ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.08.08 р.                     Справа № 1/88пд

за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Краматорський завод верстатобудування» м. Краматорськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Донецький металургійний завод” м. Донецьк

про визнання недійсним пункту договору

Суддя Азарова З. П.

При секретарі судового засідання: Єжель С.А.

За участю представників сторін:

Від позивача – Вівдич О.Ю. – нач. юр. відділу

Від відповідача – Жукова Г.Г. - представник

СУТЬ СПРАВИ: В судовому засіданні 06.08.2008р.

оголошено перерву для виготовлення

та оголошення рішення

Відкрите акціонерне товариство «Краматорський завод верстатобудування» звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Донецький металургійний завод” про визнання недійсним п. 9 договору № /3699 від 24.05.2007р. в редакції протоколу розбіжностей від 21.06.2007р.

В обґрунтування позову позивач посилається на невідповідність вказаного пункту діючому законодавству, оскільки сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання зобов’язань за поставку продукції у виді пені, в той час, як згідно статті 549 Цивільного кодексу України пеня встановлюється за невиконання грошових зобов’язань.

Відповідач надав відзив, в якому заперечив проти позовних вимог, посилаючись на те, що пункт 9 договору № /3699 від 24.05.2007р. в редакції протоколу розбіжностей від 21.06.2007р. не суперечить вимогам чинного законодавства. Він вважає, що позивач посилається необгрунтовано на Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань», оскільки вказаний закон встановлює відповідальність за невиконання виключно грошових зобов’язань, а пунктом 9 договору /3699 від 24.05.2007р. сторони передбачили відповідальність за прострочення постачання продукції, тобто порушення зобов’язань, які не відносяться до грошових. Крім того відповідач зазначив, що господарським судом розглянута справа № 38/46 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецький металургійний завод» до Відкритого акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов’язань з поставки продукції за договором № /3699 від 24.05.2007р. і позов задоволений. Рішення набуло законної сили.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 24.05.2007р. між сторонами був укладений договір поставки № /3699, згідно з яким постачальник зобов’язався поставити, а покупець прийняти продукцію та оплатити її вартість. Договір підписаний з протоколом розбіжностей. Вказаний протокол сторони узгодили, про що підписаний протокол від 21.06.2007р. Пунктом 9 договору сторони визначили відповідальність постачальника за несвоєчасну поставку продукції у виді пені у розмірі 1 % від суми авансового платежу за кожен день прострочки. В протоколі узгодження розбіжностей сторони доповнили відповідальність покупця за порушення строків оплати у виді пені у розмірі 1 % від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Позивач вважає, що відповідальність у виді пені за несвоєчасне постачання продукції протиречить вимогам статті 549 Цивільного кодексу України, якою передбачається поняття пені. Пунктом 3 вказаної статті пенею визнається неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання. Тому встановлення відповідальності за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором протиречить діючому законодавству і є недійсним.

Разом з тим пункт 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, тобто юридичні та фізичні особи повинні враховувати вимоги щодо здійснення цивільних прав, встановлених у цивільному кодексі та інших актах цивільного законодавства. За приписами статтей 215, 217 вказаного Кодексу визначається можливість визнання недійсним як в цілому правочину, так і окремих його частин при наявності встановлених порушень.

Позивач просить визнати окремий пункт укладеного договору недійсним, оскільки він протиречить діючому законодавству, а саме статті 549 Цивільного кодексу України, пунктом 3 якої передбачається поняття пені. Проте позивач не враховує, що абзацем 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. У розумінні статті 230 вказаного Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один суб’єкт (зобов’язана сторона, у т.ч. боржник) зобов’язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб’єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб’єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку. Спірні відносини є господарськими, а відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, господарські санкції, зокрема пеня, застосовуються за порушення будь-яких господарських зобов’язань, а не тільки за невиконання грошового зобов’язання.

Крім того слід зазначити, що позивач за укладеним договором неналежним чином виконав свої обов’язки, у зв’язку з чим господарським судом Донецької області розглянута справа № 38/46 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Донецький металургійний завод» до Відкритого акціонерного товариства «Краматорський завіод важкого верстатобудування» про стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов’язань з поставки продукції за договором № /3699 від 24.05.2007р. Рішенням, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду, задоволені позовні вимоги. У вказаному рішенні та постанові розглянуто питання щодо застосування відповідальності у виді пені за неналежне виконання договірних зобов’язань.

Таким чином, підстави для визнання недійсним пункту 9 договору відсутні.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства «Краматорський завод верстатобудування» про визнання недійсним п. 9 договору № /3699 від 24.05.2007р. в редакції протоколу розбіжностей від 21.06.2007р.

В судовому засіданні 18.08.2008р. за згодою сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення підписано 20.08.2008р.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня підписання або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя Азарова З.П.