ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.08 Справа № 7/363/08

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо –комерційна фірма “Тривеол”, м. Мелітополь, Запорізька область

Відповідач Мелітопольська міська рада Запорізької області, м. Мелітополь, Запорізька область

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача Касьяненко М.І., дов. б/н від 27.08.2008р.

Назарук А.П. –директор.

Відповідач Поляков В.В., дов. № 227/1-01 від 23.08.2007р.

Розглядається позовна заява про визнання недійсним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.07.2008р. № 1/17.

Позивач обґрунтував свої вимоги обставинами викладеними в позовній заяві, як на нормативне та документальне обґрунтування позовних вимог посилається ст. 35 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст.ст. 16, 651 ЦК України.

Ухвалою суду від 04.09.2008р. було порушено провадження по справі, розгляд призначено в судовому засіданні на 18.09.2008р.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За клопотання представників сторін судове процес ведеться без застосування технічних засобів.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі п. 2.5 рішення сорокової сесії четвертого скликання Мелітопольської міської ради від 08.12.2004р. № 2/4 в оренду позивачу була передана земельна ділянка площею 188,69 кв.м., розташована за адресою м. Мелітополь, пр. Б.Хмельницького для будівництва магазину на 5 років.

На підставі цього рішення між сторонами по справі був укладений договір оренди від 15.12.2004 року, зареєстрований 25.03.2005р. №58.

Згідно предмету даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування відповідно до рішення Мелітопольської ради від 08.12.2004р. № 2/4 земельну ділянку, землі населених пунків змішаного використання (1.13.3 УКЦВЗ), яка знаходиться м. Мелітополь, просп. Б.Хмельницького, 46 (кадастровий номер земельної ділянки .02.014.0086).

Згідно п. 15 даного договору, земельна ділянка була передана в оренду позивачу для будівництва магазину.

В п. 16 договору, цільовим призначення даної земельної ділянки є “інші землі”.

Рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.07.2008р. №1/17 було припинено дію договору оренди від 15.12.2004р.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 140 Конституції України, органи місцевого самоуправління вирішують питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

В преамбулі оспорюваного рішення відсутні посилання на конкретні правові норми, що дають право відповідачу припиняти дію договору оренди.

Статтею 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” визначена виключна компетенція сільських, селищних, міських рад, в тому числі і відносно регулювання земельних питань.

Законом “Про місцеве самоврядування в Україні”, Земельним кодексом України, які зазначаються відповідачем, як загальні норми в рішення не передбачено таке повноваження міської ради, як припинення дії договору.

Згідно зі ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Згідно статті 141 Земельного кодексу, підставами припинення права користування земельною ділянкою є

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачений порядок зміни та розірвання господарських договорів.

Враховуючи викладене, та проаналізувавши викладені норми діючого законодавства, суд дійшов висновку, що Мелітопольська міська рада Запорізької області порушила приписи ст. 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” і припинила дію договору оренди, тим самим перевищивши свої повноваження.

За змістом ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На підставі вищезазначеного у відповідача відсутні правові підстави для винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про оренду землі" спори, пов'язанні з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Неправомірність дій відповідача відносно позивача підтверджується також фактами, встановленими в постанові мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09.09.2008р. № 2а-292-08, якою скасована постанова № 060 від 10.04.2008р. “Про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ “ВКФ “Тривеол”.

Згідно зі ст. 53 ГПК України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов’язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України, слід покласти на відповідача, так як з його вини спір доведено до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України, ст. 35 Закону України "Про оренду землі", 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, ст. ст. 3, 22, 33, 35, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити

Визнати недійсним рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 17.07.2008р. № 1/17.

Стягнути з Мелітопольської міської ради Запорізької області (72300, м. Мелітополь, Запорізька область, вул. К.Маркса, 5, р/р 0028, банк: ГУДК в Запорізької області, МФО 831015, код 34676932) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма “Тривеол”, (72300, м. Мелітополь, Запорізька область, вул. 50 річчя Перемоги, 25, р/р 260037701 в МФ АБ “АвтоЗАЗбанк”, МФО 313281, код 22153739) 85 грн. 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення суду “10” жовтня 2008р.

Суддя Н.С. Кутіщева

Кутищева Н.С.