ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"09" червня 2008 р.

справа № 5020-5/201

За позовом: Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

до Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (99011 м. Севастополь, Язоновський провулок, 2)

про стягнення заборгованості в розмірі 12891,04 грн.

Суддя Євдокимов І.В.

Представники сторін:

Позивач –Філатова Л.Б., довіреність № 9/0/2-08 від 02.01.2008;

Відповідач –не з’явився;

Суть спору:

Позивач, ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго”, звернувся до суду з позовом до відповідача, Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району, про стягнення заборгованості в розмірі 12891,04 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачами умов договору № 191 від 02.02.2005.

Відповідач в судове засідання неодноразово не з’являвся, відзив на позовну заяву не надав, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, за адресою вказаною у позовній заяві.

Оскільки до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб –учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, суд вважає, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, які повернуті органами поштового зв’язку з позначками „адресат вибув”, „адресат не значиться” і таке інше, можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов’язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відсутності представників сторін.

Представнику позивача роз'яснені його процесуальні права і обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані позивачем докази, суд

встановив:

Відносини електроенергетики в Україні регулюються Законом України „Про електроенергетику”, Порядком постачання електричної енергії споживачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.1999 № 441 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.04.2002 № 475 та Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 в редакції постанови НКРЕ від 22.08.2002 № 928.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

02.02.2005 між ВАТ ЕК “Севастопольенерго” (Постачальник), Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (Споживач), укладений Договір № 191 про постачання електричної енергії строком дії із дня підписання по 31.12.2005. Він вважається продовженим на наступний рік, якщо ні одна із сторін не заявить про його розірвання або зміну не менш ніж за 30 днів до закінчення дії Договору.

Цей договір не був розірваний. Сторонами вчинялись дії по його виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, після 31.12.2005 і на момент виникнення спірних взаємовідносин та звернення з позовом в господарський суд ВАТ ЕК “Севастопольенерго” забезпечувало Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району електроенергією, а Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району користувався нею і частково оплачував спожиту електроенергію, що є проявом погодження сторін на продовження договірних відносин.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги положення статті 275 Господарського кодексу України, частини 1 статті 26 Закону України “Про електроенергетику” слід вважати, що ВАТ ЕК “Севастопольенерго” поставляло, а Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району користувався електроенергією на підставі Договору № 191 від 02.02.2005 (далі –Договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією встановлено, що Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Пунктом 2.2.4 Договору передбачено обов’язок відповідача оплачувати вартість електричної енергії відповідно до умов Додатку № 3 та № 4 згідно з умовами, вказаними у розділі 8 Договору.

Відповідно до п. 8.1 Договору розрахунковим вважається період з 13 календарного числа місяця до такого ж календарного числа поточного місяця.

Розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються виключно грошовими коштами на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника в уповноваженому банку. У випадку перерахування Споживачем коштів за електричну енергію на інший рахунок Постачальника, Постачальник зобов’язаний повернути ці кошти за заявою Споживача чи самостійно у триденний строк з дня їх отримання.

За дату оплати приймається дата надходження коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника або дати внесення Споживачем готівкових коштів в касу Постачальника.

Усі рахунки на оплату електричної енергії повинні оплачуватися Споживачем на протязі 5 банківських днів з дня виписування рахунку.

Строк остаточного розрахунку 18 число календарного місяця.

Згідно з умовами договору відповідач зобов’язаний був щомісячно у встановлений договором строк надавати постачальнику звіт про обсяги поставленої електроенергії за розрахунковий період, але в порушення умов договору звіти постачальнику електроенергії за розрахунковий період на надавались.

Відповідно до п. 6.39 Правил користування електричною енергією у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

На підставі вказаних вимог позивач здійснив нарахування за спожиту електроенергію за період з 19.05.2007 по 13.03.2008 в розмірі 11554,69 грн., та виставив відповідні рахунки на оплату, які оплачені не були.

Додатком № 1 до договору відповідач узгодив об’єми постачання електроенергії на 2007 рік.

На підставі викладеного відповідачу були виставлені рахунки за перевищення договірної величини споживання електроенергії в розмірі 1336,35 грн. за період з червня по грудень 2007 року.

Згідно положень статті 193 Господарського кодексу України № 436-ІV від 16.01.2003р. та статей 525, 526 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003р. зобов’язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Все вищевказане дає суду право для висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату державного мита в сумі 128,91 грн. та інформаційне –технічного забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 49, 75, 82 –85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (99011 м. Севастополь, Язоновський провулок, 2г, ідентифікаційний код 22993059, п/р 7292 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ЕДРПОУ 05471081, р/р 168 в СМВ № 4548 ВАТ “Державний Ощадний Банк України”, МФО 384027) заборгованість по активної електроенергії в ромірі 11554,69 грн., заборгованість за перевищення договірної величини споживання в розмірі 1336,35 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3.          Стягнути з Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (99011 м. Севастополь, Язоновський провулок, 2г, ідентифікаційний код 22993059, п/р 7292 в СФ АКБ „Укрсоцбанк”, МФО 324195) на користь Відкритого акціонерного товариства “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44, ЕДРПОУ 05471081, п/р 260073537 в АБ “Перший інвестиційний банк” м. Києва, МФО 300506) витрати по сплаті державного мита в сумі 128,91 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І. В. Євдокимов

Рішення оформлено

згідно з вимогами

ст. 84 ГПК України

та підписано

11.06.2008

Розсилка:

1.          ВАТ “Енергетична компанія Севастопольенерго” (99040 м. Севастополь, вул. Хрустальова, 44)

2.          Будинкоуправління № 1 Євпаторійської квартирно-експлуатаційної частини району (99011 м. Севастополь, Язоновський провулок, 2г)

3.          Справа

4.          наряд