ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.08                                                                                 Справа № 4/46

Розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю " Т.Е.К. ", м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства " Первомайськвугілля " м. Первомайськ Луганської області

про стягнення 1802204 грн. 51 коп.

Суддя: Батюк Г.М.

За участю секретаря судового засідання: Чех.Т.М.

У присутності представників сторін:

від позивача - Дюкарева А.А., дов. № б/н від 07.05.08;

від відповідача - Любич Г.В., дов. № 01/4-10-72 від 29.02.08.

Суть справи: позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача богу у сумі 1802204 грн. 51 коп. за договором № 30/11-УР від 30.11.04.

У судовому засіданні 29.05.08 по справі, згідно ст. 77 ГПК України, була оголошена перерва до 12.06.08.

Рішення господарського суду Луганської області виноситься 12.06.08.

Представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, здану до суду 12.06.08, в порядку ст.22 ГПК України, та просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., на яку була недопоставлена вугільна продукція.

Представник позивача вимоги викладені в заяві про уточнення позовних вимог, зданою до суду 12.06.08, у судовому засіданні підтримав.

Вказана заява про уточнення позовних вимог, зданою до суду 12.06.08, прийнята судом, як таке, що не суперечить ст. 22 ГПК України. На підставі викладеного, позовними вимоги слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., на яку була недопоставлена вугільна продукція.

Представник відповідача у доповненні до відзиву на позовну заяву від 11.06.08 №472, розмір позовних вимог визнав повністю.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

в с т а н о в и в :

Заява про уточнення позовних вимог, здана до суду 12.06.08, підлягає до задоволення.

Позовними вимогами слід вважати: вимоги про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., на яку була недопоставлена вугільна продукція ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Між позивачем та ДВАТ «Шахта «Ломоватська»(ДП «Первомайськвугілля»є юридичною особою) (відповідачем у справі) був укладений договір №30/11-УР від 30.11.04, згідно якого «Постачальник» (відповідач у справі) зобов’язаний поставити у власність «Покупця»(позивача у справі), а «Покупець»прийняти та оплатити вугільну продукцію (далі –товар), асортимент, кількість, якість, ціна і строки поставки якого вказані в специфікаціях, які є невід’ємною частиною договору.

Також, між позивачем та відповідачем укладені додаткові угоди про пролонгацію до договору №30/11-УР від 30.11.04(а.с.13-14).

Згідно п.2.3 договору, якість поставленого товару повинна відповідати ДОСТам, ТО підприємств-виробників, та показникам якості, вказаній у специфікації.

Відповідно до п. 4.1 договору, ціна за одиницю товару є договірною, яка визначається сторонами і вказується у специфікаціях самого договору.

Згідно п.5.1 договору, форма оплати 100 відсоткова оплата.

Відповідно до п. 6.2 договору, у випадку відхилення якості поставленого товару від предельних показників, у вказаних специфікаціях, або кількості від кількості, вказаних супровідних документах ( залізничних накладних), приймання товару здійснюється у відповідності з інструкціями, а саме «Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по якості», затверджену постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 №П-7 з змінами та доповненнями та «Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості», затверджену постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6, з оформленням акту, який є кінцевим для визначення фактичної кількості та якості поставленого товару, а також підстави для проведення розрахунків між сторонами.

Згідно п.8.2 договору у випадку перевищення якості поставлено товару, предельних показників, вказаних у специфікаціях, «Покупець»(позивач у справі) має право відмовитись від даної партії товару.

В обгрунтування позовних вимог позивач заначив, що асортимент, кількість, якість, ціна і строки поставки вугільної продукції погоджувалися сторонами шляхом підписання щомісячних специфікацій до договору №30/11-УР від 30.11.04 в період з грудня 2004 року по березень 2006 рік включно. Кожна така специфікація передбачала, що поставка товару мала здійснюватися протягом того місяця, на поставку товару, в якому вона погоджувалася. Починаючи з квітня 2006 року сторонами не узгоджувалися нові щомісячні специфікації на поставку товару, оскільки не повністю виконаними були раніше погоджені підписані специфікації.

Усього протягом грудня 2004 року по березень 2006 рік ТОВ «Т.Е.К.»(позивачем у справі) перерахувало на користь відповідача в якості попередньої оплати за товар грошові кошти в сумі 21848305 грн. 32 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

В період з грудень 2004 рік по березень 2006 рік відповідач поставив позивачу вугільну продукцію у кількості 76071 тон на загальну суму 20046100 грн. 81 коп., що підтверджується актами приймання-передачі продукції за цей період.

Таким чином, відповідач у встановлений договором строк та щомісячними специфікаціями строк було поставлено не весь товар позивачу, за який відповідачем було одержано від позивача грошові кошти у якості попередньої оплати, а саме недопоставлено товару на загальну суму 1802204 грн. 51 коп.

Оскільки відповідачем не виконані умови договору №30/11-УР від 30.11.04, тому позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп. відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України , на яку була недопоставлена вугільна продукція ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Відповідач у доповненні до відзиву на позовну заяву розмір позовних вимог визнав у повному обсязі.

Оцінивши доводи представника позивача у їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення повністю, з наступного.

Позивач звернувся до господарського суду з даною позовною заявою про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., на яку була недопоставлена вугільна продукція ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб’єкт господарського зобов’язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб’єкта, а інший суб’єкт має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання її обов’язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог —відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як свідчать матеріали справи, відповідно умов договору №30/11-УР від 30.11.04 позивачем протягом грудня 2004 року по березень 2006 рік перерахувало на користь відповідача в якості попередньої оплати за товар грошові кошти в сумі 21848305 грн. 32 коп., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, але відповідач в період з грудня 2004 рік по березень 2006 рік поставив позивачу вугільну продукцію у кількості 76071 тон на загальну суму 20046100 грн. 81 коп.(а.с15-80), що підтверджується актами приймання-передачі продукції за цей період, відповідачем недопоставлено товару на загальну суму 1802204 грн. 51 коп.

Сума попередньої оплати за товар 1802204 грн. 51 коп. підтверджена матеріалами справи, у тому числі визнана відповідачем у доповненні до відзиву на позовну заяву.

Як було встановлено при розгляді справи, станом на день її слухання заборгованість відповідача не змінилась. Розмір суми боргу відповідачем не оспорюється.

Сума попередньої оплати за товар 1802204 грн. 51 коп. ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) нарахована позивачем обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи та підлягає задоволенню в повному обсязі і стягненню з відповідача.

Суд вважає, вимоги позову про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., на яку була недопоставлена вугільна продукція ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки вони підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача, відповідачем не оспорені.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.525, 526, 693 України, ст. ст.173,193 ГК України , ст.ст. 44, 49, ч.5 ст. 78, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля ", м. Первомайськ Луганської області,вул. Куйбишева 18а, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Е.К.", м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська,14-а, суму попередньої оплати у розмірі 1802204 грн. 51 коп., витрати по держмиту у сумі 18022 грн. 05 коп. та 118 грн. 00 коп. витрати на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення –17.06.08.

Суддя                                                              Г.М.Батюк