ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «А1 Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбурвод»

про стягнення 31795,87 грн.

Суддя В.С. Катрич

Представники:

Від позивача представники - Косенко А.А. (дов. б/н від 25.02.2008р.), Панов В.О. (дов.

б/н від 25.05.2008р.)

Від відповідача не з`явились

Обставини справи :

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 25548,38 грн., що становить заборгованість за договором № А-19/ФО від 23.02.2007р. та 1059,92 грн. пені, 1111,35 грн. збитків від інфляції, 176,22 грн. трьох відсотків річних та 3900,00 грн. витрат на юридичні послуги.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.03.2008р. розгляд справи був призначений на 17.04.2008 р.

Представник позивача у судовому засіданні, яке відбулося 17.04.2008р. подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 25548,38 грн. основного боргу, 2016,52 грн. пені, 3453,01 грн. збитків від інфляції, 322,07 грн. трьох відсотків річних та 3900,00 грн. витрат на юридичні послуги.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 17.04.2008р. розгляд справи був відкладений на 23.05.2008р., оскільки від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду, у зв’язку з хворобою головного бухгалтера та неможливістю надати належні докази.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 23.05.2008р. розгляд справи був відкладений на 06.06.2008р.

У судове засідання, призначене на 06.06.2008р. з’явилися представники позивача. Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

02.06.2008р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 25548,38 грн. основного боргу, 2031,87 грн. пені, 3981,01 грн. збитків від інфляції, 366,91 грн. трьох відсотки річних, 3900,00 грн. витрат на юридичні послуги.

06.06.2008р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв’язку з тим, що представник відповідача перебуває у відряджені.

Представники позивача заперечували проти поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, відмовив в його задоволенні, оскільки відповідачем не додано доказів, які б свідчили про те, що його представник перебуває у відрядженні та у зв’язку з тим, що в матеріалах справи наявні заперечення на позову заяву, які відображають думку відповідача щодо даної справи.

Окрім того, подана представниками позивача заява про уточнення заявлених позовних вимог по суті не змінює заявлені позовні вимоги, що також не є підставою для відкладення розгляду даної справи та враховуючи те, що дана справа неодноразово відкладалася, тому клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Отже, відповідно до ст. 75 ГПК України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд –

ВСТАНОВИВ :

23.02.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «А1 Груп»- «виконавець»та Відкритим акціонерним товариством «Укрбурвод»- «замовник»був укладений договір № А-19/ФО, відповідно до умов якого «замовник»доручив, а «виконавець»взяв на себе зобов’язання забезпечити охорону території виробничої бази по периметру загальною площею 0,8055 га, яка знаходиться за адресою: Дарницький р-н, м.Києва, с.Бортничі, вул. Промислова, 10 та майна, що знаходиться на вказаній території, а «замовник»зобов’язався оплатити вартість наданих «виконавцем»послуг з охорони об’єктів, визначених у попередньому пункту, в порядку та на умовах, встановлених даним договором (п.1.1 та п.1.2 договору).

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

На виконання умов спірного договору позивач надав відповідачу послуги з охорони спірного об’єкту належним чином, про що свідчить складений та підписаний сторонами акт здавання-приймання виконаних робіт від 30.11.2007р. без претензій та зауважень з боку відповідача та який є підставою для проведення розрахунків відповідачем (копія в матеріалах справи).

Вартість послуг «виконавця»визначається сторонами окремо, їх сума та порядок розрахунків за виконані роботи зазначається в додатку до цього договору (додаток № 1), який є невід’ємною його частиною. Обумовлена таким чином сума перерахується на поточний рахунок «виконавця»протягом 3-х банківських днів з моменту вступу в дію даного договору (п.3.1 договору).

Сторонами по договору був підписаний додаток № 1 до договору № А-19/ФО від 23.02.2007р., яким сторони визначили, що вартість послуг «виконавця»за 1 місяць становить 17600,00 грн. Вартість в п.1 цього додатку сума сплачується як передоплата на поточний рахунок «виконавця»до 5 числа кожного місяця.

Нормою статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач не виконав власні зобов’язання належним чином за надані послуги з охорони повністю не розрахувався.

Пунктом 6.1 договору сторони погодили, що договір укладається строком на 6 місяців і діє з 27.02.2007р.

Якщо за 15 календарних днів до закінчення строку договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженими на таких же умовах і на той же строк (п.6.2 договору).

Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. (ст. 907 ЦК України).

Пунктом 6.3 договору сторони погодили, що договір може бути розірвано за взаємною згодою сторін або вимогу за ініціативою однієї з сторін із попередженням про це не менш, як за 15 календарних днів. В разі розірвання даного договору за таких обставин, між сторонами мають бути проведені всі взаєморозрахунки за фактично виконані роботи.

Як свідчать матеріали справи, 14.12.2007р. між ТОВ «А1 Груп»та ВАТ «Укрбурвод»була укладена та підписана угода про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р., якою сторони погодили розірвати договір 15.12.2007р.

Крім того, п.2 даної угоди, «замовник»зобов’язався здійснити перерахування грошових коштів за фактично надані послуги у сумі 25548,38 грн.

Згідно статуту ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод», затвердженого загальними зборами учасників ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»протоколом 11 від 08.02.2008р., ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»засновано внаслідок зміни організаційно-правової форми ВАТ «Укрбурвод»шляхом реорганізації в ТОВ на виконання рішення загальних зборів акціонерів ВАТ «Укрбурвод»від 17.04.2007р., протокол № 5.

ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»є правонаступником усіх прав та обов’язків ВАТ «Укрбурвод»(ідентифікаційний код 01416317), в тому числі, але не обмежуючись: всіх матеріальних та нематеріальних цінностей, прав інтелектуальної власності (статут ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»).

Таким чином, звернення з позовом до суду саме до ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»є правомірним.

Станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 25548,38 грн.

В обгрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що керівництвом ТОВ «БК «Укрбудвод»не підписувалася та печаткою не скріплювалася угода про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р.

Однак, як вже зазначалося в матеріалах справи, наявна угода від 14.12.2007р. про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р. підписана та скріплена печатками позивача та відповідача.

Відповідно до ч. 2 та ч.4 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства»директор діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами та директор вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів учасників.

Наказом МВС України «Про затвердження Інструкції про порядок видачі міністерствам та іншим центральним органом виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, господарським об’єднанням та громадянам дозволів на право відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток і штампів, а також порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів та затвердження умов і правил провадження діяльності з відкриття та функціонування штемпельно-граверних майстерень, виготовлення печаток, і штампів»(п.3.4.1) передбачено, що відповідальність та контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користуванням ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, які у разі потреби можуть своїм наказом покласти відповідальність за зберігання і користування печатками і штампами на одного із безпосередньо підлеглих їм працівників.

Відповідач не надав суду документів, які б підтверджували покладення відповідальності за зберігання та користування печатками або штампами на одного з безпосередньо підлеглих керівнику підприємства працівників, що дає підстави стверджувати про те, що печаткою користувався керівник ТОВ «БК «Укрбудвод».

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави вважати, що угода про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р., якою сторони встановили, що «замовник»зобов’язаний здійснити перерахування грошових коштів за фактично надані послуги у сумі 25548,38 грн. не була погоджена позивачем та відповідачем. А відтак, відповідач повинен перерахувати на рахунок позивача за фактично надані послуги заборгованість у сумі 25548,38 грн.

В матеріалах справи відсутні докази перерахування на рахунок позивача заборгованості в розмірі 25548,38 грн. Відповідачем таких доказів суду не надано.

Відповідач в обгрунтування своїх заперечень також посилається на те, що під час надання позивачем послуг з охорони, відповідачем було зафіксовано неналежне виконання співробітниками позивача власних зобов’язань по спірному договору, зокрема, співробітники позивача перебували в нетверезому стані та виявлені факти крадіжок, що як зазначає відповідач підтверджується поясненнями співробітників відповідача.

В матеріалах справи відсутні докази звернення відповідача до правоохоронних органів з метою встановлення фактів крадіжки. Самі лише пояснення працівників відповідача, з якими під розпис позивач не ознайомлений, не можуть бути доказами фактів крадіжок вчинених позивачем. Відповідачем не надано також жодних доказів проведення службового розслідування факту викрадення майна, яке знаходилось під охороною позивача; доказів того, що саме майно, яке знаходилось під охороною позивача, було викрадене; доказів інформування позивача проте, що його працівники перебувають у стані алкогольного сп’яніння.

Умовами договору сторони встановили, що «виконавець»несе майнову відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх обов’язків, взятих на себе у відповідності до розділу 2.3 договору, які привели до розкрадання майна, якщо таке майно було передано «виконавцю»у передбаченому чинним законодавством порядку за актами прийому-передачі майна під охорону, належним чином підписаними сторонами, в розмірі повної вартості викраденого майна.

Крім того, пунктом 4.1.2 договору сторони передбачили, що у разі розкрадання майна «замовника»складається відповідний акт. Представники «виконавця»приймають участь у визначені розміру збитків та складанні актів.

В матеріалах справи відсутні акти прийому-передачі майна під охорону, належним чином підписаними сторонами, в розмірі повної вартості викраденого майна та докази складання двостороннього акту про розкрадання спірного майна. Відповідачем таких доказів суду не надано.

Вимоги ухвали суду від 23.05.2008р. відповідачем не виконані, витребувані судом документи, а саме: докази звернення до правоохоронних органів для встановлення факту крадіжки; письмові пояснення, ким підписаний акт здавання-приймання виконаних робіт; документальні підтвердження того, хто з осіб відповідача має право користуватися печаткою відповідача; докази звернення до правоохоронних органів про викрадення печатки, якщо такий факт мав місце, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що твердження відповідача про неналежне виконання позивачем своїх обов’язків за спірним договором не підтверджено документально.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно, до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 25548,38 грн. заборгованості за договором № А-19/ФО від 23.02.2007р. правомірна та підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач також враховуючи заяву про уточнення заявлених позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача 2031,87 грн. пені, 3981,01 грн. збитків від інфляції, 366,91 грн. трьох відсотки річних, 3900,00 грн. витрат на юридичні послуги.

Пунктом 4.2.1 договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати за цим договором «замовник»сплачує «виконавцю»пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 2031,87 грн. пені за період з 06.10.2007р. по 31.03.2008р. обґрунтована та підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із змісту вищезазначеної норми не вбачається будь-яких випадків обмеження її дії в частині застосування.

При цьому, застосування положень частини другої названої статті не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно з частиною першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, інфляційні нарахування на суму боргу та відсотки річних не є санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань, з огляду на що їх стягнення не залежить від наявності вини боржника у простроченні грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що зобов'язання відповідача по оплаті послуг з охорони виникло на підставі укладеного між позивачем і відповідачем договору № А-19/ФО від 23.02.2007р., відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором, а саме не сплатив за надані послуги у строк передбачений договором та угодою від 14.12.2007р. про розірвання договору № А-19/ФО від 23.02.2007р., відповідачем не надано доказів, які б спростовували розмір нарахованих позивачем інфляційних у розмірі 3981,01 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 366,91 грн., зазначених позивачем у розрахунках, тому суд перевіривши розрахунок суми позову, дійшов висновку, в вимоги позивача про стягнення з відповідача 3981,01 грн. збитків від інфляції, 366,91 грн. трьох відсотки річних підлягають задоволенню.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «А1 Груп»- «замовник»та ТОВ «РЄСТ-Компані»- «юридична компанія»був укладений договір № 3/юр/8 про надання юридичних послуг від 20.02.2008р., відповідно до п.1.1 якого «замовник»доручив, а «юридична фірма»взяла на себе зобов’язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Умовами договору сторони передбачили, що «юридична фірма»бере на себе зобов’язання представити інтереси «замовника»в Господарському суді м.Києва щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Будівельна компанія «Укрбурвод»за договором № А-19/ФО від 23.02.2007р. на користь ТОВ «А1 Груп». Пряма заборгованість за визначеним договором становить 25548,38 грн. без врахування пені, трьох відсотків річних та індексу інфляції.

За надання юридичних послуг за договором № 3/юр/8 про надання юридичних послуг від 20.02.2008р. «замовник»«юридичній фірмі»сплачує 3900,00 грн. протягом 30 банківських днів з моменту підписання даного договору (п.4.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на рахунок ТОВ «Рєст-Компані»була перерахована сума в розмірі 3900,00 грн. за юридичні послуги згідно договору № 3/юр/8 про надання юридичних послуг від 20.02.2008р. (в матеріалах справи).

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 3900,00 грн. витрат на юридичні послуги обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджена правомірність заявлених позовних вимог, відповідач не довів протилежне, тому суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України передбачено, що стороні на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 625, 901, 903, 907 ЦК України, ст.ст. 33, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрбурвод»(02002, м.Київ, вул. М. Раскової, 21; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «А1 Груп»(03110, м.Київ, вул. М.Кривоноса, 5/1; ) 25548 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот сорок вісім) грн. 38 коп. основного боргу, 2031 (дві тисячі тридцять одна) грн. 87 коп. пені, 3981 (три тисячі дев’ятсот вісімдесят одна) грн. 01 коп. збитків від інфляції, 366 (триста шістдесят шість) грн. 91 коп. трьох відсотки річних, 3900 (три тисячі дев’ятсот) грн. витрат на юридичні послуги, 358 (триста п’ятдесят вісім) грн. 28 коп. держмита, 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя

В.С. Катрич

Дата підписання: 12.06.2008р.