ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

24.06.2008

Справа №2-2/4232-2008

За позовом: Заступника військового прокурора центрального регіону (01014, м. Київ, вул. К.Каменева, 8) в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України (03168, м.Київ, пр-т. Пофітофлотський, 6)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційне підприємство Інтер-Авіа» (09048, м. Сімферополь, вул. Балаклавська, 12)

Про стягнення 14 316грн.75коп.

Суддя Толпиго В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача : Маєвський С.В. – провідний фахівець, довіреність у справі.

Від відповідача : не з’явився.

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до відповідача про стягнення 14 316грн.75коп. штрафних санкцій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2007 р. між сторонам було укладено договір на закупівлю товарів за державні кошти від 19.07.2007 р. № 247/1/07/78 на поставку м’яких паливних баків до вертольоту типу Ка-27 на суму 681 750,00 грн. Згідно договору відповідач зобов’язався поставити позивачу продукцію в обсязі, зазначеному у специфікації, а позивач – прийняти та оплатити її. 15.08.2007 р. між сторонами була укладена додаткова угода №1, відповідно до умов якої передбачено поставку продукції до 10.12.2007 р. Відповідач продукції не поставив, чим порушив умови договору, що і стало підставою для звернення позивача із позовом про стягнення штрафних санкцій до суду.

Відповідач у судове засідання не з’явився, витребувані судом документи у тому числі відзив на позов не надав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином: рекомендованою кореспонденцією.

Спір розглядається за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд встановив:

Суд вважає необхідним дотримуватися принципів судочинства, що встановлені ст. 129 Конституції України, нормами якої вказано, що основними засідками судочинства є зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Тобто суд вважає потрібним застосувати принцип змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, а саме розглянути спір з урахуванням лише підстав позову, що вказані позивачем.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частина 1ст. 14 ЦК України передбачає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов'язання та підстави його виникнення. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, виконаним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ст..525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між Міністерством оборони України та товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо – комерційне підприємство Інтер-Авіа» було укладено договір №247/1/07/78 від 19.7.2007р. на закупівлю послуг за державні кошти на поставку м’яких паливних баків до вертольоту типу Ка-27 на суму 681 750,00грн з ПДВ (специфікація - додаток №1 до договору).

Відповідно до умов договору, виконавець - відповідач зобов’язується в інтересах замовника - позивача надати послуги з відновлення справності вертольотів типу Ка-27, а саме: поставити продукцію спеціального призначення – м’які паливні баки до вертольоту типу Ка-27, в обсягах згідно специфікації, що додається до договору і є його невід’ємною частиною, а замовник прийняти поставлену продукцію та оплатити її. Виконання робіт здійснюється за спеціальним фондом державного бюджету (КПКВ 2101150) (п.п.1.1,1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору встановлено, що постачання продукції за спеціальним фондом Державного бюджету здійснюється виключно після письмового повідомлення замовника про наявність коштів на оплату послуг (продукції), які надаються (постачаються) згідно договору та укладення відповідної додаткової угоди.

Між сторонами була укладена додаткова угода №1 від 15.8.2007р та відповідно до умов даної додаткової угоди було передбачено поставку продукції до 10.12.2007р.

Відповідач у порушення умов договору продукцію не поставив.

Стаття 549 ЦК України визначає: неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Угода по забезпеченню виконання зобов'язання здійснюється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Умовами договору передбачена відповідальність сторін за неналежне його виконання, так п.5.1 договору встановлено, що при порушенні строків поставки (недопоставки) продукції виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми недопоставленої продукції, за кожний день прострочення поза встановлений строк поставки, а за прострочення понад 30 діб з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

Відповідно до п.8.1 договору договір діє здати набрання ним чинності до 31.12.2007р

Отже, позовні вимоги про стягнення 14 316грн75коп. штрафних санкцій за період з 10.12.2007р по 01.01.2008р за прострочення виконання умов договору №247/1/07/78 від 19.7.2007р. обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки розмір пені, зобов’язання її сплати передбачені договором, пеня позивачем розрахована правильно та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України на відповідачі лежить обов'язок доведення виконання зобов'язань, або необґрунтованості позовних вимог тоді як він такі до суду не надав.

Витрати по оплаті держмита, інформаційно-технічних послуг судового процесу відносяться на відповідача.

За згодою представника позивача в судовому засіданні були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Повний текст рішення оформлений і підписаний 27.6.2008р.

З урахуванням викладеного, керуючись ст..ст. 49,75,82,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо комерційне підприємство Інтер-Авіа» (09048, м. Сімферополь, вул. Балаклавська, 12, р/р 08 у Кримській філії РФ ВАТ «Кредо банк»,МФО 324913,ІПН 90) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т. Пофітофлотський, 6, р/р 3192 в ОПЕРУ ДКУ м.Київа, МФО 820172, ЗКПО 00034022, КПКВ 2101150) 14 316грн75коп. штрафних санкцій, 143грн17коп держмита, 118грн. витрат по сплаті інформаційно – технічного забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після вступу рішення у законну силу

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Толпиго В.І.