обчисленої від суми,
визначеної податковими органами для сплати авансових сум податку на доходи
фізичних осіб - суб"єктів підприємницької діяльності.

Суми
страхових внесків, сплачені у вигляді авансових платежів, ураховуються
платником при остаточному розрахунку, який здійснюється ним до 1 квітня
наступного року за звітний рік на підставі даних річної податкової декларації.

Розмір
страхових внесків встановлений   ст.ст.
1,2, 4 Законом України "Про збір на обов"язкове державне пенсійне
страхування"  від 26.06.1997р.
№400/97-ВР, який набрав чинності з 26.07.1997р.,  розділом 4 Інструкції 21-1 та ст.101  Закону України "Про державний бюджет
України на 2006 рік" №3235 від 20.12.2005р., а  саме: 31,8 відсотки від суми доходу
(прибутку), отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню
податком на доходи фізичних осіб.

Частиною
12 ст.20 Закону-1058 встановлено, що страхові внески підлягають сплаті
незалежно від фінансового  стану
страхувальника.

Згідно
з п.6 статті 18 Закону-1058 законодавством не можуть встановлюватися пільги з
нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати.

Таким
чином, відповідно до поданого відповідачем розрахунку сум страхових внесків на
загальнообов"язкове державне пенсійне страхування  за 2006 рік
(далі по тексту - розрахунок, копія розрахунку додається) було
нараховано страхових внесків на суму 4546 грн. 76 коп. Із картки особового
рахунку фізичної особи - суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2 (далі
по тексту - картка, витяг з цієї картки додається) видно, що йому було
зараховано  внески до сплати за звітний
рік 02.04.2007р. у сумі 4546 грн. 76 коп. (гр.2 картки) на підставі його
розрахунку. також 15.01.2007р. вступила
в силу і була зарахована до картки фінансова санкція у сумі 200 грн. 74
коп. (гр.гр. 809 картки) та пеню 58 грн. 21 коп. (гр.гр.12-13 картки) за несвоєчасну
сплату страхових внесків  у 2006  році.Станом на 01.01.2007р. у відповідача
склалась переплата  по страховим внескам
у сумі 1400 грн. 00 коп. (гр. 18 картки), але за 2007  рік відповідачем не було зроблено ні одного
платежу (гр.16 картки), таким чином виходячи з вищезазначеного  борг становить:

4546,76
грн. +200,74 грн. + 58,21 грн. - 1400,00 грн. =
3405,71 грн.,

де
3405,71 грн. - сума виниклої недоїмки по внесках, це і підтверджується гр.7
картки.

Згідно
із частиною 1 статті 106 Закону -1 058, у разі виявлення своєчасно не сплачених
сум страхових внесків страхувальники зобов"язані самостійно обчислити ці
внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені статтею 20 Закону - 1058 (протягом 20
календарних днів після закінчення звітного місяця), в тому числі обчислені
територіальними органами Пенсійного фонду, вважаються простроченою
заборгованістю  із сплати страхових
внесків - недоїмкою.

З
метою стягнення заборгованості
відповідача на підставі ч.3 ст.106 Закону №1058 управлінням ПФУ в
м.Комсомольську 04.05.2007р. йому була надіслана для узгодження вимога №Ф-385У
від 03.05.2007р. про сплату недоїмки станом на 01.05.2007р. в розмірі 3405 грн.
71 коп. Вимога була отримана боржником 05.05.2007р. (копія вимоги та поштового
повідомлення про  її вручення в
матеріалах справи).

Частина
3 ст.106 Закону №1058 визнає  вимогу про
сплату недоїмки виконавчим документом і встановлює, що протягом 10 робочих днів
із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов"язаний
сплатити суму  недоїмки. Строк
добровільної сплати боргу по цій вимозі закінчився 21.05.2007р., але заборгованість
не була погашена, тому  з 22.05.2007р.
узгоджений з боржником розмір недоїмки становить 3405 грн. 71 коп., яка станом
на 20.06.2007р. не погашена.

Проаналізувавши
матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають  задоволенню в повному обсязі.

Керуючись
ст.ст.  94, 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Задовольнити позовні вимоги.

2.Стягнути
з Фізичної особи - суб"єкта підприємницької діяльності ОСОБА_2, АДРЕСА_1,
ідент.код НОМЕР_1 :

- на
користь Управління Пенсійного фонду
України    в м.Комсомольську,  39800, Полтавська область, м.Комсомольськ,
вул.Миру, 24, к.120, код ЄДРПОУ 2252968,
р/р 4 в ОПЕРВ Полтавського облуправління ВАТ “Державний
ощадбанк України”, МФО 331467 - 3405,71 грн. боргу зі сплати страхових внесків
на загальнообов"язкове державне пенсійне страхування;

- в
доход державного бюджету України по коду бюджетної класифікації 22090200, на
р/р 0002, Отримувач: УДК у м.Полтава, ЗКПО 34698804, Банк:  ГУДКУ у Полтавській області, м.Полтава, МФО
831019 - 34,05 грн. судового збору.

Видати
виконавчі листи після набрання постановою законної сили.

Постанова
набирає чинності відповідно до ст. 254 КАС України та може бути оскаржена в
порядку встановленому ст.186 КАС України.

Суддя
Гетя  Н.Г.

Постанова
набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано. Якщо було подано
заяву  про  апеляційне
оскарження,  але апеляційна  скарга
не  була  подана
у  строк,  встановлений
Кодексом адміністративного судочинства,
постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

У  разі
подання  апеляційної скарги судове
рішення,  якщо його  не
скасовано,  набирає  законної
сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова
може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Заява  про
апеляційне  оскарження  та
апеляційна  скарга подаються до
адміністративного суду  апеляційної  інстанції
через суд  першої  інстанції,
який  ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається  особою,  яка  її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про
апеляційне  оскарження  подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
ст.160 КАС України - з дня
складання  в повному  обсязі. . Апеляційна  скарга
на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти
днів  після  подання
заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга
може  бути  подана
без  попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження,  якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.