ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" травня 2008 р.

Справа № 5/35-08-1362

За позовом відкритого акціонерного товариства "ЕК "Одесаобленерго" м. Одеса.

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Туристичний комплекс „Дельфін”, м. Одеса.

про стягнення 1 579, 58 грн.

Суддя Могил С. К.

Представники:

від позивача: Бурдюжу Н. В., на підставі довіреності.

від відповідача: не з’явився

Суть спору: відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю „Туристичний комплекс „Дельфін” заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у розмірі 1 579, 58 грн.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи з невідомих причин в судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, за наявними в ній матеріалами, у відповідності з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

Між відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", а саме його структурною одиницею Північним РЕМ, та товариством з обмеженою відповідальністю „Туристичний комплекс „Дельфін” був укладений договір №016500 від 30.07.2004 року про постачання електричної енергії.

За умовами укладеного договору, позивача було зобов’язано відпускати відповідачу електричну енергію у відповідності з встановленими даним договором умовами та величинами споживання електричної енергії, а відповідача сплачувати за фактично використану електричну енергію у строки які передбачено договором та виконувати інші зобов’язання передбачені договором.

У відповідності до укладеного договору, він набрав чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заява від однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. У матеріалах справи відсутні будь-які заяви або листи однієї з сторін за договором про відмову від договору або припинення його дії, таким чином станом на дату подання позову договір є дійсним і обов’язковим для виконання сторонами.

Як зазначає позивач, у відповідача станом на дату подання позову існує заборгованість за ПДВ у сумі 1 579, 58 грн. За твердженням позивача, вказана заборгованість виникла у відповідача в зв’язку з перевищенням договірної величини споживання електроенергії у серпні 2007 року. В обґрунтування своїх вимог позивачем до суду було подано рахунки за активну електроенергію, звіти відповідача про кількість спожитої електроенергії, а також розрахунок суми за ПДВ з відповідними повідомленнями та доказами, що підтверджують перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Ґрунтуючись на наданих документальних доказах та вимогах Закону України “Про електроенергетику” і Правил користування електроенергією, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 1 579, 58 грн. боргу за ПДВ.

Відповідач у судові засідання не з’явився, відзив на позов не надав та не довів до суду зворотне позовним вимогам позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами разом з додатками був укладений договір про постачання електроенергії №016500 від 30.07.2004 року предметом якого є умови та порядок постачання електроенергії позивачем та її оплата відповідачем.

У відповідності з умовами укладеного договору відповідача було зобов’язано проводити остаточний розрахунок за електроенергію на підставі рахунку у термін 5 днів після дати виписки рахунку.

В пункті 4.2.2 укладеного договору сторони домовились про те, що за перевищення договірних величин споживання електроенергії та потужності, Споживач сплачує Постачальнику п’ятикратну вартість різниці фактично спожитої договірної величини.

Згідно з Правилами користування електричною енергією договірна величина споживання електричної енергії, це узгоджений в договорі між постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період. Гранична величина обсягу споживання –обсяг споживання електричної енергії, який визначається для споживачів постачальником електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до порядку, встановленого чинними нормативно –правовими актами. За положеннями Правил користування електричною енергією, договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Як видно з договору та зазначено у його умовах, між сторонами по справі були узгоджені питання щодо стягнення санкцій в порядку ст. ст. 26, 27 Закону України „Про електроенергетику” за перевищення договірної величини споживання електроенергії, а також умови проведення коригування величини споживання електроенергії у розрахунковому періоді та порядок їх доведення.

Судом встановлено, що кількість та обсяги електричної енергії та потужності на кожен місяць 2007 року між сторонами були визначені у додатку №1 до договору, а також те, що у серпні 2007 року відповідачем споживалась електрична енергія. Вказані обставини підтверджуються наданим до суду звітом відповідача про обсяги спожитої електроенергії та відповідним рахунком за активну електроенергію.

При встановленому ліміті споживання електроенергії на серпень 2007 року на рівні 8000 кВт/г відповідачем фактично було спожито у серпні 2007 року 21184 кВт/г. Проте, договірна величина споживання електроенергії позивачем була скоригована до рівня фактично сплаченого об’єму спожитої електроенергії у розрахунковому періоді. За наявними у справі документальними доказами скоригована постачальником електроенергії величина споживання електроенергії була доведена до споживача на рівні 16742 кВт/г.

Таким чином, можна зробити висновок про те, що відповідачем було допущено перевищення узгодженої між сторонами за правочином договірної величини споживання електроенергії у серпні 2007 року.

Відповідно до ст. 26 Закону України „Про електроенергетику” споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

З урахуванням встановлених обставин розмір санкцій за ПДВ становить:

- за серпень - (21184 кВт/г –16742 кВт/г) х 0,3556 = 1 579, 58 грн.

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач виставлений позивачем рахунок за ПДВ не сплатив, суд вважає що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за ПДВ у сумі 1 579, 58 грн.

У відповідності з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В процесі розгляду справи з боку відповідача до суду не було надано жодного документального доказу який би підтвердив належне виконання своїх зобов’язань за договором, або доказу сплати наявного боргу за ПДВ.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат на рахунок відповідача, у відповідності зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Туристичний комплекс „Дельфін”, (65053, м. Одеса, вул. Заболотного, 12, к. 3), код 32431592, р/р 1 в АКБ „Порто –Франко”, МФО 328180 на користь Відкритого акціонерного товариства “ЕК Одесаобленерго” (м. Одеса, вул. Садова, 3) на рахунок № 779 в облуправлінні ВАТ „Ощадбанк”, МФО 328845, код 26302365, а саме;

–          1 579 (одна тисяча п’ятсот сімдесят дев’ять) грн. 58 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у серпні 2007 року;

–          102 (сто дві) грн. державного мита;

–          118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційне –технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення підписано 12.05.2008 року.

Рішення суду набирає чинності в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Могил С.К.