ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул.Б.Хмельницького,44-Б
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

справа
№  18/180-37/113

20.05.08

За
позовом

Державного
підприємства «Національна атомна енергогенеруюча                      компанія «Енергоатом»

до

Відкритого
акціонерного товариства «Енергетична компанія                      «Севастопольенерго»

третя
особа 1

Державна
виконавча служба у Шевченківському районі міста                       Києва

третя
особа 2

Приватний
нотаріус ОСОБА_1.

третя
особа 3

Державне
підприємство «НЕК «Укренерго»

про

визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає                      виконанню

Суддя Кондратова І.Д.

В
судових засіданнях приймали участь представники сторін:

Від
позивача : Майданович
Д.В.- представник за довіреністю № 17/10 від 31.01.2008 року;

Від
відповідача : Серпокрилов
О.В.- представник за довіреністю № 19094/0/2-07 від 11.12.2007 року; Лозицька
О.Л.- представник за довіреністю № 82/10 від 22.04.2008 року; Вавдійчик Б.П.-
представник за довіреністю № 155/10 від 29.11.2007 року;

Від
третьої особи 1 : ОСОБА_1.

Від
третьої особи 2 : ОСОБА_2.-
представник за довіреністю № 28 від 16.05.2008 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На
розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Державного
підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»до
Відкритого акціонерного товариства «Енергетична компанія   «Севастопольенерго»за участю Державної
виконавчої служби у Шевченківському районі міста Києва (третя особа) про
визнання виконавчого напису нотаріуса № 6985 від 23.12.2005 року таким, що не
підлягає виконанню.

Рішенням
Господарського суду міста Києва № 18/180 від 06.06.2007 року в задоволенні
позовних вимог Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»відмовлено повністю.

Не
погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить його
скасувати, оскільки вважає, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог
чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи.

Постановою
Київського апеляційного господарсько суду від 11.10.2007 року рішення
Господарського суду міста Києва від 06.06.2007 року у справі № 18/180 залишено
без змін, а скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»-без задоволення.

Постановою
Вищого Господарського Суду України від 14.02.2007 року касаційну скаргу
Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом»задоволено частково, рішення Господарського суд міста Києва від
06.06.2007 року  та Постанову Київського
апеляційного господарського суду від 11.10.2007 року у  справі № 18/180 скасовано, справу направлено
на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Зазначена
постанову суду касаційної інстанції мотивована тим, що при розгляді даної
справи судами попередніх інстанцій не було перевірено, чи відповідає документ
формальним вимогам, що дозволяють розглядати його як цінний папір (вексель), а
також не було з'ясовано наявності у переказаному векселі щодо якого був
вчинений оскаржуваний протест у неакцепті, обов'язкових реквізитів, визначених
у ст. 1 Уніфікованого закону про переказані векселі та прості векселі. Також
колегія суддів касаційної інстанції зауважила на тому, що судами не було
з'ясовано наявності у векселі вексельної сили у відповідно до ст. 2
Уніфікованого закону про переказані векселі та прості векселі.

За
резолюцією Голови Господарського суду міста Києва від 11.03.2008 року справу
№  18/180 було передано на новий розгляд
судді  Кондратовій І.Д.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 25.03.2008 року справу було прийнято до
свого провадження, розгляд справи призначено на 07.04.2008 року, а також
зобов'язано сторін надати суду письмові пояснення з урахуванням мотивувальної
частини постанови Вищого господарського суду України № 18/180 від 14.02.2007
року.

Представники
третіх осіб в судове засідання 07.04.2008 року не з'явились, вимоги ухвали суду
не виконали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним
чином.

Представники
сторін в судове засідання 07.04.2008 року з'явились, проте вимоги ухвали суду
не виконали, письмові пояснення з урахуванням мотивувальної частини постанови
Вищого господарського суду України № 18/180 від 14.02.2007 року не надали.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 07.04.2008 року розгляд справи було
відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник
позивача через канцелярію Господарського суду міста Києва подав доповнення до
позовної заяви, відповідно до якого зазначає, що вексель № 5 було
пред'явлено до особи, яка не була зобов'язана по даному векселю й не мала
підстав акцептувати вексель. Позивач вказує на те, що відповідач повинен був
пред'явити вексель № для акцепту ДП «Енергоринок», а тому враховуючи
те, що вексель № не пред'являвся
для акцепту ДП «Енергоринок», відповідач втратив право регресу держателя
векселя до ДП «Енергоатом»з причин відсутності своєчасного здійснення протесту
векселя в неакцепті проти ДП «Енергоринок».

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 21.04.2008 року розгляд справи було
відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України,
а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних  вимог  на
предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «НЕК
«Укренерго».

Представник
Державного підприємства «НЕК «Укренерго»в призначене судове засідання
05.05.2008 року не з'явився, витребувані судом докази не надав.

В
судовому засіданні 05.05.2008 року приватний нотаріус ОСОБА_1. надала суду
письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду, а також докази, які
витребувались судом. Крім того, нотаріусом було подано клопотання про розгляд
справи без його участі.

Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 05.05.2008 року розгляд справи було
відкладено на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

В
судовому засіданні 20.05.2008 року представник НЕК "Укренерго" надав
суду пояснення на виконання вимог ухвали суду.

Відповідно
до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні
20.05.2008 року оголошено повний текст рішення.

Розглянувши
документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення
представників сторін та третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини
справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, Господарський
суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно
частини 1 статті 14 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу»векселем є
цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або
його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму
власнику векселю (векселедержателю).

У
відповідності до статті 1 Закону України
«Про обіг векселів в Україні»законодавство України про обіг векселів
складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований
закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з
урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із
Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про
переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про
гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України
«Про цінні папери і фондову біржу», Закону України «Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про
переказні векселі та прості векселі», Закону України «Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про
переказні векселі та прості векселі», Закону України «Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і
простих векселів», цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів
законодавства України.

Стаття
5 Закону України  «Про обіг векселів в
Україні»встановлює, що векселі (переказні і прості) складаються у документарній
формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та
порядок виготовлення яких затверджуються Державною комісією з цінних паперів та
фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм
Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені у бездокументарну форму
(знерухомлені).

Вексель,
який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться
на території України, складається державною мовою. Найменування трасанта або
векселедавця, інших зобов'язаних за векселем осіб заповнюється тією мовою, якою
визначено офіційне найменування в їх установчих документах. Вексель
підписується від імені юридичних осіб - власноручно керівником та головним
бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи
уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою.

Судом
встановлено, що Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом»23 вересня 1998 року емітувало переказний вексель №
на суму 356000,00 грн. зі строком платежу, але не раніше 01.01.2005
року. Платником по вказаному векселю було визначено ДП «Національна енергетична
компанія «Укренерго».

Відповідно
до статті 111112 Господарського процесуального кодексу України
вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для
суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Постанова
Вищого господарського суду України № 18/180 від 14.02.2008 року містить
вказівку з'ясувати наявність у вказаному переказному векселі, щодо якого був
вчинений оскаржуваний протест у неакцепті, обов'язкових реквізитів, визначених
у статті 1 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, та
відповідно з'ясувати наявність у зазначеного векселя вексельної сили у
відповідності до статті 2  Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості векселі.

Виконуючи
вказівки Вищого господарського суду України, Господарським судом міста Києва
встановлено наступне.

Відповідно
до ст.ст. 1, 2 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі
переказний вексель містить:

1.          Назву «переказний вексель», яка
включена до тексту документа і висловлена тією мовою, якою цей документ
складений;

2.          Безумовний наказ сплатити визначену
суму грошей;

3.          Найменування особи, яка повинна
платити (трасат);

4.          Зазначення строку платежу;

5.          Зазначення місця, в якому повинен
бути здійснений платіж;

6.          Найменування особи, якій або наказу
якої повинен бути здійснений платіж;

7.          Зазначення дати і місця складання
векселя;

8.          Підпис особи, яка видає вексель
(трасант).

Документ,
у якому відсутній будь-який з реквізитів, наведених у попередній статті, не має
сили переказного векселя, за винятком випадків, зазначених нижче:

переказний
вексель, строк платежу в якому не вказаний, вважається таким, що підлягає
оплаті за пред'явленням;

при
відсутності особливої вказівки, місце, позначене поруч з найменуванням трасата,
вважається місцем платежу і, разом з тим, місцем проживання трасата;

переказний
вексель, у якому не зазначене місце його складання, вважається складеним у
місці, позначеному поруч з найменуванням трасанта.

Судом
встановлено, що переказний вексель № 15 містить усі вищевказані
реквізити, повністю відповідає встановленим Уніфікованим законом про переказні
векселі та прості векселі вимогам, що дозволяє розглядати даний вексель як
цінний папір, який має вексельну силу. Даний факт визнається та не оспорюється
жодною із сторін.

Згідно
статті 21 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі
переказний вексель може до настання строку платежу бути пред'явлений
держателем або особою, в якої вексель знаходиться, для акцепту трасату за
місцем його знаходження.

Акцепт
- це письмова згода платника на оплату векселя. Пред'явлення векселя до акцепту
може бути проведене, у будь-який час, починаючи з дня його видачі і закінчуючи
моментом настання платежу. У відповідності до статті 21  Уніфікованого закону про переказні векселі та
прості векселі переказний вексель може бути пред'явленим для акцепту платнику,
тому пред'явлення тратти до акцепту можна розглядати як право векселедержателя,
а не як його обов'язок, крім випадків встановлених законом.

Позивач
вважає, що відповідач втратив своє право регресу по векселю № 15 до
трасанта -Державного підприємства «Національної атомної енергогенеруючої
компанії «Енергоатом», посилаючись на статтю 23, 44 Уніфікованого закону про
переказні векселі та прості векселі.

Суд
відзначає, що посилання позивача на статтю 23 Уніфікованого закону про
переказні векселі та прості векселі є безпідставними з огляду на наступне.

У
відповідності до статті 23 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості
векселі переказні векселі, які підлягають оплаті у визначений строк від
пред'явлення, повинні бути пред'явлені для акцепту протягом одного року
від дати їх складання.

Згідно
ст.ст. 33,34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі
переказний вексель може бути виданий із таким строком платежу: за
пред'явленням; у визначений строк від пред'явлення; у визначений строк від дати
складання; на визначену дату. Трасант може встановити, що переказний вексель зі
строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше
визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної
дати.

Судом
встановлено, що спірний переказний вексель № 15 виданий зі строк
платежу за пред'явленням, але не раніше 01.01.2005 року, а тому положення
статті 23 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі до
даного переказного векселя не застосовуються, оскільки вони стосуються порядку
акцептування переказних векселів зі строком оплати у визначений строк від
пред'явлення.

19
грудня 2005 року ВАТ «ЕК «Севастопольенерго»звернулось до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1з заявою вчинити протест про
неакцепт векселя.

20
грудня 2005 року приватний нотаріус ОСОБА_1звернулась до ДП «НЕК Укренерго»з
вимогою акцептувати переказний вексель № 15, проте останній відмовився
від акцептування переказного векселя, посилаючись на те, що у нього відсутні
боргові зобов'язання перед ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом».

21
грудня 2005 року переказний вексель № 15 було пред'явлено до платежу
ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», проте з невідомих
причин не було здійснено.

22
грудня 2005 року ВАТ «ЕК «Севастопольенерго»звернулось до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1з заявою вчинити виконавчий
напис на опротестованому векселю.

22
грудня 2005 року приватний нотаріус ОСОБА_1звернулась до ДП «НЕК Укренерго»з
вимогою до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»сплати
за вищевказаним переказним векселем, проте дана вимога була залишена позивачем
без відповіді та належного реагування.

23
грудня 2005 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу
вчинений виконавчий напис №6985, згідно з яким на підставі протесту переказного
векселя в неакцепті, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського
нотаріального округу 20.12.2005 р., запропоновано стягнути з Національної
атомної енергогенеруючої компанії «Енергоатом» на користь ВАТ «ЕК
«Севастопольенерго» плату у розмірі 356 000,00 грн.

Відповідно
до пункту 4 частини 2 статті 3 Закону України „Про виконавче провадження”
державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі написи нотаріусів.

Порядок
вчинення виконавчих написів регулюється Законом України «Про нотаріат»та
Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.

Статтею
87 Закону України «Про нотаріат»та п. 282 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції
України від 03.03.2004 р., вказано, що для стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно
з пунктом 11 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р., заборгованість
стягується за векселями, опротестованими нотаріусами в установленому законом
порядку; для одержання виконавчого напису нотаріуса подаються оригінал
опротестованого векселя і акт про протест векселя.

Пунктом
286 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р.,
встановлено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи
подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів,
за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів
України від 29.06.1999р.

Слід
зазначити про те, що Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від
03.03.2004 р., не містить заборони для вчинення виконавчого напису на
опротестованому в неакцепті векселі.

Виходячи
з положень Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, Закону
України «Про нотаріат»та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р.,
підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса на векселі є не тільки
протест даного векселя у неплатежі, а і протест векселя у неакцепті.

Відповідно
до статті 299 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р., у
разі відмови платника оплатити або акцептувати вексель, або якщо він не
з'явився до нотаріуса, нотаріус складає акт про протест про неоплату або
неакцепт за встановленою формою і робить відповідний запис у реєстрі, а також
відмітку про протест про неоплату або неакцепт на самому векселі.

Слід
зазначити про те, що у відповідності до частини 1 статті 9 Уніфікованого закону
про переказні векселі трасант відповідає за акцепт і за платіж, а  частиною 4 статті 44 Уніфікованого закону про
переказні векселі та прості векселі передбачено, що протест у неакцепті
звільняє від пред'явлення для платежу і від протесту у неплатежі.

Отже
у відповідності до вимог чинного законодавства трасант (тобто векселедоваць) є
зобов'язаною за векселем особою, при видачі векселя за рахунок третьої особи
(трасата) вексельне зобов'язання настає лише після акцепту нею переказного
векселя, в разі відмови трасата плати за векселем з тих чи інших підстав і ця
відмова підтверджена нотаріально вчиненим протестом у неакцепті у трасанта
виникає зобов'язання сплатити вексельну суму. Уніфікований закон про переказні
векселі та прості векселі не надає права трасанту звільнити себе будь-яким
чином від відповідальності за платіж за векселем.

Судом
не приймаються до уваги посилання позивача на те, що вексель № 5 було
пред'явлено до особи, яка не була зобов'язаною по даному векселю, й не мала
підстав акцептувати вексель з огляду на наступне.

У
відповідності до статті 1 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості
векселі переказний вексель зокрема має містити найменування особи, яка повинна
платити (трасат). Згідно статті 21 Уніфікованого закону про переказні векселі
та прості векселі переказний вексель може до настання строку платежу бути
пред'явлений держателем або особою, в якої вексель знаходиться, для акцепту
трасату за місцем його знаходження.

Відповідно
до п. 298 у день прийняття векселя до протесту нотаріус пред'являє платнику
або доміциліанту (особі, яка оплачує доміцильований вексель) вимогу про оплату
(або акцепт) векселя, у якій зазначає про надходження заяви про протест векселя
з усіма його реквізитами та пропозицією сплатити чи акцептувати вексель у
певний строк або повідомити про оплату чи акцепт векселя.

Судом
встановлено, що платником переказного векселя № 5 визначено НЕК
"Укренерго", а тому приватним нотаріусом  переказний вексель пред'являвся для акцепту
саме трасату (НЕК "Укренерго"), вказаному в переказному векселі, за
місцем його знаходження, яке визначене в даному векселі. Суд наголошує, що
чинне законодавство не надає право пред'являти вексель до акцепту іншій особі,
ніж тій, що зазначена у переказному векселі, більш того, у відповідності до
вимог вексельного законодавства, в разі відмови платника (який вказаний в
переказному векселі) акцептувати даний вексель, зобов'язаною особою за векселем
стає векселедавець, а тому посилання позивача на те, що ВАТ "ЕК
"Севастопольенерго" повинно було пред'явити вексель № 5 для
акцепту ДП "Енергоринок", як до правонаступника НЕК
"Укренерго", визнаються судом безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Вищенаведені
обставини свідчать про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений відповідно
до вимог чинного законодавства України, а тому у господарського суду відсутні
правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи
викладене та керуючись статтями 32,34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

В И Р І Ш И В:

У
задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя

Кондратова
І.Д.