ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2008 р.

№ 39/257

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючого:

Першикова Є.В.,

суддів:

Данилової Т.Б.,

Ходаківської І.П.

розглянула

касаційну скаргу

товариство з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Українське село"

(далі –Комбінат)

на постанову

Донецького апеляційного господарського суду

від

14.07.08

винесену за результатами перегляду

ухвали

господарського суду Донецької області

від

03.06.08

за результатами оскарження Комбінатом

дій

відділу Державної виконавчої служби Петровського районного управління юстиції у м.Донецьку

(далі –Виконавча служба)

у справі

№ 39/257

господарського суду

Донецької області

за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроспілка" (далі – Товариство)

до

Комбінату

про

стягнення 372 641,47 грн.

В засіданні взяли участь представники:

- Товариства:

не з'явились;

- Комбінату:

не з'явились;

- Виконавчої служби:

не з'явились.

Ухвалою від 04.09.08 колегії суддів Вищого господарського суду України у складі головуючого –Першикова Є.В., суддів –Шаргала В.І., Муравйова О.В. касаційна скарга Комбінату була прийнята до провадження та призначена до розгляду у судовому засіданні на 02.10.08, без початку перегляду справи по суті.

Вказана ухвала суду була направлена сторонам у справі в установленому порядку, документів які б свідчили про її неотримання сторонами у справі до Вищого господарського суду України не надходило, отже усіх учасників судового процесу відповідно до ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

На день розгляду справи у судовому засіданні 02.10.08 будь-яких письмових заяв та клопотань від учасників судового процесу щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

У судове засідання 02.10.08 представники сторін не з'явились.

Враховуючи, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка без поважних причин у судове засідання не тягне за собою перенесення розгляду справи на інші строки, а від сторін повідомлень щодо неможливості участі у судовому засіданні 02.10.08 до колегії суддів Вищого господарського суду України не надходило, справа розглядається за наявними матеріалами справи, а повний текст постанови Вищого господарського суду України направляється учасникам судового процесу поштою, в установленому законом порядку.

У зв'язку з значною завантаженістю суддів Шаргала В.І., Муравйова О.В. та виходом суддів Данилової Т.Б., Ходаківської І.П. з відпусток розпорядженням від 26.09.08 заступника Голови Вищого господарського суду України для розгляду даної справи, призначеної до перегляду на 02.10.08, створено колегію суддів у складі: головуючий –Першиков Є.В., судді –Данилова Т.Б., Ходаківська І.П.

Рішенням від 10.09.07 господарського суду Донецької області (суддя Морщагіна Н.С.) позовні вимоги Товариства задоволено частково.

З Комбінату на користь Товариства стягнуто 303 450,58 грн. основного боргу, 25 863,97 грн. пені, 10 620,00 грн. 3% річних, а також 3 399,35 грн. державного мита та 107,64 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариству відмовлено.

Постановою від 16.01.08 Донецького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий –Дзюба О.М., судді –Геза Т.Д.,

Діброва Г.І.) апеляційну скаргу Комбінату залишено без задоволення.

Рішення від 10.09.07 господарського суду Донецької області змінено.

Позовні вимоги Товариства про стягнення 372 641,47 грн. задоволено частково: з Комбінату на користь Товариства стягнуто 303 450,58 грн. боргу,

5 000,86 грн. 3% річних, 25 415,05 грн. пені, а також 2 913,87 грн. державного мита та 105,72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині рішення від 10.09.07 господарського суду Донецької області залишено без змін.

Матеріали справи свідчать, що наказ про примусове виконання рішення (постанови від 16.01.08 Донецького апеляційного господарського суду) датовано 16.01.08, проте направлено сторонам у справі 06.02.08 (відмітка канцелярії суду на зворотній стороні такого наказу, підшитого до матеріалів справи /а.с.116/).

06.03.08 до господарського суду Донецької області від Комбінату надійшла скарга на дії Виконавчої служби, в якій ставиться питання про визнання незаконними дій Виконавчої служби щодо відкриття та здійснення виконавчого провадження по виконанню наказу від 16.01.08 господарського суду Донецької області.

Свої вимоги скаржник обґрунтував, зокрема, тим, що оскільки матеріали справи надійшли з апеляційного суду до суду першої інстанції лише 28.01.08, то наказ, датований 16.01.08, був виданий за відсутністю матеріалів справи, а отже такий наказ не відповідає вимогам ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку з чим, на думку Комбінату, з урахуванням вимог ст. 24 вказаного Закону державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження по даному наказу.

Крім того, Комбінат посилається на те, що про відкриття виконавчого провадження йому стало відомо лише 06.03.08, а тому він був позбавлений можливості виконати наказ суду у добровільному порядку.

Ухвалою від 03.06.08 господарського суду Донецької області (суддя Морщагіна Н.С.) скаргу Комбінату на дії Виконавчої служби залишено без задоволення.

Постановою від 14.07.08 Донецького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючого –Стойки О.В., суддів –Діброви Г.І., Шевкової Т.А.) апеляційну скаргу Комбінату залишено без задоволення, а ухвалу від 03.06.08 господарського суду Донецької області –без змін.

Вказані судові рішення мотивовані тим, що посилання Комбінату на те, що наказ суду, згідно якого Виконавчою службою винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, не відповідає законодавчо встановленим вимогам для його оформлення, є безпідставними, а інших порушень Виконавчою службою приписів Закону України "Про виконавче провадження" судами не встановлено.

Не погодившись з зазначеними судовими актами, Комбінат звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить ухвалу від 03.06.08 господарського суду Донецької області та постанову від 14.07.08 Донецького апеляційного господарського суду скасувати.

При цьому, Комбінат посилається на порушення судами при винесенні відповідних процесуальних актів норм чинного законодавства, зокрема: ст. 129 Конституції України, ст. 7 Закону України "Про судоустрій України", ст. 7, ч. 5 ст. 24, ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 4, 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

На день розгляду справи у судовому засіданні письмові відзиви на касаційну скаргу від Товариства та Виконавчої служби не надійшли, проте згідно ст. 1112 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на касаційну скаргу (подання) не перешкоджає перегляду судового рішення, що оскаржується.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача по справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено попередніми судовими інстанціями на підставі матеріалів справи, постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання наказу суду від 16.01.08 Виконавчою службою було винесено 29.02.08. Разом з тим, такою постановою боржнику (Комбінату) було запропоновано добровільно виконати наказ суду в строк до 07.03.08.

Також, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що згідно супровідного листа № 2498-5/644 від 29.02.08 зазначену постанову було направлено сторонам виконавчого провадження та боржнику 29.02.08.

Колегія суддів Вищого господарського суду України враховує, що згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За змістом ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Разом з тим, як встановлено місцевим та апеляційним судами та підтверджується матеріалам справи, наказ про примусове виконання постанови від 16.01.08 Донецького апеляційного господарського суду хоча й датовано 16.01.08, проте направлено сторонам у справі 06.02.08, тобто лише після надходження матеріалів справи до суду.

Статтею 115 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.99 № 606-XIV (далі –Закон № 606-XIV).

Частиною 1 статті 117 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом № 606-XIV.

Приписами ст. 119 Закону № 606-XIV встановлено, що у виконавчому документі повинні бути зазначені: назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ; дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ; найменування стягувача і боржника, їх місцезнаходження, ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності, місцезнаходження майна боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання чинності рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, судами першої та апеляційної інстанції встановлено відповідність наказу від 16.01.08 наведеним вимогам Закону.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 32 Закону № 606-XIV за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій або несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості використати надані їм цим Законом права, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача або за заявою боржника, або з власної ініціативи на строк до 10 днів. Про відкладення провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторони, суд або інший орган, який видав виконавчий документ.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що як встановлено попередніми судовими інстанціями, боржник (Комбінат) до Виконавчої служби з такими заявами не звертався, документи щодо несвоєчасного отримання постанови не надавав, та дій, які б свідчили про його намір виконати наказ суду в добровільному порядку не вчиняв.

Частиною 7 статті 111 Закону № 606-XIV встановлено, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

З наведеного вбачається, що фактично боржник не використав наданого йому законом права на відкладення виконавчих дій з підстав, викладених ним у скарзі на дії Виконавчої служби.

З урахуванням наведених правових положень колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені Комбінатом в касаційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами і не відповідають вимогам закону.

Колегія суддів Вищого господарського суду України бере до уваги, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факт порушення судами не лише норм матеріального та процесуального права, а також і питання, які стосуються оцінки доказів, але оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про встановлення тих чи інших обставин справи в силу вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України здійснюється за внутрішнім переконанням суду, і їх переоцінка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

З врахуванням того, що з’ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі згідно приписів ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з’ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення їх без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясокомбінат "Українське село" залишити без задоволення.

Постанову від 14.07.08 Донецького апеляційного господарського суду у справі № 39/257 господарського суду Донецької області залишити без змін.

Головуючий

Є.Першиков

судді:

Т.Данилова

І.Ходаківська