КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

03.07.2008
№ 4/451

Київський апеляційний господарський суд у
складі колегії суддів:

головуючого:          Іваненко  Я.Л.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Бежевець А.М., дов. б/н від
05.06.2008 року

від відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від
02.06.2008 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Приватний підприємець ОСОБА_1

на рішення Господарського суду м.Києва від
12.03.2008

у справі № 4/451

за позовом                               Національний
технічний університет України "Київський політехнічний інститут"

до                                                   Приватний
підприємець ОСОБА_1

третя особа відповідача

третя особа позивача

про
примусове звільнення нежилих приміщень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від
12.03.2008 року у справі№ 4/451  позов
Національного технічного університету України “Київський політехнічний
інститут” (далі-позивач) до Приватного підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) про
примусове звільнення нежилих приміщень задоволено повністю.

Виселено
відповідача з приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул..
Борщагівська, 148, гуртожиток № 18, приміщення студентського буфету загальною
площею 142, 4 м2, повернувши зазначене приміщення позивачу.

Стягнуто
з відповідача на користь позивача 85 грн. державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не
погоджуючись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2008 року у справі № 4/451 скасувати
та прийняти нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити. Зазначає, що з
рішенням суду не погоджується, оскільки воно прийнято з порушенням  його прав та законних інтересів, які
гарантовані нормами чинного законодавства України та Конституцією України. Крім
того, при прийнятті рішення судом першої інстанції неправильно застосовані
норми матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело
до прийняття необ'єктивного та неправильного рішення.

Відзив
на апеляційну скаргу позивач суду не надав.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду зазначену апеляційну скаргу було
прийнято до провадження  та призначено до
розгляду на 15.05.2008 року о12:10.

15.05.2008
року відповідач подав заяву про відвід колегії суддів: Іваненко Я.Л. -
головуючий суддя, судді: Гарник Л.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою
Голови Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2008 року
зазначену вище заяву відповідача було залишено без задоволення.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2008 року зазначену
апеляційну скаргу було призначено до розгляду на 29.05.2008 року о12:20.

29.05.2008
року о 12:05 відповідач подав заяву про відвід головуючого судді -        Іваненко Я.Л.

Ухвалою
Голови Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2008 року
зазначену вище заяву відповідача було залишено без задоволення.

Ухвалою
Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2008
року продовжено строк розгляду апеляційної скарги, що подана у справі          № 4/451, на один місяць.

Ухвалою
Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2008 року зазначену
апеляційну скаргу було призначено до розгляду на 26.06.2008 року о 10:50 год.

В
судовому засіданні 26.06.2008 року представник відповідача заявив клопотання
про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального
технічного засобу. В зв'язку з зазначеним вище, колегія суддів оголосила
перерву в судовому засідання до 03.07.2008 року.

В
судовому засіданні 03.07.2008 року представник скаржника підтримав свої вимоги,
викладені в апеляційній скарзі. В обґрунтування своїх вимог відповідач
зазначає, що попередження про закінчення договору № 174 і звільнення
орендованого приміщення останній не отримував, а тому вважає термін дії
Договору № 174 продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.
Представник позивача просив суд залишити рішення Господарського суду міста
Києва від 12.03.2008 року у справі № 4/451 без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. В судовому засіданні 03.07.2008 року представник позивача в усних
поясненнях зазначив, що факт отримання відповідачем попередження  № 717/21-446 від 27.12.2004 року про
закінчення строку дії договору № 174 та відсутність наміру продовжувати орендні
відносини встановлений рішенням Господарського суду м. Києва від 20.09.2007
року по справі № 24/531, яким ПП ОСОБА_1 було відмовлено в позовній вимозі про
визнання пролонгованим договору оренди № 174 від 04.05.2000 року. Зазначене
рішення було залишено в силі Постановою Київського апеляційного господарського
суду від 20.12.2007 року

Розглянувши
доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення повноважних представників
сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний
господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Судом
першої інстанції встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено
договір оренди нежилих приміщень НТУУ “КПІ” № 174 від 04.05.2000 року.

Згідно
умов договору № 174 відповідач передав позивачу в тимчасове платне користування
нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 148, гуртожиток №
18, приміщення студентського буфету загальною площею 142,4 м2.

Строк
дії договору № 174, з урахуванням додаткової угоди від 01.01.2002 року,
встановлено по 31 грудня 2004 року.

Відповідно
до ч.2 ст. 17 Закону України ”Про оренду державного та комунального майна” в
разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він
вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Чинне
законодавство України передбачає вимогу стосовно наявності заяви, підтвердження
факту її направлення, тобто наміру, який був висловлений стороною по договору
про припинення взаємовідносин.

З
попередження №717/21-446 від 27.12.2004 року вбачається, що позивачем було
повідомлено відповідача про закінчення строку дії договору №174 та відсутність
наміру продовжувати орендні відносини (оригінал опису вкладення у цінний лист
та оригінал фінансового чеку підтверджують направлення цього документа на
юридичну та фактичну адреси відповідача 14.01.2005 року)  з дотриманням місячного строку, встановленого
ч.2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Даний
факт встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 20.09.2007 року по
справі № 24/531, залишеним в силі Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.12.2007 року, та відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України
не потребує повторного доведення.

Відповідно
до п.2 ст.26 та п.1 ст. 27 Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на
який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт
оренди на умовах, визначених в договорі оренди.

Згідно
ч.1 ст. 785 ЦК України в разі припинення договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому в договорі.

Згідно
зі ст.ст. 2, 3 Закону України “Про оренду державного та комунального
майна" правовою підставою зайняття державного майна є договір оренди.

Враховуючи
те, що строк дії договору оренди закінчився 31.12.2004 року і  у відповідача відсутні правові підстави
користування спірним приміщенням, колегія суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач безпідставно займає спірне приміщення за
адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 148, гуртожиток №18, приміщення
студентського буфету загальною площею 142,4 м2, чим заважає позивачу
здійснювати статутну діяльність в зазначеному приміщенні, а тому вважає, що
вимога позивача щодо виселення відповідача є обгрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно
до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Відповідачем
не було надано суду належних доказів на підтвердження викладеного в апеляційній
скарзі.

Отже,
апеляційний суд приходить до висновку, що доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої
інстанції, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Враховуючи
викладене вище, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні в
матеріалах справи докази, дав їм належну оцінку, прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального
права, а тому, рішення необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

З
огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення
Господарського суду міста Києва від 12.03.2008 року у справі № 4/451 залишити
без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємця ОСОБА_1 - без задоволення.

2.Матеріали
справи № 4/451 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

08.07.08 (відправлено)