ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 36/326

04.06.08

За позовом           Київського інституту міжнародної економіки та підприємництва

До            Державного підприємства «Науково-дослідний інститут

мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів»Національної Академії Наук України

Про визнання договору оренди нерухомого майна дійсним

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача          Пивчук Т.В. по довіреності № 215 від 27.05.2008р.

Від відповідача          Тимофєєв М.І. по довіреності № 745-Д від 23.11.2007р.

В засіданні приймали участь

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Київського інституту міжнародної економіки та підприємництва до Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів» Національної Академії Наук України про визнання договору оренди № 275 нерухомого майна (адміністративно-лабораторного, площею 648 кв.м., та лабораторно-виробничого, площею 2 000 кв.м., корпусів, що розміщені за адресою: м. Київ. вул. Північно-Сирецька, 3), укладеного між сторонами 13.07.2006р., дійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2008р. порушено провадження у справі № 36/326, розгляд справи призначено на 04.06.2008р.

До початку розгляду справи 02.06.2008р. через канцелярію суду надійшов письмовий відзив на позов. в якому відповідач просить суду задовольнити позов лише частково, а саме визнати договір оренди № 275 від 13.06.2006р. дійсним в частині фактично займаних площ, в розмірі 527,9 кв.м., в адміністративно-лабораторному корпусі. Відповідач зазначає, що згідно Акту прийому-передачі частини нежитлових приміщень лабораторно-виробничого корпусу від 03.01.2007р. позивач здав, а відповідач прийняв площі розміром 2 000 кв.м. без претензій сторін. Також, позивач згідно Акту прийому-передачі частини нежитлових приміщень лабораторно-виробничого корпусу від 02.01.2007р. позивач здав приміщення 125,1 кв.м.

В засіданні суду 04.06.2008р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні свої заперечення, викладені у відзиві на позов, підтримав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів»Національної Академії Наук України (далі відповідач, орендодавець) та Київським інститутом міжнародної економіки та підприємництва (далі позивач, орендар) був укладений договір оренди № 275 нежитлової будівлі від 13.07.2006р.

Відповідно до умов даного договору відповідач передав позивачу в орендне користування частину нежитлових приміщень адміністративно-лабораторного та лабораторно-виробничого корпусів загальною площею 2 648 кв.м., що розміщені за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3.

Сторони визначили, що договір діє з 15.07.2006р. по 31.12.2016р. (пункт 6.1 договору).

Відповідно до п. 7.13 договору будь-які зміни та доповнення до даного договору оформлюються за згодою сторін в додатках до договору, які є невід’ємною його частиною і мають юридичну силу.

За актом прийому-передачі частини нежитлових приміщень адміністративно-лабораторного корпусу від 13.07.2006р., підписаним представниками сторін, відповідач передав, а позивач прийняв частину нежитлових приміщень адміністративно-лабораторного корпусу загальною площею 648 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3 (Додаток № 3 до договору).

Крім того, за актом прийому-передачі частини нежитлових приміщень лабораторно-виробничого корпусу від 20.09.2006р., підписаним представниками сторін, відповідач передав, а позивач прийняв частину нежитлових приміщень лабораторно-виробничого корпусу загальною площею 2 000 кв.м., розташованих за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3.

Відповідно до п. 5.2 договору розмір орендної плати визначається на основі «Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України, і становить без ПДВ за базовий місяць 2,04 грн. за 1 кв.м., а за всю орендовану площу 5 396,80 грн., і ПДВ –1 079,36 грн., всього –6 476,16 грн.

Згідно з п. 5.3 договору орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог діючого законодавства щомісячно (не пізніше 20 числа поточного місяця), або наперед щоквартально, за весь календарний рік.

Позивач свої зобов’язання за договором оренди виконує належним чином, орендну плату сплачує в обумовлені сторонами строки, що підтверджується копіями платіжних доручень, доданих до матеріалів справи, і не заперечує відповідач.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов’язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 794 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше ніж на три роки, підлягає державній реєстрації.

Сторони 05.07.2007р. уклали Зміни та доповнення до Договору оренди № 275 від 13.07.2006р. (Додаток № 16 до договору), за умовами яких орендар та орендодавець в однаковій мірі несуть відповідальність за своєчасне нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію договору оренди. Орендодавець надає всю необхідну документацію для нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди.

Також, відповідно до Додатку № 16 до договору у разі відсутності з технічних або інших причин у орендодавця всієї необхідної документації для нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди протягом одного року, сторони визнають цей договір чинним до завершення процедури його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, або до закінчення терміну його дії, вказаному в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням надати необхідну документацію для нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору оренди. Листи позивача № 1 від 11.01.2008р. та № 18 від 29.01.2008р. з відповідним проханням відповідачем були отримані, але залишені без відповіді та без задоволення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального Кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків (ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Стаття 203 Цивільного кодексу України містить вичерпний перелік вимог, додержання яких є необхідно для чинності правочину, а саме:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (у відповідності до вимог ст. 92 Цивільного кодексу України).

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов‘язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з ст. 794 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше ніж на три роки, підлягає державній реєстрації.

Пунктом 107 розділу 9 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004р. №20/5, передбачено, що при посвідченні договору про найм або позичку будівель, інших споруд (їх частин), належних фізичним та юридичним особам на праві власності, нотаріус вимагає витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно в населених пунктах, де органи БТІ не підключені до Реєстру прав власності, довідку-характеристику БТІ, а в місцевостях, де інвентаризація не проведена, - довідку відповідного органу місцевого самоврядування і, для огляду, правовстановлювальний документ про належність наймодавцю (позичкодавцю) майна, що здається в найм (позичку).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не надав правовстановлюючий документ, що не заперечує представник відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Згідно з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Сторони в укладеному між ними Договорі № 275 оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів» Національної Академії Наук України, від 13.07.2006р. дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору оренди, передбачених чинним законодавством України.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, документально підтверджені та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати договір оренди № 275 оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів» Національної Академії Наук України, укладений 13.07.2006р. між Державним підприємством «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів»Національної Академії Наук України (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, ) та Київським інститутом міжнародної економіки та підприємництва (03124, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 9-а, ), дійсним.

Стягнути з Державного підприємства «Науково-дослідний інститут мікроприладів»НТК «Інститут монокристалів» Національної Академії Наук України (04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3, ) на користь Київського інституту міжнародної економіки та підприємництва (03124, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 9-а, ) 85 (вісімдесят п’ять) грн. 00 коп. державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат за інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Суддя Трофименко Т.Ю.