ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"21" лютого 2008 р.           Справа № 5/509-07

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом

Комунального підприємства теплових мереж “Миронівкатепломережа”, м. Миронівка

до

Закритого акціонерного товариства “Миронівська друкарня”, м. Миронівка

про

стягнення 21511,16 грн.

за участю представників:

позивача:

Бойко О. П. –дов. від 14.11.2007 р. № 409

відповідача:

не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства теплових мереж “Миронівкатепломережа” (далі –Позивач) до Закритого акціонерного товариства “Миронівська друкарня” (далі –Відповідач) про стягнення 21511,16 грн., з яких 18640,04 грн. основний борг, 2425,62 грн. пеня та 445,50 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії.

В судовому засіданні 21.02.2008 р. представником позивача в порядку ст. 22 ГПК України подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, якою позивач зменшує суму позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача 3000 грн. - основного боргу в зв’язку з частковою оплатою відповідачем суми заборгованості, 445,50 грн. 3% річних, 2425,62 грн. пені, 215,11 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги в редакції заяви про зменшення позовних вимог та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між сторонами у справі 01.11.2005 року було укладено договір № 58/05 на постачання теплової енергії (далі –Договір), відповідно до умов якого, позивач зобов’язався постачати відповідачу тепловою енергією, а відповідач зобов’язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором та у відповідності до “Правил технічної експлуатації систем теплопостачання комунальної енергетики “України”.

Згідно п. 7.1 Договору, розрахунки за теплову енергію проводяться виключно в грошовій формі відповідно до установлених тарифів (розрахунків).

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 7.3 Договору).

Відповідач за три дні до початку розрахункового періоду зобов’язався сплачувати позивачу вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п. 7.4 Договору).

Відповідно до п. 7.8 Договору, остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється на підставі акту приймання –передачі теплової енергії до 10 –го числа, наступного за звітним місяця.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2007 р., а в частині проведення розрахунків за спожиту теплову енергію –до повного погашення заборгованості (п. 11.1 Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний опалювальний сезон, якщо за місяць до закінчення строку його (договору) дії, про припинення договору не буде заявлено однією із сторін (п. 11.5 Договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію в обсягах встановлених додатком № 1 до Договору про обсяги постачання теплової енергії споживачу та додатком № 3 до Договору з визначенням об’єктів на які позивач забезпечує подачу теплової енергії.

Разом з тим відповідач свої зобов’язання щодо оплати поставленої теплової енергії виконав частково, в зв’язку з чим позивач направив на адресу відповідача претензію № 167 від 23.05.2007 р. з вимогою погасити заборгованість за поставлену теплову енергію згідно умов вищезазначеного договору у розмірі 26640,04 грн.

Відповідач надіслав позивачу відповідь на претензію від 07.06.2007 р. № 3 в якій зобов’язався розраховуватись з позивачем за спожите тепло у повному обсязі, шляхом щомісячного перерахуванням заборгованості по 3000 грн., в зв’язку з скрутним фінансовим становищем.

На час розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 3000 грн., яка є не погашеною, не оспорюється відповідачем та підтверджується матеріалами справи в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 3000 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку три проценти річних з простроченої суми складають 445,50 грн.

Розрахунок позивача трьох процентів річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Крім того, позивач на підставі п. 8.2.3 Договору, за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми, що за розрахунком позивача складає 2425,65 грн.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3000 грн. боргу, 2425,62 грн. пені та 445,50 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача, оскільки спір виник в наслідок його не правомірних дій.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства “Миронівська друкарня” (08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Леніна, 48, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж “Миронівкатепломережа” (08800, Київська обл., м. Миронівка, вул. Коцюбинського, 5, ) 3000 (три тисячі) грн. –заборгованості, 2425 (дві тисячі чотириста двадцять п’ять) грн. 62 коп. пені, 445 (чотириста сорок п’ять) грн. 50 коп. 3% річних, 215 (двісті п’ятнадцять) грн. 11 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя Подоляк Ю.В.