ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.09.08 р.                     Справа № 14/42пд

за позовом Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” в інтересах

Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного

господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”,

, м.Донецьк

до відповідача Товариства співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”,

, м.Дружківка

про спонукання укласти господарський договір

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: Кошуба В.О.-нач. служ., Приходько К.К.-юрисконсульт

від відповідача: Гриненко Д.Ю.-по дов., Богомолова О.Є.-гол.

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в судовому

оголошувалась перерва з 26.08. по 10.09.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Комунальне підприємство „Компанія „Вода Донбасу” в інтересах Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариство співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”, м.Дружківка, про спонукання відповідача укласти договір на постачання питної води та прийом стоків в багатоквартирному житловому будинку.

Згідно із ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач в судовому засіданні 10.09.2008р. уточнив предмет позову та просив суд спонукати відповідача укласти договір на постачання питної води та прийом стоків в багатоквартирному житловому будинку в редакції, запропонованій позивачем. Посилання позивача на необхідність укладання спірного договору в редакції, яка була запропонована позивачем у примірнику договору №62 від 01.04.2008р., містяться в заяві №03/2 від 06.08.2008р. (а.с.57).

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на Закони України „Про житлово-комунальні послуги” та „Про питну воду та питне водопостачання”, Правила користування системами комунального водопостачання і водовідведення у містах і селищах України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 04.08.2008р. та доповненнях до відзиву від 21.08.2008р. позовні вимоги не визнав. В обгрунтування своїх заперечень проти позову відповідач посилається на ті обставини, що згідно із ст.22 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку” при наявності технічної можливості проведення поквартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання та інших послуг власники житлових та нежитлових приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають такі послуги. Крім цього, за твердженням відповідача, позивачем не враховані вимоги п.п.9-10 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630. У доповненнях до відзиву на позов від 21.08.2008р. відповідач також стверджує про ті обставини, що він не може бути абонентом, як про це зазначено у примірниках договору, складених позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

За приписами п.7 ст.179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності з ч.2 ст.181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін.

Як встановлено судом, 02.04.2008р. позивачем на адресу відповідача було направлено два примірники договору №62 від 01.04.2008р. на надання послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Направлення позивачем примірників договору на адресу відповідача підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №49696 від 02.04.2008р., квитанціями №№247/10, 247/11 (а.с.8).

Відповідно до ст.181 Господарського кодексу України сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Виходячи зі змісту позовної заяви, відповідач направлений позивачем договір не повернув, протоколу розбіжностей до договору не склав.

За таких обставин, позивачем заявлені вимоги про спонукання відповідача укласти договір на постачання питної води та прийом стоків в багатоквартирному житловому будинку.

Відповідач проти укладання договору заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов від 04.08.2008р. та доповненнях до відзиву від 21.08.2008р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд твердження відповідача щодо неправомірності укладання спірного договору до уваги не приймає та вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до п.3 ст.179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За змістом ст.179 Господарського кодексу України, статей 19-20 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”, укладення договору про надання послуг з питного водопостачання є обов’язковим для сторін в силу закону.

За приписом ст.19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Згідно до ч.4 ст.4 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку” основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

З урахуванням викладеного, за висновками суду, Товариство співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”, м.Дружківка може бути належною стороною в договорі на водопостачання в розумінні вищезазначених норм закону.

Як зазначено вище, згідно норм ст.179 Господарського кодексу України, статей 19-20 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання”, укладення договору є обов’язковим для сторін в силу закону.

За вимогами статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Як встановлено під час судового розгляду справи, позивачем було дотримано вимоги ст.181 Господарського кодексу України щодо загального порядку укладання господарських договорів.

Одночасно, відповідач проти укладання спірного договору з позивачем заперечує, посилаючись на ті обставини, що позивач зі споживачами, які мають квартирні пристрої обліку, безпосередньо може укладати прямі договори з власниками та по відношенню до них виступати як виконавець.

Суд вважає вказані твердження відповідача такими, що є неправомірними з огляду на таке.

Водопостачання та водовідведення за змістом ст.1, п.1 ч.1 ст.13 Закону України “Про житлово - комунальні послуги” є одним з видів комунальних послуг.

Згідно ст.19 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом (ст.1 Закону України “Про житлово-комунальні послуги).

Відповідно до ст.24 Закону України “Про житлово-комунальні послуги” балансоутримувач має право укладати договори на надання житлово-комунальних послуг.

Стаття 19 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” передбачає, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: ... об’єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово –будівельними кооперативами та іншими об’єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів.

Згідно статуту Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку „Сокол” відповідач має право здійснювати необхідну господарську діяльність (п.6.1.7 статуту, а.с.68).

Пункти 7.19.2, 7.19.4 статуту відповідача передбачають, що до компетенції правління відповідача відноситься укладання договорів з суб’єктами підприємництва, які виконують роботи, надають послуги, та здійснення контролю за їх виконанням, а також здійснення контролю за своєчасною сплатою членами об’єднання внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно з законодавством.

Таким чином господарські відношення між позивачем та відповідачем з забезпечення населення питною водою повинні будуватися на договірній основі, тому як вказані послуги надаються відповідно до вимог Закону України “Про питну воду та водопостачання” на підставі договору.

Тобто, відповідач зобов’язаний укласти договори з відповідними підприємствами, що надають послуги, у даному випадку з позивачем, який надає послуги з водопостачання та водовідведення.

Приписи ст.22 Закону України „Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку”, якими встановлено, що за наявності технічної можливості проведення по квартирного обліку споживання водо-, тепло-, газо-, електропостачання, гарячого водопостачання та інших послуг, власники жилих і нежилих приміщень можуть перераховувати кошти безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг у порядку, встановленому законом, визначають порядок оплати за комунальні послуги, але не вказують на обов’язковість для здійснення такої оплати укладання договору безпосередньо з власником жилих приміщень.

Тобто, факт укладання договору з балансоутримувачем не виключає можливості оплати вартості комунальних послуг безпосередньо на рахунки підприємств, організацій, які надають ці послуги, за відповідними тарифами для кожного виду послуг.

Порядок оплати членами товариства комунальних послуг встановлюється статутом відповідача.

Посилання відповідача на ті обставини, що позивачем неправомірно визначено стороною спірного договору відповідача як „абонента” судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ст.179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст.

Як встановлено судом, в наказі Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65 „Про затвердження Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України” було викладено зразковий договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації.

Згідно з вказаним зразковим договором підприємство, яке має потребу в отриманні послуг, визначене як абонент.

Згідно з п.1.3 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65 „Про затвердження Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України” передбачено, що абонентами, які користуються послугами водоканалу, можуть бути державні, колективні та інші підприємства, організації, установи (надалі - підприємства), а також окремі громадяни, що мають жилі будинки або їх частину на праві приватної власності (надалі - громадяни), на які відкрито особовий рахунок і які перебувають з Водоканалом у договірних відносинах.

Таким чином, враховуючи, що на момент розгляду справи наказ Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994р. №65 „Про затвердження Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України” є дійсним, визначення позивачем відповідача абонентом за спірним договором не протирічить вимогам діючого законодавства.

При цьому, діючим законодавством України не встановлено обов’язковості споживання питної води безпосередньо самим абонентом.

Згідно із ст.4 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” суб'єктами відносин у сфері питної води та питного водопостачання є органи виконавчої влади, до сфери управління яких належать об'єкти питного водопостачання; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об'єкти питного водопостачання; підприємства питного водопостачання; споживачі питної води.

За приписом ст.1 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” споживачем питної води є юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Тобто, Законом України „Про питну воду та питне водопостачання” також не передбачено, що споживач повинен використовувати питну воду саме для власних потреб.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України 21.07.2005р. за № 630 врегульовані відносини між суб'єктами господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною або юридичною особою, яка має намір отримувати відповідні послуги.

Послуги надаються споживачеві згідно з договором (пункт 8 Правил), що укладається на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який затверджено вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України

За висновками суду, балансоутримувач - відповідач використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб членів об’єднання.

З урахуванням викладеного, визначення позивачем відповідача як абонента за спірним договором ніяким чином не впливає на обов’язок відповідача як балансоутримувача укласти договір на постачання питної води з позивачем.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, вимоги про спонукання відповідача укласти договір на постачання питної води та прийом стоків в багатоквартирному житловому будинку підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” в інтересах Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк до Товариства співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”, м.Дружківка задовольнити повністю.

Зобов’язати Товариство співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”, м.Дружківка укласти з Комунальним підприємством „Компанія „Вода Донбасу” в інтересах Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк договір на постачання питної води та прийом стоків в багатоквартирному житловому будинку в редакції, запропонованій Торецьким виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк.

Стягнути з Товариства співвласників багатоквартирного будинку „Сокол”, м.Дружківка на користь Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу” в інтересах Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства Комунального підприємства „Компанія „Вода Донбасу”, м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 85 грн. 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.09.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя