ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.08                                                                                           Справа№ 3/101А

Суддя Н.Березяк при секретарі І.Торській розглянула матеріали справи

за позовом Сокальського міськкоопторгу в особі госпрозрахункового відокремленого підрозділу „Фортуна”, м.Сокаль

до відповідача : Державна податкова інспекція у Сокальському районі

Про скасування податкових повідомлень-рішень

За участю представників:

Від позивача: Брилинський О.Г., Іваницький М.Ф. - представники

Від відповідача: Яремко В.П. - представник

Представникам сторін роз’яснено права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51 КАС України.

Суть спору: Подано позов ГРВП „Фортуна” Сокальського міськкоопторгу до Державної податкової інспекції у Сокальському районі про скасування податкових повідомлень-рішень №/0 від 09.06.2006 р. ; №/0 від 25.01.2007 р., №00008015/0 від 04.02.2008 року і №/0 від 22.02.2008 р.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує з підстав і мотивів, викладених у запереченні на позовну заяву.

Розгляд справи неодноразово відкладався в зв’язку із необхідністю витребування документів та дослідження всіх обставин спору.

13.10.2008 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності , встановив наступне:

ДІП у Сокальському районі 07.06.2006 року проведено документальну невиїзну (камеральну) перевірку поданої позивачем декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2006 року, про що складено акт №22471150/25249918 від 07.06.06 р., якою встановлено, що позивачем занижено об’єкт оподаткування на 20510 грн., відповідно нарахована сума податку на прибуток підприємства становить 5127 грн. На підставі акту перевірки податковою інспекцією було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 09.06.2006 р. яким ГРВП „Фортуна” Сокальського міськкоопторгу донараховано податок на прибуток пiдприємства в сумі 5383 грн., в тому числі основний платіж 5127 грн. та штрафна санкція 256 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення не оскаржувалось позивачем ні в адміністративному, ні в судовому порядку.

В подальшому, в зв’язку з порушенням ГРВП „Фортуна” граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання, податковою інспекцією було прийнято ще ряд податкових повідомлень-рішень:

- №/0 від 25.01.2007 р., яким за затримку на 43 календарних дні граничного строку сплати частини узгодженого податкового зобов’язання в сумі 412,50 грн. (по рішенню №/0 від 09.06.2006 р.) було нараховано штраф у розмірі 20% в сумі 82,50грн..;

- №00008015/0 від 04.02.2008 року, яким за затримку на 496 календарних дні граничного строку сплати частини узгодженого податкового зобов’язання в сумі 4219,82 грн. (по рішенню №/0 від 09.06.2006 р.) було нараховано штраф у розмірі 50% в сумі 2109,91 грн.;

- №/0 від 22.02.2008 р., яким за затримку на 401 календарний день граничного строку сплати узгодженого податкового зобов’язання в сумі 947,00 грн. було нараховано штраф у розмірі 50% в сумі 473,50грн.

ГРВП „Фортуна” Сокальського міськкоопторгу вважає прийняті податковим органом рішення неправомірним, що стало підставою їх оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов не обґрунтований і не підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення №/0 від 09.06.2006 р. прийняте відповідачем на підставі акту перевірки №22471150/25249918 від 07.06.06 р., в якому зафіксовано, що в поданій позивачем декларації з податку на прибуток підприємств за 1 квартал 2006 року скоригований валовий дохід в сумі 104678 грн. При перевірці правильність заповнення додатку до декларації К1/1 розрахунок приросту (убутку) балансової вартості запасів податковою інспекцією було встановлено розбіжність в сумі балансової вартості на кінець звітного періоду, яка проставлена в річній декларації за 2005 рік (сума 14500 грн.) та на початок звітного року в декларації за 1 квартал 2006 року (сума 35010 грн.), Балансова вартість запасів на кінець 2005 року та на початок 2006 року повинна співпадати, тобто балансова вартість повинна становити 14500 грн., а не 35010 грн., як проставлено платником. Відповідно убуток за І квартал 2006 повинен становити 23070 грн. (платником проставлено 2560 грн.), скоригований валовий дохід за вказаний період повинен становити 125188 грн. (платником проставлено 104678 грн.), З огляду на викладене, податковою інспекцією було встановлено заниження ГРВП „Фортуна” об’єкту оподаткування на 20510 грн., відповідно нарахована сума податку на прибуток підприємства становить 5127 грн.

В обґрунтування позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 09.06.2006 р. ГРВП „Фортуна” Сокальського міськкоопторгу посилається на те, що допущена ним помилка була виправлена в наступних деклараціях і за порушення ведення бухгалтерського обліку головного бухгалтера Іваницького М.Ф. вже було притягнуто до відповідальності Постановою Сокальського районного суду від 24.07.2006 року (оголошено усне зауваження).

Доводи позивача необґрунтовані і не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до п.5.9 ст.5 Закону України від 22.05.1997 року № 283/97-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств” ( із змінами та доповненнями) платник податку веде податковий облік приросту (убутку) балансової вартості товарів (крім тих, що підлягають амортизації, та цінних паперів), сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, напівфабрикатів, малоцінних предметів (далі - запасів) на складах, у незавершеному виробництві та залишках готової продукції, витрати на придбання та поліпшення (перетворення, зберігання) яких включаються до складу валових витрат (за винятком тих, що отримані безкоштовно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не відкорегував в наступних деклараціях податок на прибуток в сумі 5127 грн. шляхом його збільшення, а навпаки, зменшив нараховану суму податку на 5127 грн. (рядок 13 Кб декларації за півріччя 2006 року). Таким чином, податковою інспекцією правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 09.06.2006 р., яким позивачу донараховано 5127 грн. податку на прибуток та застосовано штрафну санкцію в розмірі 256 грн.

Що стосується посилання позивача на ту обставину, що постановою Сокальського районного суду від 24.07.2006 року головного бухгалтера було звільнено від адміністративної відповідальності , що , на думку позивача, свідчить про відсутність порушень у веденні податкового обліку, то слід зазначити наступне:

Як вбачається із тексту зазначеної постанови суду, то нею було закрито провадження у справі відносно Іваницького М.Ф. за вчинення адміністративного правопорушення в зв’язку з його малозначністю, однак зазначена постанова не свідчить про відсутність порушень позивачем податкового законодавства і не може бути належним доказом щодо податкового повідомлення-рішення №/0 від 09.06.2006 р. .

Що стосується податкових повідомлень-рішень, яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення граничного строку сплати узгодженого (податковим повідомленням-рішенням №/0 від 09.06.2006 р. ) податкового зобов’язання, то слід зазначити наступне:

Положеннями пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 2 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлено, що контролюючі органи мають право здійснювати перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати лише стосовно тих податків і зборів (обов'язкових платежів), які віднесені до їх компетенції.

Згідно з пп. 2.1.4 п. 2.1 ст. 2 зазначеного Закону податкові органи є контролюючими органами стосовно податків і зборів (обов'язкових платежів), які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, крім зазначених у пп. 2.1.1 - 2.1.3 п. 2.1.1 ст. 2 Закону.

Відповідно до п.п. 5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону № 2181-ІІІ, платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах „а” – „в” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Враховуючи ту обставину, що податкове повідомлення рішення №/0 від 09.06.2006 р. не оскаржувалось позивачем в апеляційному порядку, отже граничний термін сплати податкового зобов'язання ГРВП „Фортуна” згідно податкового повідомлення рішення від 09.06.06 р. №'1/0 сплив 19.06.2006 року.

Доказів сплати донарахованої суми податку до бюджету в граничний термін позивач суду не подав.

Відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України № 2181-ІІІ, у разі коли платник податків не сплачує суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податків зобов’язаний сплатити :

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі . двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому пункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1 -1 7.1.6 цього пункту, чи ні.

При цьому складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 року № 253, зареєстрованим у міністерстві юстиції України (у редакції наказу ДПА України від 27.05.03 р. № 247 із змінами та доповненнями).

При здійсненні контролю за своєчасністю розрахунків з бюджетом з боку Позивача по податку на прибуток підприємств (акт перевірки № 35/150/25249918 від 22.01.07 р.), інспекцією було встановлено, що позивачем за період з 30.06.06р. по 25.12.06р. було несвоєчасно (із затримкою на 43 дні) сплачено до бюджету суму 412,50 грн. (частина донарахованої контролюючим органом суми по податку на прибуток підприємств) згідно податкового-повідомлення рішення №/0 від 09.06.2006 р., тобто позивачем було порушено граничний строк сплати узгодженого податкового зобов'язання, передбачений п.п.5.3.l п.5.3 ст.5 Закону України №2181-Ш. На підставі висновків акту перевірки № 35/150/25249918 від 22.01.07р., в порядку п.п 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України №2181-Ш податковим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 25.01.2007 р., яким за затримку на 43 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 412,50 грн. позивачу нараховано штраф в розмірі 20 відсотків узгодженої суми податкового зобов'язання, що становить 82,50 грн.

Згідно акту перевірки за своєчасністю розрахунків з бюджетом з боку позивача по податку на прибуток підприємств №47/150/25249918 від 21.01.08 р. податковою інспекцією було встановлено, що позивачем за період з 29.06.06р. по 07.11.07p . було несвоєчасно (із затримкою більше 90 днів) сплачено до бюджету суму 4219,82 грн. (частина донарахованої контролюючим органом суми по податку на прибуток підприємств згідно податкового-повідомлення рішення №/0 від 09.06.2006 р. та податкове зобов'язання згідно декларації від 09.08.06 р. №18476), чим порушено граничний строк сплати узгодженого податкового зобов'язання, передбачений п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України № 2181-ІІІ. На підставі висновків акта перевірки №47/150/25249918 від 21.01.08 р. в порядку п.п 17.1.7 п.17.l ст.17 Закону України №2181-ІІІ, податковим органом було правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №00008015/0 від 04.02.2008 року, яким за затримку на 496 календарних дні граничного строку сплати частини узгодженого податкового зобов’язання в сумі 4219,82 грн. (по рішенню №/0 від 09.06.2006 р.), позивачу було нараховано штраф у розмірі 50 відсотків погашеної суми в розмірі 2109,91 грн.

При здійсненні контролю за своєчасністю розрахунків з бюджетом з боку позивача по податку на прибуток підприємств (акт перевірки №144/150/25249918 від 15.02.08 р.), інспекцією було встановлено, що позивачем за період з 20.11.06 р. по 26.12.07 р. було несвоєчасно (з затримкою більше 90 днів) сплачено до бюджету суму 947,00 грн. (податкове зобов'язання згідно декларації від 09.11.06 р. №226497 та від 20.12.06 р. №29301), тобто позивачем було порушено граничний строк сплати узгодженого податкового зобов'язання, передбачений п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України №2181-Ш. На підставі висновків акта перевірки №144/150/25249918 від 15.02.08 р., в порядку п.п. 17.1.7 п.17.1 cт.l7 Закону України №2181-Ш податковою інспекцією правомірно було прийнято податкове повідомлення-рішення №/0 від 22.02.2008 р., яким, за затримку на 401 календарний день граничного строку сплати частини узгодженого податкового зобов’язання в сумі 947,00 грн., позивачу було нараховано штраф у розмірі 50 відсотків погашеної суми податкового боргу, що становить 473,50 грн.

Згідно із вимогами ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти позову. В судовому засіданні відповідач надав суду належні і допустимі докази правомірності прийняття ним податкових повідомлень-рішень, що є підставою відмови в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням положень чинного законодавства України, практики його застосування найвищою судовою інстанцією України та обставин справи, суд дійшов висновку що позовні вимоги необґрунтовані і не підлягають до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.7-9, 14, 17, 69-71, 79, 86,158-163, 167, п.п. 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанову може бути оскаржено в порядку, визначеному главою 1 розділу ІV КАС України.

Повний текст Постанови виготовлений та підписаний, в порядку, визначеному ч.3 ст.160 КАС України, 16.10.2008 р.

Суддя                                                                                                     Березяк Н.Є.