КИЇВСЬКИЙ МІЖОБЛАСНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
____________________________________________
П О С Т А Н О В А

11.09.08 р.                                                                                          № 13/93

Київський міжобласний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді:                    Федорчук Р. В (доповідач по справі),

суддів:

Лобань О.І.

Ткаченка Б.О.

судді-доповідача Федорчук Р. В

секретар судового засідання: Гонтар О.В.

за участю представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 11.09.2008 року.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс»на рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року

у справі № 13/93 (суддя Босий В.П.)

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс», Полтавська область

до           Товариства з обмеженою відповідальністю МТС «Лохвиця цукорсервіс», Полтавська область

про          визнання права користування земельною ділянкою

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МТС «Лохвиця цукорсервіс», Полтавська область

до          Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс», Полтавська область

про          визнання договорів оренди землі дійсними

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МТС «Лохвиця цукор сервіс», Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс»,

м. Рівне

про визнання договорів оренди землі дійсними

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс»(далі по тексту –ТОВ «Перемога –Плюс», позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) звернулось до господарського суду Полтавської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю МТС «Лохвиця цукорсервіс»(далі по тексту –ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс», відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) про визнання права користування земельними ділянками, що розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, згідно договорів оренди землі, укладених ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»з власниками земельних ділянок (позовна заява ТОВ «Перемога –Плюс»в уточненій редакції).

ТОВ «Перемога –Плюс»надано місцевому господарському суду заяву від 10.04.2008 року про припинення провадження у справі на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»подано зустрічний позов до ТОВ «Перемога –Плюс»(вхідний номер місцевого господарського суду від 11.04.2008 року № 1940) про визнання договорів оренди землі дійсними, який прийнято господарським судом Полтавської області до провадження для спільного розгляду з первісним позовом.

У зустрічному позові позивач посилається на відсутність підстав для задоволення первісного позову у зв’язку з тим, що орендні правовідносини між позивачем за первісним позовом та власниками земельних ділянок припинено внаслідок дострокового розірвання договорів оренди землі, а позивачем за зустрічними позовом укладено договори оренди землі з власниками земельних ділянок, що розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області.

ТОВ «Перемога –Плюс»надано місцевому господарському суду заяву про визнання зустрічного позову у зв’язку з розірванням договорів оренди, укладених між власниками земельних ділянок та ТОВ «Перемога –Плюс».

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року у справі № 13/93 (далі по тексту –оскаржуване рішення) прийнято відмову ТОВ «Перемога –Плюс»від позову та припинено провадження у справі за первісним позовом відповідно до п.4 ст.80 ГПК України, задоволено повністю зустрічний позов ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»та визнано дійсними договори оренди землі, укладені між позивачем за зустрічним позовом та власниками земельних ділянок, що розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, загальною площею 3117,61 га, визнано за позивачем за зустрічним позовом право користування вказаними земельними ділянками загальною площею 3117,61 га, згідно договорів оренди землі, укладених ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»з власниками земельних ділянок, зобов’язано ТОВ «Перемога –Плюс»не чинити перешкоди ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»у використанні зазначених земельних ділянок.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням господарського суду Полтавської області ТОВ «Перемога – Плюс»звернулося до Київського міжобласного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю зазначене рішення суду першої інстанції, оскільки останнє прийнято з порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення по даній справі, яким відмовити повністю в задоволенні зустрічного позову ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс». Апеляційна скарга ТОВ «Перемога –Плюс»містить обгрунтоване клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 02.06.2008 року відновлено ТОВ «Перемога –Плюс» строк для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року у справі № 13/93, апеляційна скарга прийнята до провадження.

У відповідності до вимог ст.77 ГПК України, в судовому засіданні апеляційної інстанції 26.06.2008 року, колегією суддів було оголошено перерву у розгляді даної справи до 24.07.2008 року.

Сторони у справі про час та місце засідання апеляційного господарського суду належним чином були повідомлені, про що до матеріалів справи було залучено відповідну розписку з підписами представників сторін по даній справі.

У відповідності до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник скаржника –ТОВ «Перемога –Плюс»в судових засіданнях підтримав доводи апеляційної скарги, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Представник позивача за зустрічним позовом заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського міжобласного апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга ТОВ «Перемога –Плюс» підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.04.2008 року було порушено провадження у справі № 13/93 за позовною заявою ТОВ «Перемога –Плюс», яку від імені ТОВ «Перемога –Плюс»було підписано Кригою Ольгою Федорівною (вхідний номер місцевого господарського суду 1767 від 02.04.2008 року).

У рішенні суду першої інстанції, позовній заяві, позовній заяві в уточненій редакції, які підписані від імені ТОВ «Перемога – Плюс»Кригою О.Ф., у даних позивача за первісним позовом помилково зазначено місцезнаходження ТОВ «Перемога –Плюс»- с.Солонці Миргородського району Полтавської області, поштовий індекс 37662. У зустрічному позові ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»у даних відповідача за зустрічним позовом зазначено колишнє місцезнаходження ТОВ «Перемога –Плюс»за неповною адресою: с.Гиряві Ісківці Лохвицького району Полтавської області, поштовий індекс 37223.

Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Перемога – Плюс»(дата заміни – 27.02.2008 року) та довідкою головного управління статистики у Рівненській області про юридичну особу та включення ТОВ «Перемога –Плюс»до ЄДРПОУ місцезнаходженням ТОВ «Перемога –Плюс»на час сформування та подання первісного позову є місто Рівне, вулиця Кавказька, буд. 9-А, поштовий індекс 33000. Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Перемога –Плюс»повідомляло господарський суд Полтавської області про своє нове місцезнаходження листом від 05.03.2008 року № 03/05-04, на який місцевим господарським судом листом від 18.03.2008 року за № 366 було надіслано письмову відповідь за адресою нового місцезнаходження ТОВ «Перемога –Плюс».

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше п’яти днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Оскільки вказаною нормою ч.1 ст.64 ГПК України передбачено саме надсилання сторонам ухвали про порушення провадження у справі, тому суд першої інстанції і повинен був надіслати на адресу ТОВ «Перемога –Плюс» за його місцезнаходженням ухвалу від 02.04.2008 року про порушення провадження у даній справі, в якій зазначалося про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Проте судом першої інстанції в порушення приписів ст.64 ГПК України не було надіслано ухвалу від 02.04.2008 року ТОВ «Перемога –Плюс»ні за його колишнім місцезнаходженням, ні за нинішнім, у зв’язку з чим позивач за первісним позовом не мав можливості належним чином реалізувати свої процесуальні права, зокрема надати суду ті докази, які були надані апеляційній інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням загальних зборів учасників ТОВ «Перемога –Плюс»від 21.02.2008 року: на виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 20.02.2008 року поновлено Кригу О.Ф. на посаді директора ТОВ «Перемога –Плюс»; констатовано неправомірність розірвання Кригою О.Ф. від імені ТОВ «Перемога –Плюс»договорів оренди землі, укладених ТОВ «Перемога –Плюс»з власниками земельних ділянок; звільнено Кригу О.Ф. з посади директора ТОВ «Перемога –Плюс»з 21.02.2008 року у зв’язку із грубим порушенням трудових обов’язків згідно із п.1 ст.41 КЗпП України.

З матеріалів справи (виписок з протоколів загальних зборів учасників ТОВ «Перемога –Плюс»від 21.02.2008 року № 08/02-01 та від 16.04.2008 року № 08/05, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про ТОВ «Перемога –Плюс»від 21.04.2008 року) також вбачається, що в період з 21.02.2008 року і до 16.04.2008 року директором ТОВ «Перемога –Плюс»був Сівов Ю.О., а з 16.04.2008 року у зв’язку з прийняттям учасниками ТОВ «Перемога –Плюс»рішення про припинення товариства (внаслідок його реорганізації шляхом приєднання до іншої юридичної особи) призначена комісія з припинення ТОВ «Перемога –Плюс», до якої згідно з ч.3 ст.105 Цивільного кодексу України перейшли всі повноваження щодо управління справами ТОВ «Перемога –Плюс». Рішення загальних зборів учасників ТОВ «Перемога –Плюс»від 21.02.2008 року та від 16.04.2008 року недійсними не визнані, даних щодо їх оскарження в судовому порядку немає.

Таким чином, на час підготовки та подання позовної заяви до господарського суду, Крига О.Ф., яка не перебувала з ТОВ «Перемога –Плюс»в трудових відносинах, не обіймала посади директора ТОВ «Перемога –Плюс», не мала довіреності на представлення інтересів позивача за первісним позовом в суді, також у неї не було ніяких повноважень на підписання та подання від імені ТОВ «Перемога –Плюс» до господарського суду позовної заяви від 02.04.2008 року, позовної заяви в уточненій редакції, заяви від 10.04.2008 року про припинення провадження у справі на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Місцевим господарським судом не було належним чином перевірено повноваження Криги О.Ф. на підписання та подання до суду позовної і інших заяв від імені позивача за первісним позовом та на представлення нею інтересів ТОВ «Перемога –Плюс»в суді. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.81 ГПК України суд першої інстанції мав залишити позов ТОВ «Перемога –Плюс»без розгляду, оскільки позовну заяву від ТОВ «Перемога –Плюс»підписано особою, яка не мала права її підписувати.

Апеляційна інстанція не погоджується також із висновками, які зроблені судом першої інстанції при розгляді зустрічного позову ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс».

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»посилається на те, що між ним та власниками земельних ділянок, які розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області укладено відповідно до вимог чинного законодавства договори оренди землі терміном на 10 років в кількості 639 договорів.

Дані договори оренди землі, як стверджується в зустрічному позові, було подано позивачем за зустрічним позовом на державну реєстрацію до Лохвицького виїзного офісу Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

17.10.2007 року Лохвицьким виїзним офісом Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»було повернуто вказані договори оренди землі без проведення державної реєстрації. При цьому було повернуто 185 договорів оренди землі, тобто в тій кількості, в якій вони подавалися позивачем за зустрічним позовом на державну реєстрацію, що підтверджується листом відділу земельних ресурсів у Лохвицькому районі від 19.10.2007 року, листом Лохвицького виїзного офісу Полтавської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», листом ТОВ МТС «Лохвиця цукор сервіс»від 17.10.2007 року № 34. Тобто, позивачем за зустрічним позовом подавалися на державну реєстрацію лише 185 договорів оренди землі із 639 договорів.

Позивач за зустрічним позовом наполягає на дійсності всіх вищевказаних договорів оренди землі, як правової підстави для використання й обробітку орендованої землі загальною площею 3117,61 га. Таке твердження позивача за зустрічним позовом спростовується наступним.

Згідно з реєстром укладених договорів оренди землі, між ТОВ «Перемога –Плюс»та фізичними особами-власниками тих земельних ділянок, що розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області, у грудні 2004 року вже були укладені договори оренди землі зі строком їх дії на 10 років в кількості 695 договорів (а не 185 договорів, про що зазначено в зустрічному позові), які належним чином зареєстровані в Лохвицькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», про що маються відповідні записи в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, що є складовою частиною державного реєстру земель (державна реєстрація на даний час не припинена/не скасована).

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України (надалі-«ЦК України») зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України).

Зазначені договори оренди землі до цього часу є чинними, оскільки у встановленому порядку із ТОВ «Перемога –Плюс»не розірвані, їх дія не припинена. Відповідачем за зустрічним позовом здійснюється належний обробіток всієї орендованої землі із застосуванням нових агротехнологій для вирощування сільськогосподарських культур у 2008 році.

У зустрічному позові ТОВ МТС «Лохвиця цукорсервіс»стверджується, що договори оренди землі, укладені між ТОВ «Перемога–Плюс»та власниками земельних ділянок, розірвані, про що укладено додаткові угоди до договорів оренди землі.

Відповідно до частини другої ст.125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Згідно із ст.18 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Оскільки договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації (ч.3 ст.640 ЦК України), тому вищезазначені додаткові угоди до договорів оренди землі про зміну їх умов також є укладеними та набувають чинності після їх державної реєстрації. Підтвердженням цьому є умови п.3 додаткових угод (доповнень), з яких вбачається, що сторони домовилися про те, що доповнення підлягають державній реєстрації (третій примірник доповнення знаходиться в органі, який провів його державну реєстрацію).

Таким чином, додаткові угоди (доповнення) від 24.07.2007 року, на які посилається позивач за зустрічним позовом та державна реєстрація яких не була проведена, не набули своєї чинності.

Дана правова оцінка підтверджується також рішенням господарського суду Полтавської області від 20.11.2007 року у справі № 21/343, яким відмовлено повністю у позові ТОВ МТС «Лохвиця цукор сервіс»до ДП «Центр державного земельного кадастру», в особі Лохвицького виїзного офісу Полтавської регіональної філії (третя особа на стороні відповідача –ТОВ «Перемога–Плюс») про зобов’язання вчинити дії (провести державну реєстрацію договорів оренди земельних ділянок, що розташовані на території Гирявоїсковецької сільської ради Лохвицького району Полтавської області). Вказана постанова суду першої інстанції за наслідками апеляційного перегляду залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2008 року.

Проте, вказані судові рішення при задоволенні судом першої інстанції зустрічного позову у даній справі враховані не були.

Крім того, вищевказані рішення, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26.08.2008 року були залишені без змін. З ухвали Вищого адміністративного суд України від 26.08.2008 року вбачається, що договори оренди землі, укладені між ТОВ «Перемога плюс»та фізичними особами власниками земельних ділянок є чинними, оскільки у встановленому порядку не розірвані, їх дія не припинена; у судові органи ні ТОВ «Перемога плюс», ні власники земельних ділянок із вимогами щодо розірвання чи припиненням договорів оренди землі не зверталися. Зобов’язання за договором належним чином виконувалися, в тому числі й в частині виплати власниками земельних ділянок орендної плати за землю.

Крім того, з вище вказаної ухвали також вбачається, що державна реєстрація доповнень до договорів, укладеними між ТОВ «Перемога плюс»та фізичними особами - власниками земельних ділянок від 24.07.2007 року не проводилися.

У зустрічному позові наголошується, що договори оренди землі укладені між ТОВ МТС «Лохвиця цукор сервіс»та власниками земельних ділянок терміном на 10 років. Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивачем за зустрічним позовом надано місцевому господарському суду укладені з власниками земельних ділянок договори оренди землі зі строком їх дії на один та на п’ять років (такі договори оренди землі в засіданні суду першої інстанції належним чином не досліджувалися і питання розбіжності строку дії даних договорів в рішенні суду першої інстанції не відображені). При розгляді справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а саме помилково застосовано положення наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 5 від 17.01.2000 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.02.2000 року за № 101/4322 «Про затвердження форми Типового договору оренди земельної частки (паю)», оскільки вказаним наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 5 від 17.01.2000 року врегульовуються правовідносини, пов’язані з орендою земельної частки (паю), а не земельної ділянки (суд при дослідженні договорів оренди землі повинен був керуватися постановою Кабінету міністрів України від 03.03.2004 року № 220 «Про затвердження типового договору оренди землі»з наступними змінами і доповненнями).

Згідно з п.3 рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року у даній справі визнано дійсними договори оренди землі, укладені між позивачем за зустрічним позовом та власниками земельних ділянок, загальною площею 3117,64 га.

Такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання договору дійсним передбачений Цивільним кодексом України, а саме: у випадках, які встановлені ЦК України, правочин/договір може бути визнаний судом дійсним. Так, відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Проте Цивільним кодексом України не передбачено випадків визнання договору (зокрема оренди землі) дійсним, у разі відсутності його державної реєстрації. Більше того, ч.1 ст.210 ЦК України встановлено, що правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Оскільки згідно із ст.125 Земельного кодексу України та ст.18 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі підлягає державній реєстрації, тому ті договори оренди землі, які підписані між позивачем за зустрічним позовом і власниками земельних ділянок та державна реєстрація яких не проведена, вважаються не вчиненими.

Порушивши норми матеріального права місцевий господарський суд своїм рішенням визнав дійсними договори оренди землі, які лише підлягали державній реєстрації, застосувавши при цьому спосіб захисту цивільних прав та інтересів, який не передбачений законом. Відповідно є необґрунтованим та незаконним рішення суду першої інстанції і в частині визнання права користування земельними ділянками за позивачем за зустрічним позовом згідно із договорами оренди землі, державна реєстрація яких не проведена та які не є вчиненими, а також в частині зобов’язання відповідача за зустрічним позовом до усунення перешкод у використанні земельними ділянками позивачем за зустрічним позовом.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що господарський суд Полтавської області ретельно не з’ясував всіх обставин справи, давши помилкову оцінку наявним в ній доказам, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення. Тому, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду першої інстанції скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський міжобласний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс»() на рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року у справі № 13/93 задовольнити.

2.          Рішення господарського суду Полтавської області від 14.04.2008 року у справі № 13/93 скасувати повністю.

3.          Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Перемога –Плюс»() залишити без розгляду.

4.          У зустрічному позові Товариству з обмеженою відповідальністю МТС «Лохвиця цукорсервіс»() відмовити повністю.

5.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду по даній справі набирає законної сили з дня її прийняття відповідно до ст. 105 ГПК України.

6.          Постанова Київського міжобласного апеляційного господарського суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України відповідно до ст. 105 ГПК України.

7.          Матеріали справи № 13/93 повернути до господарського суду Полтавської області.

Головуючий суддя:                                                                      Федорчук Р. В

Судді:

Лобань О.І.

Ткаченко Б.О.

Дата відправки 23.09.08