КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2008                                                                                           № 2/224

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Гарник Л.Л.

суддів:           Розваляєвої Т.С.

Євсікова О.О.

при секретарі:           Семеняк Т.В.

За участю представників:

від позивача -Коваленко В.Є. (довіреність від 11.09.2008р. № 1109);

від відповідача1 -не з’явився;

від відповідача 2- Авдієнко С.В. (довіреність від 18.07.2006р. № 06-34/19552);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.07.2008

у справі № 2/224 (Домнічева І.О.)

за позовом                               Приватне підприємство "Оріон-2А"

до                                                   Київська міська рада

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання права на земельну ділянку, укладення та реєстрацію договору оренди земельної ділянки

Склад колегії суддів змінений згідно розпорядження заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 11.09.2008р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 2/224 позовні вимоги Приватного підприємства „Оріон-2А” до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права на оренду земельної ділянки, укладення та реєстрацію договору оренди земельної ділянки задоволено; визнано право позивача на оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому законодавством; визнано укладеним договір оренди зазначеної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом в редакції, яка підписана позивачем, та переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначену земельну ділянку на умовах, викладених у договорі, зміст якого наведений в рішенні; Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов’язано в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємною частиною; стягнуто з Київської міської ради на користь відповідача 127,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь відповідача 127,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарги мотивовано неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, які регулюють спірні відносини сторін, порушенням норм процесуального права, неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених у рішенні висновків обставинам справи.

Посилаючись на положення статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, статей 116, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 16 Закону України „Про оренду землі”, Київська міська рада у поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевий господарський неправомірно залишив поза увагою ту обставину, що набуття права оренди земельних ділянок здійснюється на конкурентних засадах.

Посилаючись на положення статей 123, 124 Земельного кодексу України, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначає, що місцевий господарський суд не мав правових підстав задовольняти позовні вимоги, не з’ясувавши наступні обставини справи:

- Київська міська рада не приймала рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду Приватному підприємству „Оріон-2А”,

- Приватне підприємство „Оріон-2А” не зверталося до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з приводу реєстрації спірного договору оренди,

- підставою для укладення договору оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, є результати аукціону.

Відзив на апеляційні скарги не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) висловився за задоволення апеляційних скарг, представник Приватного підприємства „Оріон-2А” просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Київська міська рада відзив на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направила, про причини неприбуття суд не повідомила. Враховуючи те, що Київська міська рада про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі її представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Приватним підприємством „Оріон-2А” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до Київської міської ради (далі по тексту – відповідач-1), Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач-2) про визнання права на оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому законодавством; про визнання укладеним договору оренди зазначеної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом в редакції, яка підписана позивачем; про визнання переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначеної земельної ділянки на умовах, викладених у названому договорі; про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємною частиною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне підприємство „Оріон-2А” на підставі згоди Київського міського голови від 10.10.2007р. № К-11579 замовило розробку проекту відведення земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом. Оскільки Київська міська рада не прийняла рішення про укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, останній звернувся до відповідача-1 з клопотанням про укладення цього договору, надіславши два примірника підписаного в односторонньому порядку договору оренди разом з листом від 31.03.2008р. № 38.

Ту обставину, що відповідач-1 відмовився укласти договір оренди земельної ділянки з підстав відсутності відповідного рішення Київської міської ради, позивач розглядає як підставу для звернення до господарського суду з позовом про оскарження відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування на підставі частини 9 статті 123 Земельного кодексу України та визнання за ним права на оренду земельної ділянки згідно частини 3 статті 152 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги Приватного підприємства „Оріон-2А”, місцевий господарський суд встановив, що позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням № К-11579 від 31.07.2007р. (а.с. 24) про виділення в оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом.

10.10.2007р Київським міським головою позивачу надана згода Д-3420 (а.с. 23) на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтованим розміром 1,589 га на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом, на підставі якої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано технічні умови на розробку документації із землеустрою від 22.10.2007р. № Д-3420 (а.с. 25).

Розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю „Гіометікс” проект відведення земельної ділянки позивачеві для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом на Наддніпрянському шосе у Печерському районі був погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА згідно виданого останнім висновку від 27.12.2007р. № 19-15611 (а.с. 27-29), Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією згідно висновку від 26.10.2007р. № 2183 (а.с. 30-32), Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві згідно висновку від 29.12.2007р. № 05-08/10285 (а.с. 33-34), Державною службою з питань національної культурної спадщини згідно листа від 28.12.2007р. № 22-3322/35 (а.с. 35), Головним управлінням охорони культурної спадщини КМДА згідно листа від 09.11.2007р. № 8495 (а.с. 36).

Згідно адресованого Київській міській раді листа від 31.03.2008р. № 38 (а.с. 64-69) позивач звернувся з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом, додавши два примірники підписаних в односторонньому порядку договорів оренди.

Київська міська рада пропозицію щодо укладення договору оренди земельної ділянки не відхилила, про результати її розгляду позивача не повідомила.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) листом від 24.04.2008р. № 05-49/15776 (а.с. 70-71) повідомило позивача про відсутність підстав для укладення договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свою позицію відсутністю рішення Київської міської ради про укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки.

Викладені обставини не заперечуються сторонами, спір з цього приводу між сторонами відсутній.

В контексті викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що одна із сторін ухиляється від укладення договору, чим порушує право на оренду землі іншої сторони у зв’язку з чим права та інтереси останньої підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права на оренду спірної земельної ділянки та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки у запропонованій позивачем редакції.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельним ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV визначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Згідно частин 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Згідно частин 3, 5 статті 123 Земельного кодексу України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням д районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України проект відведення

земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних

ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами

архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Статтею 5 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство базується, зокрема на принципі забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно положень Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами (частина 1 статті 23); органи, посадові та службові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед суб'єктами господарювання, підстави, види і порядок якої визначаються Конституцією України та законом. Спори про поновлення порушених прав суб’єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку (частина 7 статті 23).

Частиною 9 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Стаття 20 Господарського кодексу України встановлює, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 10 Господарсько процесуального кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 14 «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина 4 статті 181 Господарського кодексу України визначає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-ти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства й фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання за позивачем права на оренду земельної ділянки, навколо обставин користування якою склалися спірні відносини сторін, про визнання укладеним позивачем й Київською міською радою договору оренди зазначеної земельної ділянки та визнання її переданою позивачу з моменту набрання чинності судовим рішенням на умовах зазначеного договору.

Викладені в апеляційних скаргах доводи правильності висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правильно задовольнив решту позовних вимог про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати в установленому порядку зазначений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджене рішенням Київської міської ради від 19.12.2002р. № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Згідно рішення Київської міської ради від 29.05.2003 № 433/593 «Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві» Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту «з» статті 9 та пункту «є» статті 184 Земельного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2008р. у справі № 32/264 постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційні скарги, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.07.2008р. у справі № 2/224 позовні вимоги Приватного підприємства „Оріон-2А” до Київської міської ради, Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання права на оренду земельної ділянки, укладення та реєстрацію договору оренди земельної ділянки задоволено; визнано право позивача на оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому законодавством; визнано укладеним договір оренди зазначеної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом в редакції, яка підписана позивачем, та переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначену земельну ділянку на умовах, викладених у договорі, зміст якого наведений в рішенні; Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зобов’язано в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємною частиною; стягнуто з Київської міської ради на користь відповідача 127,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь відповідача 127,50 грн. державного мита, 59,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Київська міська рада, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулися до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просять скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Скарги мотивовано неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, які регулюють спірні відносини сторін, порушенням норм процесуального права, неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених у рішенні висновків обставинам справи.

Посилаючись на положення статті 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, статей 116, 123, 124 Земельного кодексу України, статті 16 Закону України „Про оренду землі”, Київська міська рада у поданій апеляційній скарзі зазначає, що місцевий господарський неправомірно залишив поза увагою ту обставину, що набуття права оренди земельних ділянок здійснюється на конкурентних засадах.

Посилаючись на положення статей 123, 124 Земельного кодексу України, Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазначає, що місцевий господарський суд не мав правових підстав задовольняти позовні вимоги, не з’ясувавши наступні обставини справи:

- Київська міська рада не приймала рішення про передачу спірної земельної ділянки в оренду Приватному підприємству „Оріон-2А”,

- Приватне підприємство „Оріон-2А” не зверталося до Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з приводу реєстрації спірного договору оренди,

- підставою для укладення договору оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, є результати аукціону.

Відзив на апеляційні скарги не надійшов.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) висловився за задоволення апеляційних скарг, представник Приватного підприємства „Оріон-2А” просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Київська міська рада відзив на апеляційну скаргу не надала, в судове засідання апеляційної інстанції свого представника не направила, про причини неприбуття суд не повідомила. Враховуючи те, що Київська міська рада про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі її представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Приватним підприємством „Оріон-2А” (далі по тексту – позивач) пред’явлено позов до Київської міської ради (далі по тексту – відповідач-1), Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач-2) про визнання права на оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва згідно з проектом відведення та висновками, які містяться в ньому, який погоджений в порядку, встановленому законодавством; про визнання укладеним договору оренди зазначеної земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом в редакції, яка підписана позивачем; про визнання переданою з моменту набрання чинності судовим рішенням зазначеної земельної ділянки на умовах, викладених у названому договорі; про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в установленому порядку зареєструвати зазначений договір з усіма додатками, що є його невід’ємною частиною.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватне підприємство „Оріон-2А” на підставі згоди Київського міського голови від 10.10.2007р. № К-11579 замовило розробку проекту відведення земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом. Оскільки Київська міська рада не прийняла рішення про укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки, останній звернувся до відповідача-1 з клопотанням про укладення цього договору, надіславши два примірника підписаного в односторонньому порядку договору оренди разом з листом від 31.03.2008р. № 38.

Ту обставину, що відповідач-1 відмовився укласти договір оренди земельної ділянки з підстав відсутності відповідного рішення Київської міської ради, позивач розглядає як підставу для звернення до господарського суду з позовом про оскарження відмови органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування на підставі частини 9 статті 123 Земельного кодексу України та визнання за ним права на оренду земельної ділянки згідно частини 3 статті 152 Земельного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги Приватного підприємства „Оріон-2А”, місцевий господарський суд встановив, що позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням № К-11579 від 31.07.2007р. (а.с. 24) про виділення в оренду земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом.

10.10.2007р Київським міським головою позивачу надана згода Д-3420 (а.с. 23) на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтованим розміром 1,589 га на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом, на підставі якої Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано технічні умови на розробку документації із землеустрою від 22.10.2007р. № Д-3420 (а.с. 25).

Розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю „Гіометікс” проект відведення земельної ділянки позивачеві для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом на Наддніпрянському шосе у Печерському районі був погоджений із Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища КМДА згідно виданого останнім висновку від 27.12.2007р. № 19-15611 (а.с. 27-29), Київською міською санітарно-епідеміологічною станцією згідно висновку від 26.10.2007р. № 2183 (а.с. 30-32), Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в м. Києві згідно висновку від 29.12.2007р. № 05-08/10285 (а.с. 33-34), Державною службою з питань національної культурної спадщини згідно листа від 28.12.2007р. № 22-3322/35 (а.с. 35), Головним управлінням охорони культурної спадщини КМДА згідно листа від 09.11.2007р. № 8495 (а.с. 36).

Згідно адресованого Київській міській раді листа від 31.03.2008р. № 38 (а.с. 64-69) позивач звернувся з пропозицією укласти договір оренди земельної ділянки на Наддніпрянському шосе у Печерському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування комплексу торговельних споруд з офісними приміщеннями, автосалоном та підземним паркінгом, додавши два примірники підписаних в односторонньому порядку договорів оренди.

Київська міська рада пропозицію щодо укладення договору оренди земельної ділянки не відхилила, про результати її розгляду позивача не повідомила.

Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) листом від 24.04.2008р. № 05-49/15776 (а.с. 70-71) повідомило позивача про відсутність підстав для укладення договору оренди земельної ділянки, мотивуючи свою позицію відсутністю рішення Київської міської ради про укладення договору оренди зазначеної земельної ділянки.

Викладені обставини не заперечуються сторонами, спір з цього приводу між сторонами відсутній.

В контексті викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що одна із сторін ухиляється від укладення договору, чим порушує право на оренду землі іншої сторони у зв’язку з чим права та інтереси останньої підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права на оренду спірної земельної ділянки та визнання укладеним договору оренди земельної ділянки у запропонованій позивачем редакції.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду на підставі встановлених обставин справи вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельним ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить, зокрема, розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою.

Статтею 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно статті 125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Згідно статті 126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998р. № 161-ХІV визначено, що особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

Згідно частин 1, 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Згідно частин 3, 5 статті 123 Земельного кодексу України юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням д районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій або сільської, селищної, міської ради. Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до частини 6 статті 123 Земельного кодексу України проект відведення

земельної ділянки погоджується із землекористувачем, органом по земельних

ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органами

архітектури та охорони культурної спадщини і після одержання висновку державної землевпорядної експертизи по об'єктах, які їй підлягають, подається до відповідної державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк і, в межах своїх повноважень, визначених цим Кодексом, приймають рішення про надання земельної ділянки.

Статтею 5 Земельного кодексу України встановлено, що земельне законодавство базується, зокрема на принципі забезпечення гарантій прав на землю.

Згідно положень Господарського кодексу України органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб'єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами, що передбачають особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі, іншими законами (частина 1 статті 23); органи, посадові та службові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед суб'єктами господарювання, підстави, види і порядок якої визначаються Конституцією України та законом. Спори про поновлення порушених прав суб’єктів господарювання та відшкодування завданої їм шкоди внаслідок рішень, дій чи бездіяльності органів, посадових або службових осіб місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень вирішуються в судовому порядку (частина 7 статті 23).

Частиною 9 статті 123 Земельного кодексу України встановлено, що відмову органів місцевого самоврядування або органів виконавчої влади у наданні земельної ділянки в користування або залишення клопотання без розгляду в установлений строк може бути оскаржено в судовому порядку.

Стаття 20 Господарського кодексу України встановлює, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до статті 10 Господарсько процесуального кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно статті 14 «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 2 статті 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Частина 4 статті 181 Господарського кодексу України визначає, що за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у 20-ти денний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Згідно частини 2 статті 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства й фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про визнання за позивачем права на оренду земельної ділянки, навколо обставин користування якою склалися спірні відносини сторін, про визнання укладеним позивачем й Київською міською радою договору оренди зазначеної земельної ділянки та визнання її переданою позивачу з моменту набрання чинності судовим рішенням на умовах зазначеного договору.

Викладені в апеляційних скаргах доводи правильності висновку місцевого господарського суду не спростовують.

Крім того, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд правильно задовольнив решту позовних вимог про зобов’язання Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зареєструвати в установленому порядку зазначений договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать реєстрація суб'єктів права власності на землю; реєстрація права користування землею і договорів на оренду землі; видача документів, що посвідчують право власності і право користування землею.

Відповідно до Положення про Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) затверджене рішенням Київської міської ради від 19.12.2002р. № 182/342, дане управління організовує видачу державних актів на право власності на землю і право користування землею, оформлення та видачу договорів оренди земельних ділянок та здійснює їх реєстрацію.

Згідно рішення Київської міської ради від 29.05.2003 № 433/593 «Про забезпечення ефективного землекористування в місті Києві» Головному управлінню земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено здійснювати підготовку документів, що посвідчують право власності та право користування, відповідно до пункту «з» статті 9 та пункту «є» статті 184 Земельного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 11.06.2008р. у справі № 32/264 постановлено при повному з’ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційні скарги, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

Головуючий суддя                                                                      Гарник Л.Л.

Судді                                                                                          Розваляєва Т.С.

Євсіков О.О.

19.09.08 (відправлено)