ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

22.08.08 Справа №7/157/08

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Шевченко Т. М.

при секретарі: Акімовій Т.М.

За участю представників сторін:

від позивача – Ведмідь А.Є. (довіреність № 3/27 від 02.01.2008 р.)

від відповідача – Рилова Л.М. – голова ЖБК (паспорт серія СВ № 679727 від

19.06.2002 р.)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи та апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (м. Запоріжжя)

на рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. у справі № 7/157/08

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (м. Запоріжжя)

до відповідача Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Фабрика» (м. Запоріжжя)

про стягнення суми,

Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Фабрика» 23509,27 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію в гарячій воді на підставі договору № 4 від 01.08.2002 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. у справі № 7/157/08 (суддя Кутіщева Н.С.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано приписами ст. ст. 179 ГК України, 901 ЦК України та умовами договору № 4 від 01.08.2002 р.           Висновки суду ґрунтуються на тому, що позивачем не надано суду підписаних сторонами актів виконаних робіт, які б були оформлені відповідно до умов Договору та законодавства України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову, оскільки у відповідача не настав строк оплати відповідно до п. 6.3. Договору.

Не погоджуючись з прийнятим судовим актом, Концерн «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (позивач у справі) звернувся до Запорізького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Заявник просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 26.05          .2008 р. у справі № 7/157/08 та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача 23 509,27 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію у гарячій воді.

З підстав, викладених в апеляційній скарзі, заявник вважає, що господарським судом Запорізької області при прийнятті рішення не було з’ясовано всі фактичні обставини справи, а також невірно застосовано норми матеріального права. Вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що «відповідно до розділу 6 договору, замовник здійснює оплату виконаних робіт після підписання актів виконаних робіт щомісячно» - не відповідає дійсності, оскільки договір № 4 від 01.08.2002 р., зокрема Розділ 6, таких умов не містить. Посилається на те, що відповідно до умов Договору сторони передбачили, що Споживач теплової енергії зобов’язується виконувати умови та порядок оплати теплової енергії в обсягах згідно рахунків за теплову енергію і в терміни, які передбачені розділом VІ договору (п.3.2.2). Зазначає, що п. 6.3 Договору лише передбачено, що Енергопостачальна організація має надати Споживачу акт надання послуг і податкову накладну, а Споживач має оформити акт і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його Енергопостачальній організації. При цьому Договір не містить умови, що строк оплати спожитої теплової енергії залежить від наявності чи відсутності підписаних Споживачем актів надання послуг.

Ухвалою Запорізького апеляційного господарського суду від 11.06.2008 р. апеляційна скарга Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя прийнята до провадження та призначена до розгляду на 06.08.2008 р.

У зв’язку із неявкою відповідача та необхідністю з’ясування його місцезнаходження розгляд справи відкладався до 22.08.2008 р.

Розпорядженням Першого заступника Голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1598 від 21.08.2008 р. справу № 7/157/08 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Колодій Н.А. (доповідач), судді Кричмаржевський В.А., Шевченко Т.М.

В судових засіданнях представник заявника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач у справі – Житлово-будівельний кооператив № 1 «Фабрика» письмового відзиву на скаргу не надав. Голова кооперативу пояснила, що дійсно борг за ЖБК № 1 «Фабрика» в заявленій сумі існує, погоджується із необхідністю його сплати, але вказує на скрутне фінансове становище та накладений виконавчою службою арешт на розрахункові рахунки кооперативу, в зв’язку з чим відповідач не має можливості в добровільному порядку сплатити заборгованість.

За клопотанням представників сторін апеляційний розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

За їх згодою в судовому засіданні 22.08.2008 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України в процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсязі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, Запорізький апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2002 р. між Концерном «Міські теплові мережі» (Енергопостачальна організація, позивач у справі) та Житлово-будівельним кооперативом № 1 «Фабрика» (Споживач, відповідач у справі) було укладено договір № 4 (надалі – Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язався поставити відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних обсягах, згідно п. 1.3, а відповідач має оплатити одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.1 Договору облік відпущеної теплової енергії проводиться розрахунковим способом.

Згідно з п. 1.9 Договору тарифи для розрахунків між Енергопостачальною організацією та Споживачем встановлюються відповідними органами влади згідно діючого законодавства.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає Споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов’язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його Енергопостачальній організації.

Споживач зобов’язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію (п. 6.5 Договору).

На виконання умов Договору, позивач за період з серпня 2006 р. по липень 2007 р. (включно) поставив відповідачу теплову енергію у вигляді гарячої води на загальну суму 24 446,90 грн., а саме: у серпні 2006 р. – на суму 999,66 грн., у вересні 2006 р. – 2140,36 грн., у жовтні 2006 р. – 2140,36 грн., у листопаді 2006 р. – 2140,36 грн., у грудні 2006 р. – 2140,36 грн., у січні 2007 р. – 3818,24 грн., у лютому 2007 р. – 433,97 грн., у березні 2007 р. – 2128,05 грн., у квітні 2007 р. – 2128,11 грн., у травні 2007 р. – 2128,11 грн., у червні 2007 р. – 2128,11 грн., у липні 2007 р. – 2130,79 грн.

Для оплати поставленої теплової енергії у вигляді гарячої води позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури: від 31.08.2006 р. на суму 999,66 грн., від 30.09.2006 р. на суму 2140,36 грн., від 31.10.2006 р. на суму 2140,36 грн., від 30.11.2006 р. на суму 2140,36 грн., від 31.12.2006 р. на суму 2140,36 грн., від 31.01.2007 р. на суму 3818,24 грн. від 28.02.2007 р. на суму 433,97 грн., від 31.03.2007 р. на суму 2128,05 грн., від 30.04.3007 р. на суму 2128,11 грн., від 31.05.2007 р. на суму 2128,11 грн., від 30.06.2007 р. на суму 2128,11 грн., від 31.07.2007 р. на суму 2130,79 грн., які оплачені ЖБК № 1 «Фабрика» частково – в сумі 937,63 грн.

Решта суми спожитої відповідачем теплової енергії залишилася несплаченою.

Стягнення з Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Фабрика» на користь Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя 23509,27 грн. боргу стало предметом судового розгляду у даній справі.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов’язання за Договором виконав у повному обсязі, поставивши відповідачу теплову енергію в сумі 24 446,90 грн., а саме: у серпні 2006 р. – на суму 999,66 грн., у вересні 2006 р. – 2140,36 грн., у жовтні 2006 р. – 2140,36 грн., у листопаді 2006 р. – 2140,36 грн., у грудні 2006 р. – 2140,36 грн., у січні 2007 р. – 3818,24 грн., у лютому 2007 р. – 433,97 грн., у березні 2007 р. – 2128,05 грн., у квітні 2007 р. – 2128,11 грн., у травні 2007 р. – 2128,11 грн., у червні 2007 р. – 2128,11 грн., у липні 2007 р. – 2130,79 грн.

Як зазначалося вище, пунктом 6.5. Договору передбачено, що Споживач зобов’язаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію. При цьому Договір не ставить в залежність обов’язок сплати відповідачем вартості отриманої теплової енергії від наявності чи відсутності підписаного сторонами акту приймання-передачі. Так, пунктом 6.3 Договору передбачено, що Енергопостачальна організація після 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, надає Споживачу рахунок за фактично спожиту теплову енергію, акт надання послуг і податкову накладну. Споживач зобов’язаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути його Енергопостачальній організації.

Таким чином, відсутність підписаних обома сторонами актів приймання-передачі теплової енергії не є підставою для відмови Споживача (відповідача у справі) від покладеного на нього обов’язку по сплаті вартості отриманої теплової енергії.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що підставою для проведення розрахунків між сторонами за Договором є акти приймання-передачі, оформлені відповідно до Договору, не відповідає дійсності та спростовується долученими до справи доказами.

Колегією суддів встановлено, що не заперечується і самим відповідачем, свої обов’язки щодо оплати вартості спожитої теплової енергії ним виконані лише на суму 937,63 грн. Доказів оплати решти суми відповідач суду не надав.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя слід визнати законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки доводи заявника апеляційної скарги щодо незаконності рішення ґрунтуються на нормах права, підтверджені відповідними доказами та дослідженими обставинами справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За таких обставин, враховуючи допущене судом першої інстанції неповне з’ясування обставин та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права, судовий акт у справі слід скасувати, позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 23509,27 грн. заборгованості.

Судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції, відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (м. Запоріжжя) задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 26.05.2008 р. у справі № 7/157/08 – скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Фабрика» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 57 а) на користь Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) 23509,27 грн. заборгованості, 235,09 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 1 «Фабрика» (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, 57 а) на користь Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «Міські теплові мережі» Жовтневого району м. Запоріжжя (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137) 117,54 грн. державного мита за апеляційною скаргою. Видати наказ.

Видачу наказів із вказівкою необхідних реквізитів доручити господарському суду Запорізької області.

Шевченко Т. М.