ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2008 р.

№
8/60-19/48

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Головуючого:

Михайлюка
М.В.,

Суддів
:

Дунаєвської  Н.Г., Рибака В.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

Долинського ремонтно-будівельного ТОВ

на  постанову

Львівського
апеляційного господарського суду від 28.08.2007 року

у
справі

№
8/60-19/48 господарського суду Івано-Франківської області

за
позовом

Долинського
ремонтно-будівельного ТОВ

до

ПП
ОСОБА_1

про

визнання
недійсним договору оренди

за  участю представників  сторін:

позивача

не
з'явились,

відповідача

ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням
господарського суду Івано-Франківської області від 26.04.2006р. у справі №
8/60, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського
суду від 23.10.2006 р. позов задоволено частково: визнано недійсними п. 8.1, п.
8.2 договору оренди з правом викупу від 20.06.2002 р.

Постановою
Вищого господарського суду України від 31.01.2007 р. зазначені судові рішення
були скасовані, а справа направлена на новий розгляд.

Рішенням
господарського суду Івано-Франківської області від 17.04.2007 р. у справі №
8/60-19/48 (суддя: Максимів Т.В.), залишеним без змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від 28.08.2007 р. (судді: Мельник Г.І., Орищин
Г.В., Михалюк О.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Не
погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, позивач звернувся
до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій посилаючись
на порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, просив
судові рішення у даній справі скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши
матеріали справи, доводи касаційної скарги, правильність застосування
господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно
до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення,
коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з
дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як
встановили господарські суди, 20.06.2002 р. сторони уклали договір оренди майна
з правом викупу, відповідно до пункту 1.1. якого орендодавець (позивач)
передає, а орендар (відповідач) приймає в тимчасове володіння та користування
побутові приміщення, загальною площею 150 м2, що знаходяться в с.
Мала Тур`я  по вул. Тур'янська, 1.
Вартість майна становить 6348 грн.

Пунктами
5.1, 5.4 Договору визначена орендна плата у розмірі 350 грн. на місяць та
передбачено, що за узгодженням сторін вона може вноситись в натуральній або
змішаній формі -продуктами харчування, товарами, послугами.

Термін
оренди складає 2 роки з моменту прийняття майна за актом приймання (п. 4.1
Договору).

Пунктом
8.1. договору визначено, що майно, яке орендується, переходить у власність
орендаря, якщо він вніс орендодавцю всю належну йому орендну плату з вартості
зданого на повний амортизаційний термін майна, або вніс орендодавцю орендні
платежі з залишкової вартості майна, оренда якого згідно з договором припинена
до завершення амортизаційного терміну.

Порядок
передачі та оформлення права власності на майно, що орендується здійснюється
сторонами за актом протягом 10 днів з моменту 100% оплати (п.8.2. договору).

Згідно
ст.4 ЦК УРСР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин), цивільні
права і обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством, а також з
дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу
загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і
обов'язки. Відповідно до цього цивільні права і обов'язки виникають, зокрема, з
угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно
до ст.151 ЦК УРСР договір (багатостороння угода) є однією з підстав виникнення
зобов'язань.

На
підставі викладеного, апеляційний суд погодився з висновками суду першої
інстанції про те, що умови даного договору не суперечать законодавству, яке
діяло на момент виникнення спірних правовідносин.

Як
зазначив господарський суд апеляційної інстанції, з аналізу даного договору
вбачається, що він укладений та підписаний повноваженими особами та скріплений
печатками. Даний договір виконувався сторонами протягом двох років, оскільки
фактична передача майна в оренду відбулася, орендні платежі належним чином  сплачувались і приймались орендодавцем (а.с.
17-85), а тому немає підстав вважати, що договір укладено внаслідок помилки.

Водночас,
рішенням господарського суду Івано-Франківської області  від 25.01.2006 р. у справі № 3/321, залишеним
без змін судами апеляційної та касаційної інстанцій, визнано право власності ПП
ОСОБА_1 на об'єкт оренди за спірним договором.

Відповідно
до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Колегія
суддів Вищого господарського суду України також погоджується з висновками
попередніх судових інстанцій про те, що договір оренди з правом викупу від
20.06.2002 р. укладений та підписаний повноваженими особами, виконувався
сторонами протягом двох років, а тому немає підстав вважати, що договір
укладено внаслідок помилки.

Враховуючи
вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до
висновку про відсутність підстав для скасування постанови апеляційного
господарського суду, оскільки вона є законною та обґрунтованою.

Щодо
доводів касаційної скарги то вони спростовуються вищенаведеним. Крім того,
відповідно до вимог ст. 1117 ГПК України  касаційна
інстанція  не має  права
встановлювати  або  вважати
доведеними  обставини, які не
були  встановлені  у рішенні або
постанові  господарського суду або
відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про
перевагу  одних  доказів
над  іншими,  збирати
нові  докази  або додатково
перевіряти  докази.

Враховуючи
наведене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119
ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну  скаргу залишити без задоволення.

Постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2007 р. у справі №
8/60-19/48 залишити без змін.

Головуючий, суддя
М. Михайлюк

Судді          :
Н. Дунаєвська

В. Рибак