ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.06.08                                                                                           Справа№ 10/46а

За позовом : ПП «Кленолист-Ентерпрайз» м. Львів

До відповідача : Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради

Про : скасування рішення органу владних повноважень

Суддя : Довга О.І.

Секретар : Яремчук С.М.

Представники:

від позивача : Цейко І.П. –довіреність № б/н від 01.02.2008 року

від відповідача: Заболотний А.М. - довіреність № 33/9-01/16 від 10.01.2008 року

Представникам роз’яснені права та обов’язки передбачені ст.ст. 49-59 КАС України, підстави та право відводу судді –ст. 27 КАС України, та секретаря судового засідання –ст. 29 КАС України.

Заяв та клопотань про відвід судді та секретаря судового засідання не подано.

Суть спору:

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом ПП «Кленолист - Ентерпрайз» до Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування рішення органу владних повноважень.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує вимоги.

Судом встановлено :

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1616 від 29.11.2002 року «Про використання нежитлового приміщення пл.11 кв.м. в будинку № 96 по вул.. К.Левицького під кіоск з реалізації промислової групи товарів»дозволено приватному підприємству «Кленолист - Ентерпрайз» використовувати нежитлові приміщення площею 11,60 кв.м в будинку № 96 по вул.. К.Левицького в місті Львові під кіоск з реалізації промислової групи товарів згідно з поданою технічною документацією.

Відповідно до розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради від 04.06.2007 року № 377 «Про відміну розпорядження рай адміністрації від 29.11ю.2002 року № 1616» відмінено розпорядження відповідача № 1616 від 29.11.2002 року та зобов‘язано позивача звільнити нежитлові приміщення площею 11,60 кв.м.

Позивач вважає, що прийняття такого рішення органом владних повноважень порушує права та законні інтереси позивача, оскільки позбавляє останнього права користування майном, яке ним використовується на законних підставах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд закриває провадження у справі виходячи з наступного :

Позивачем подано адміністративний позов.

Згідно з абзацом першим пункту 6 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України "Прикінцеві та перехідні положення" (в редакції Закону України від 06.10.2005 N 2953-ІУ) до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.3 КАС справа адміністративної юрисдикції (далі —адміністративна справа) —це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із п.1 ст. 17 КАС України, компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; спори між суб'єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладення та виконання адміністративних договорів; спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках встановлених законом; спори щодо правовідносин, пов’язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

У відповідності до ст.104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Як випливає з інформаційного листа Верховного суду України від 26.12.2005 р. №3.2.-2005, справою адміністративної юрисдикції може бути спір, який виник між кількома суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб'єкта, а цей суб'єкт відповідно зобов'язаний виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта. Відповідно до п. 2 інформаційного листа, єдиною ознакою суб'єкта владних повноважень є здійснення ним владних управлінських функцій і при цьому ці функції повинні здійснюватись ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

У випадку, якщо суб’єкт (у тому числі орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює владні управлінські функції щодо іншого суб’єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами КАС України ознак справи адміністративної юрисдикції, і, відповідно, не повинен вирішуватись адміністративним судом .

Зазначені у позовній заяві позовні вимоги це відновлення порушеного права та інтересу позивача, оскільки розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР № 377 від 04.06.2007 року «Про відміну розпорядження рай адміністрації від 29.11.2002 року № 1616» позбавляє підприємство права користування майном.

Господарський спір підвідомчий господарському суду та підлягає розгляду в порядку ГПК України зокрема, за умов участі у спорі суб'єкта господарювання; наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, спору про право, що виникає з відповідних відносин. Господарські суди розглядають справи у спорах у порядку ГПК України, що виникають із відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, оскільки право на власність є об'єктом цивільних прав і обов'язків. До таких справ слід відносити справи, пов'язані із захистом права власності або користування землею, в яких, захищаючи свої цивільні права і охоронювані законом інтереси, беруть участь суб'єкти господарської діяльності. Якщо предметом спору є право власності або право користування , в тому числі відновлення порушеного права третьою особою, яка на підставі рішень владних органів претендує на спірний об‘єкт, то такий спір є спором про право і незалежно від участі в ньому органу, яким будівля надана у власність або у користування, повинен вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Предметом спору є зокрема право користування нежитловими приміщеннями , тобто існує спір про право , що в свою чергу виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Дана позиція викладена у постанові Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 27.03.07р. за позовом ВАТ „Київський річковий порт" до Київської міської ради, третя особа -ТОВ „Ніко - Інвест" про скасування рішення та узгоджується з рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 27.06.07р. №04-5/120 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Відповідно ст. 121 КАС України, за наслідками підготовчого провадження суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ст. 121 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити провадження у справі .

Суддя                                                                                                     Довга О.І.