ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2008 р. Справа № 16/108-08

вх. № 5923/6-16

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Іванченко П.О., довіреність №б/н від 28.07.2008 р.; відповідача - не з’явився;

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідроекологія", м. Запоріжжя

до Закритого акціонерного товариства "Тепличний", смт. Есхар

про стягнення 172624,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 160 000,00 грн. основного боргу за простим неопротестованим векселем, 12 624,65 грн. процентів за несплату, на тій підставі, що відповідач станом на день подання позову до суду не оплатив виданий ним 09 січня 2007р. простий вексель №0510065 зі строком платежу - по пред’явленню, номінальною вартістю 317844,00 грн. Також до стягнення заявлено державне мито, витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та оплата послуг адвоката.

Представник позивача у судовому засіданні надав заяву в якій просить залучити документи до матерілів справи та припинити провадження в частині стягнення 160 000, 00 грн. основного боргу за відсутністю предмету спору в зв’язку з його сплатою, в іншій частині позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, витребувані судом документи не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та надання доказів покладений на сторони, тому суд, відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази і обґрунтування, судом встановлено наступне.

19 вересня 2006 року між ТОВ "Гідроекологія" (позивач) та ЗАТ "Тепличний" (відповідач) було укладено договір № 1909/20 на загальну суму 317844,00 грн.

Згідно умов вищевказаного договору ТОВ „Гідроекологія” зобов’язалось поставити замовнику (ЗАТ „Тепличний”) обладнання, провести шеф-монтаж, пуско-налагоджувальні роботи та навчити персонал правилам експлуатації обладнання, а ЗАТ "Тепличний" зобов’язався здійснити оплату по договору після поставки обладнання в розмірі 100% в строк до 15.05.2007р.

Згідно видаткової накладної №ГЕ-0000324 від 13.11.2006р. та довіреності серія ЯМИ №699884 від 10.11.2006р. обладнання на суму 317 844,00 грн. було передано відповідачу.

09 січня 2007 року між ТОВ "Гідроекологія" та ЗАТ "Тепличний" було підписано додаткову угоду №09/01 до договору №1909/20 від 19.09.2006р., згідно якої відповідач оплату заборгованості за договором здійснює простим векселем з наступними характеристиками: векселедавець – ЗАТ „Тепличний”, дата складання – 09.01.2007 року, строк погашення – по пред’явленню, місто платежу – м. Харків, номер векселя – серія АА № 0510065, номінал векселя – 317 844,00 грн., ціна векселя – 317 844,00 грн.

В пункті 2 вищевказаної додаткової угоди сторони узгодили, що з моменту передачі відповідачем позивачу векселя, зобов’язання відповідача перед позивачем по договору №1909/20 від 19.09.2006р. на суму 317844,00 грн. припиняються.

09 січня 2007 року сторонами було складено акт прийому-передачі векселя.

03 грудня 2007 року позивач пред’явив відповідачу до платежу вексель №0510065 від 09.01.2007р., а відповідач прийняв до оплати вексель №0510065 від 09.01.2007р., у зв’язку з чим сторонами було підписано відповідний акт.

З моменту пред’явлення векселя до платежу відповідач плату за векселем здійснив частково: 12.12.2007 р. – 30 000,00 грн.; 03.04.2008 р. – 7 844,00 грн.; 16.05.2008 р. – 10 000,00 грн.; 16.05.2008 р. – 25 000,00 грн.; 16.05.2008 р. – 25 000,00 грн.; 23.05.2008 р. – 60 000,00 грн., всього - 157 844,00 грн.

Таким чином заборгованість по сплаті за векселем №0510065 від 09.01.2007р. склала: 317 844,00 грн – 157 844,00 грн. = 160 000,00 грн.

Зазначений вексель опротестовано не було.

Згідно з ст. 14 Закону України „Про цінні папери та фондовий ринок” вексель є цінним папером, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя.

Відповідно до статті 2 Женевської Конвенції від 07.06.1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі Уніфікований закон застосовувається до переказних та простих векселів, які видані на момент набуття чинності цієї Конвенції. Спірний вексель видано 09.01.2007р., а 06.01.2000р. для України набула чинності Женевська конвенція 1930 р., якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі. Таким чином, спірні відносини мають регулюватися Уніфікованим Законом “Про переказні векселі та прості векселі” та Законом України "Про обіг векселів в Україні"

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого закону “Про переказні векселі та прості векселі” до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, зокрема положення щодо строку платежу, давності, права регресу у разі неплатежу.

Статтею 70 Уніфікованого закону “Про переказні векселі та прості векселі” встановлено, що позовні вимоги до акцептанта, що випливають із переказного векселя, погашаються після закінчення трьох років, які обчислюються із дати настання строку платежу.

Відповідно до ст. 78 Уніфікованого закону “Про переказні векселі та прості векселі”, векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як і акцептант за переказним векселем. За спірним векселем №0510065, номінальною вартістю 317 844, 00 грн. строк погашення по пред’явленню. Позовні вимоги заявлені в межах строків, встановлених статтею 70 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”.

Відповідно до ст. ст. 70, 78 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”, право вимоги отримати платіж по векселю у позивача зберігається до векселедателя протягом трьох років, які обчислюються із дати настання строку платежа по спірним векселям, незалежно від опротестування векселя.

Розглянувши заяву позивача, щодо припинення провадження у справі в частині сплаченої відповідачем заборгованості у сумі 160 000,00 грн. суд вважає її обгрунтованою, вона не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому приймається судом.

За таких обставин провадження у справі в частині стягнення 160 000, 00 грн. заборгованості слід припинити по п. 1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору, спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу у сумі 160 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с.41) після звернення позивача з позовом.

На підставі п. 2 абзацу 1 ст. 48 Уніфікованого закону “Про переказні векселі та прості векселі”, векселедержатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу сплати відсотків.

Відповідно до п. 5 ст. 2 Закону "Про обіг векселів в Україні" передбачені статтями 48, 49 Уніфікованого закону відсотки на суму векселів, як виданих, так і тих, що підлягають оплаті на території України, нараховуються виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України на день подання позову та від дня настання строку платежу (з дня платежу) до дня подання позову відповідно.

Уніфікований закон як підставу для виникнення права на регрес установлює обов’язковість здійснення акта про відмову в платежі, вчиненого в публічному порядку. Згідно з чинним законодавством України таким актом є протест, що вчинюється нотаріусом отже, відповідно вимог ст. 44 Уніфікованого закону держатель може здійснювати права регресу, що належать йому, лише після пред’явлення векселю до оплати і після вчинення протесту.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив, що вексель №0510065 від 09.01.2007р. не було опротестовано.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 12 624,65 грн. процентів за несплату за векселем, оскільки векселедержатель може вимагати від особи, до якої пред'явив позов, сплати відсотків, нарахованих на вексельну суму на підставі п. 5 ст. 2 Закону "Про обіг векселів в Україні" та ст. 48 Уніфікованого закону лише після вчинення протесту.

Позивачем до стягнення заявлено 16 000,00 грн. за послуги адвоката, в якості доказу сплати за послуги адвоката позивач надав суду копію квитанції прибуткового касового ордеру №021 від 29.07.2008р. на суму 16 000,00 грн.(а.с. 24) та договір про надання юридичних послуг від 28.07.2008р. (а.с. 47-48).

Відповідно до ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Згідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Дослідивши наданий договір про надання юридичних послуг від 28.07.2008р., суд не приймає його як належний доказ здійснення адвокатских послуг по справі за позовом ТОВ "Гідроекологія" до ЗАТ"Тепличний" про стягнення боргу за простим векселем, оскільки згідно пунктів 1, 2 зазначеного договору, адвокат зобов’язується надавати юридичні послуги (підготувати необхідні документи в господарський суд Харківської області та здійснити представництво інтересів клієнта на всіх стадіях судового процесу) при розгляді справи про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання з ЗАТ "Тепличний" (не вказано який саме договір, його номер та дату), як вбачається з додаткової угоди №09/01 до договору №1909/20 від 19.09.2006р., позивач та відповідач узгодили, що з моменту передачі векселя, зобов’язання по договору №1909/20 від 19.09.2006р. на суму 317844,00 грн. припиняються, тобто на момент укладання договору про надання юридичних послуг від 28.07.2008р. про стягнення заборгованості за договором поставки обладнання з ЗАТ "Тепличний", грошові зобов’язання щодо платежу по договору №1909/20 від 19.09.2006р. на суму 317844,00 грн. були припинені, оскільки виникло грошове зобов’язання за векселем №0510065 зі строком платежу - по пред’явленню, номінальною вартістю 317844,00 грн.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України "Про обіг векселів в Україні", умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

Таким чином, оплата послуг адвоката (по догору про надання юридичних послуг від 28.07.2008р.) не пов’язана з розглядом справи щодо стягнення заборгованості по векселю №0510065 від 09.01.2007р. зі строком платежу - по пред’явленню, номінальною вартістю 317844,00 грн. До того ж, надана у якості доказу здійснення оплати адвокату квитанція до прибуткового касового ордеру № 021 від 29.07.2008р. не містить посилання на дату договору про надання юридичних послуг. У задоволенні вимог щодо стягнення 16 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката суд відмовляє, оскільки позивачем не доведено здійснення оплати послуг адвокату саме по справі про стягнення заборгованості по векселю №0510065 від 09.01.2007р.

Відповідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене суд припиняє провадження в частині стягнення 160 000, 00 грн. основного боргу відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, в задоволенні позовних вимог про стягнення 12 624,65 грн. процентів за несплату за векселем та 16 000,00 грн. у якості витрат на оплату послуг адвоката - відмовляє.

З огляду на те, що 160 000,00 грн. погашено відповідачем після звернення позивача з позовом та порушення провадження у справі, а також те, що саме з вини відповідача спір доведено до суду, витрати по сплаті держмита у сумі 1600 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст. 2, 4 Закону "Про обіг векселів в Україні", ст. ст. 44, 48, 70, 77, 78 Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі”ст.ст. 1, 4- 4-7, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 160 000, 00 грн. основного боргу.

2. У задоволені позовних вимог про стягнення 12 624,65 грн. процентів за несплату за векселем та 16 000,00 грн. у якості витрат на оплату послуг адвоката - відмовити.

3. Стягнути із Закритого акціонерного товариства „Тепличний” код 30320461 (63524, Харківська обл., Чугуєвський район, смт. Есхар, вул. Островська, 5-в ( у т.ч. р/р 23 в Харківській філії АКРБ "Регіон-банк" м. Харків, МФО 351254)) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Гідроекологія” код 25478659 (69035, м. Запоріжжя, пр-т Маяковського, 24 (у т.ч. р/р 00 у ВАТ "СЕБ”-банк" м. Київ, МФО 300175)) – витрати по сплаті держмита в розмірі 1 600 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн..

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя

Повний текст підписано 04.09.2008р.