ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2008 р.

№ 13/226

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. –головуючого

Волковицької Н.О.

Рогач Л.І.

за участю представників сторін:

позивача

Крачок О.В. дов. від 29.10.2007 року

відповідача

Вовк П.І. дов. від 24.01.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Відкритого акціонерного товариства "Чернігівський ремонтно –механічний завод "Жовтневий молот"

на постанову

від 17.12.2007 року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 13/226 господарського суду Чернігівської області

за позовом

Відкритого акціонерного товариства "Чернігівський ремонтно –механічний завод "Жовтневий молот"

до

Чернігівської міської ради

про

визнання права на купівлю земельної ділянки та про зобов'язання продажу земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Чернігівський ремонтно –механічний завод "Жовтневий молот" звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до Чернігівської міської ради про визнання права на купівлю земельної ділянки площею 6,96 га, що знаходиться у користуванні позивача на підставі договору короткострокової оренди від 03.06.2004 року за ціною встановленою експертною оцінкою та про зобов'язання продати вказану земельну ділянку.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 року позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано право Відкритого акціонерного товариства "Чернігівський ремонтно-механічний завод "Жовтневий молот" на покупку земельної ділянки площею 6,96 га, що знаходиться в користуванні позивача на підставі договору оренди від 03.06.2004 року за адресою м. Чернігів, пр. Миру 194 за ціною встановленою експертною оцінкою - 14,07 грн. за 1 кв.м.

Зобов'язано Чернігівську міську раду продати Відкритому акціонерному товариству "Чернігівський ремонтно-механічний завод "Жовтневий молот" земельну ділянку площею 6,96 га за адресою м. Чернігів, пр. Миру, 194 за ціною встановленою експертною оцінкою -14,07 грн. за 1кв.м.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що позивачем додержано визначену статтею 128 Земельного кодексу України процедуру.

За апеляційною скаргою Чернігівської міської ради судове рішення переглянуте в апеляційному порядку і постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 року скасоване. У позові відмовлено.

Відкрите акціонерне товариство "Чернігівський ремонтно –механічний завод "Жовтневий молот" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 року, а рішення господарського суду Чернігівської області від 08.10.2007 року залишити без змін.

Заявник вважає, що апеляційний суд приймаючи постанову виходив із норм Цивільного кодексу України, які не є спеціальними у відповідності до земельних правовідносин. На думку скаржника спеціальними нормативними актами про врегулювання земельних відносин є Земельний кодекс України, Закон України "Про оцінку земель" та інші спеціальні закони.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є визнання права за позивачем на покупку земельної ділянки площею 6,96 га, яка знаходиться в його користуванні на підставі договору короткострокової оренди від 03.06.2004 року за ціною, встановленою експертною оцінкою та про зобов'язання продати вказану земельну ділянку за ціною встановленою експертною оцінкою.

Скасовуючи рішення місцевого суду, яким позовні вимоги задоволені у повному обсязі, апеляційний суд виходив із того, що власник має право відчужувати свою власність за ціною яка встановлюється в договорі за домовленістю сторін, а згідно частини 2 статті 132 Земельного кодексу України однією з істотних умов договору про перехід права власності на земельну ділянку є договірна ціна та визнав, що визнаючи право позивача на купівлю земельної ділянки за встановленою експертною оцінкою -14,07 грн. за 1 кв.м. суд першої інстанції порушив право відповідача, як власника земельної ділянки, на встановлення ціни, відповідно до діючого законодавства, на момент укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки.

Статтею 16 частиною 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до частини З статті 24 вказаного Закону України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Частинами 1 та 2 статті 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю; у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та державної власності.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування і державні органи приватизації відповідно до їх повноважень здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності громадянам та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність.

Статтею 128 Земельного кодексу України визначений порядок продажу земельної ділянки комунальної та державної власності громадянам та юридичним особам.

Частина 6 цієї статті єдиною підставою для укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки встановила рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації, сільської, селищної, міської ради, державного органу приватизації, центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів про продаж земельної ділянки.

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки вирішення питання про передачу землі у власність чи користування є виключним правом ради, як суб'єкта права власності на землю, заяви зацікавлених осіб про зобов'язання відповідної ради передати земельну ділянку у власність, або користування задоволенню не підлягають.

Оскарженню в судовому порядку підлягають рішення про відмову про продаж земельної ділянки.

Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений роб и т л те, що не передбачено законодавством, оскільки рішення відповідачем про продаж земельної ділянки не приймалося, то він не може бути примушений здійснити продаж земельної ділянки за експертною оцінкою вказаною в рішенні суду -14,07грн.за 1кв.м.

За таких обставин, враховуючи, що господарський суд апеляційної інстанції в порядку статті 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідив, встановив та надав юридичну оцінка наданим сторонами доказам та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог підстав для зміни чи скасування постанови апеляційної інстанції колегія суддів не вбачає.

Твердження заявника про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та зводяться до переоцінки доказів, що відповідно статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не входить до компетенції касаційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.12.2007 року у справі № 13/226 господарського суду Чернігівської області залишити без змін.

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Чернігівський ремонтно –механічний завод "Жовтневий молот" залишити без задоволення.

Головуючий суддя                                                  Т. Дроботова

С у д д і          Н. Волковицька

Л. Рогач