ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"07" травня 2008 р.

Справа № 17/515

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства „Агрохім” м. Кіровоград

до 1-го відповідача: Відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області м. Кіровоград

до 2-го відповідача: УДК в Кіровоградській області м. Кіровоград

про визнання бездіяльності та стягнення 5996 грн. 01 коп.

Представники сторін:

від позивача – Шугальова О.А. довіреність б/н від 17.09.07р.

від 1-го відповідача – Кузьміна Я.В. довіреність № 10/6131 від 04.12.07р.

від 2-го відповідача – Щербаков Г.М. довіреність № 13/19-83 від 08.01.08р.

при секретарі судового засідання – Котенко В.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про визнання бездіяльності працівників відділення ДАІ УМВС України та стягнення на його користь 5996 грн. 01 коп. матеріальної шкоди завданої суб’єктом владних повноважень своєю бездіяльністю. В листі від 13.11.07р. позивач уточнив, що у позовній заяві він просить визнати бездіяльність слідчого ст. лейтенанта міліції Тімофеєва О.П. В письмовому клопотанні від 17.04.08р. позивач просить визнати бездіяльність відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області. Ухвалою суду від 25.12.07р. до участі у справі залучений другий відповідач – управління Державного казначейства України в Кіровоградській області.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, представники відповідачів позов заперечили.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

4 жовтня 2004 року о 19 годині 00 хвилин в місті Кіровограді по вул. Жовтневої Революції відбулась ДТП за участю автомобіля ЗАЗ-11020635 державний номер 26991 ОН, який належить позивачу. Іншим автомобілем, який нібито приймав участь в цій ДТП був автомобіль „Волга” ГАЗ-2410 державний номер 35-74 ЕІ, який належить Кравченко Ю.Г.

Позивач звернувся з позовом в Кіровський районний суду до Кравченко Ю.Г. з проханням відшкодувати завдану в результаті ДТП шкоду в сумі 5996 грн. 01 коп.

Рішенням суду від 17.04.06р. позов ПП „Агрохім” задоволений і з Кравченко Ю.Г. на користь ПП „Агрохім” стягнуто 5996 грн. 01 коп. заподіяної шкоди та судові витрати.

Рішенням судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області від 31.10.06р. апеляційна скарга Кравченко Ю.Г. задоволена, рішення Кіровського районного суду від 17.04.06р. скасовано, в задоволенні позову ПП „Агрохім” повністю відмовлено.

В письмовому клопотанні від 28.11.07р. представник відділу ДАІ УМВС в Кіровоградській області просить застосувати до правовідносин сторін ст. 100 КАС України в частині пропуску позивачем річного строку для звернення до суду.

Відповідно до ст. ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Якщо суду визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Як доведено матеріалами справи позивач звернувся до в.о. начальника відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області Кіріченко В.С. з листом від 14.09.05р. про порушення прав та виконання вимог ПП „Агрохім”, а також позивач звернувся з листом від 03.10.05р. до прокурора Кіровоградської області з вимогою перевірити факти бездіяльності працівників ДАІ при розслідуванні ДТП яка мала місце 04.10.04р. Тобто, у вересні-жовтні 2005 року позивач дізнався про порушення своїх прав та інтересів, і вважав, що ці порушення виникли внаслідок бездіяльності ДАІ УМВС України в Кіровоградській області.

До господарського суду позивач звернувся з позовом в порядку КАС України 31 жовтня 2007 року, або через два роки після того, як він дізнався про порушення своїх прав та інтересів.

У відзиві від 17.12.07р. позивач посилався на те, що строк звернення до суду не пропущений, так як такий строк потрібно відраховувати з 31 жовтня 2006 року дня прийняття рішення апеляційним судом Кіровоградської області, яким скасовано рішення Кіровського районного суду від 17.04.06р.

Однак, позивач невірно обраховує строк, тому що, як зазначалось вище позивач у вересні-жовтні 2005 року дізнався про порушення своїх прав та інтересів, і вважав, що ці порушення виникли внаслідок бездіяльності ДАІ УМВС України в Кіровоградській області. А той факт, що позивач вчасно не звернувся з позовом до відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, тримаючи право на цей позов, так би мовити „про запас”, а звернувся з позовом до Кравченко Ю.Г. не перериває і не зупиняє перебіг процесуального строку визначеного ст. 99 КАС України для звернення з позовом до ДАІ УМВС України в Кіровоградській області.

Тому, господарський суд, на підставі письмового клопотання від 28.11.07р., застосовує ч. 1 ст. 100 КАС України і відмовляє в позові.

Відповідно з ст. ст. 1166, 1172 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових / службових / обов’язків.

Як зазначається в рекомендаціях президії ВГСУ від 29.12.07р. № 04-5/239 „Про деякі питання практики вирішення спорів пов’язаних з відшкодуванням шкоди” крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв’язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 ГПК України). Виходячи з цього відповідно до статті 1172 ЦК України позивач повинен довести, що шкода заподіяна працівником відповідача саме під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків, безпосередній причинний зв’язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування.

Позивач не надав жодного доказу того, що саме з вини відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 5996 грн. 01 коп. вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ-11020635 державний номер 269-91 ОН, який пошкоджений внаслідок ДТП 04.10.04р.

Також позивачем не надано жодного доказу того, що з вини будь-якого працівника відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 5996 грн. 01 коп. вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля ЗАЗ-11020635 державний номер 269-91 ОН, який пошкоджений внаслідок ДТП 04.10.04р.

Особа, яка завдала позивачу матеріальну шкоду в сумі 5996 грн. 01 коп. на день розгляду справи в суді не встановлена, але це не означає, що за завдану шкоду повинен відповідати правоохоронний орган – відділ ДАІ УМВС України в Кіровоградській області, так як ніякої вини цього органу у факті спричинення шкоди немає і не може бути.

Позовні вимоги ґрунтуються на невірному тлумаченні позивачем змісту глави 82 Цивільного кодексу України „Відшкодування шкоди”.

Позовні вимоги по відношенню до відділу ДАІ УМВС України в Кіровоградській області задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги по відношенню до УДК України в Кіровоградській області задоволенню не підлягають, так як позивач з позовними вимогами до іншого відповідача не звертався.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 1166, 1171 ЦК України, ст. ст. 69 – 71, 86, 99, 100, 122, 158 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

К.М.Мохонько