ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 07 ” серпня 2008 року справа № 7/134

Суддя Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Відкритого акціонерного товариства ?Бобровицький молокозавод?

17400, м. Бобровиця, вул.. Чернігівська, 50

До Товариства з обмеженою відповідальністю ?Данівське?

17080, Козелець кий р-н, с. Днівка, вул.. Марка Городка, 42

Про стягнення 101720,44 грн.

Представники сторін:

Від позивача : не з?явився

Від відповідача : Маслянко Г.О. –директор

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 95315,99 грн. коштів, перерахованих позивачем відповідачу на виконання договору № 19 –ЗМ від 01.01.2008 р., 4765,80 грн. штрафних санкцій, 399,54 грн. 3% річних, 1239,11 грн. інфляційних.

Позивач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 952031.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що строк дії договору № 19 – ЗМ від 01.01.2008 р. до 31.12.2008 р., інших строків, зокрема строку виконання зобов?язання не встановлено. Також відповідач посилається на те, що договірні зобов?язання виконуються регулярно, молоко поставляється щоденно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд

Встановив:

01.01.2007 р. між сторонами укладено договір № 5 –ЗМ на закупівлю молока і молочних продуктів.

01.01.2008 р. між сторонами укладено договір № 19 –ЗМ на закупівлю молока і молочних продуктів. Відповідно до умов зазначених договорів відповідач зобов?язувався продати молоко і молочні продукти (сировину) , а позивач зобов?язувався прийняти та оплатити сировину.

Відповідно до ст.. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Частиною 1 ст. 631 Цивільного кодексу України також передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 6.3. договорів строк дії договору № 5 –ЗМ від 01.01.2007 р. встановлено до 31.12.2007 р., а договір № 19 –ЗМ від 01.01.2008 р. –до 31.12.2008 р., але в будь –якому разі до повного виконання сторонами договірних зобов?язань.

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до акту звірки розрахунків між сторонами, позивачем на виконання умов договору перераховано відповідачу в період 2007 –2008 р.р. 118776,09 грн., а відповідачем поставлено сировини на суму 23460,10 грн. Станом на 21.05.2008 р. недопоставка сировини складала 95315,99 грн. В письмовому поясненні відповідач посилається на те, що молоко позивачу поставляється щоденно, на день розгляду спору сума передплати, на яку ще не поставлено молоко становить 19106,34 грн., борг відповідача за одержані від позивача матеріали - 41467,70 грн. При цьому відповідач стверджує, що позивачем недоплачено дотацію по молоку на суму 11642 грн.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Сторони договору визначили строк дії договору, в межах якого відповідач зобов?язаний виконати зобов?язання поставки товару, а також передбачили, що договір діє до повного виконання сторонами договірних зобов?язань. Виходячи зі змісту договорів, на день подачі позову та на день прийняття рішення строк (термін) поставки не закінчився. Договірні відносини між сторонами продовжуються, договір не розірвано. При цьому надання передплати договорами передбачена (п. 5.3.). Отже, підстав для повернення передплати немає.

Відповідно до ст.. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано письмового обґрунтування підстав позовних вимог (визначення в договорах конкретних строків поставки та їх порушення).

Таким чином, пред’явлені позивачем вимоги по стягненню 95315,99 грн. за недоведеністю позивачем настання права вимоги про повернення суми передплати задоволенню не підлягають.

Позивачем пред?явлено до стягнення 4765,80 грн. штрафних санкцій на підставі п. 5.3. договору № 5 –ЗМ від 01.01.2007 р.

Вимоги позивача по стягненню 4765,80 грн. штрафу задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено факт порушення відповідачем строків поставки сировини, що є підставою нарахування штрафу.

Позивачем також нараховано та пред?явлено вимоги про стягнення 399,54 грн. 3% річних та 1239,11 грн. інфляційних, які задоволенню не підлягають з аналогічних вищезазначених підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в позові має бути відмовлено.

Керуючись ст.ст. 526, 530,631,712 Цивільного кодексу України, ст.. 180 Господарського кодексу України , ст..ст. 33, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Суддя                                                                                 Н.О. Скорик

08.08.2008 р.