ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"26" лютого 2008 р. Справа № А5/013-08

Господарський суд Київської області в складі судді Подоляка Ю.В., при секретарі Оксаковській М.А., розглянувши адміністративну справу

за позовом

Прокурора Білоцерківського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області, м. Біла Церква

до

Білоцерківського дочірнього підприємства Київського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві, м. Біла Церква

про

стягнення 66514,34 грн.

за участю представників:

прокуратури:

позивача:

Сазонова С.В. –посв. від 15.08.2005р. № 143

Прудкий С.І. –дов. від 17.01.2008р. № 55/01

відповідача:

Устименко В.В. - завідуючий

обставини справи

В господарський суд Київської області надійшов адміністративний позов Прокурора Білоцерківського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (далі –позивач) до Білоцерківського дочірнього підприємства Київського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві (далі –відповідач) про стягнення заборгованості з платежів до Пенсійного Фонду України у сумі 66514,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення приписів Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” відповідач не погашає недоїмку зі сплати страхових внесків та фінансових санкцій. На підтвердження позову позивач посилається на рішення: № 488 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески; № 489 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків; № 490 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством; № 491 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподачу розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством; № 492 від 11.10.2007р. про застосування штрафних санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору та акт документальної перевірки від 09.10.2007р. № 85.

В судовому засіданні прокурор та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач проти позову заперечив, письмового відзиву на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, присутніх у судовому засіданні, суд

встановив:

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 14, частини 1 статті 15 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон) відповідач є платником страхових внесків.

За приписами частин 3, 4 статті 18 Закону страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Заборгованість відповідача зі сплати фінансових санкцій в загальній сумі 55368,72 грн. підтверджується рішеннями № 488 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески; № 489 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків; № 490 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством.

Відповідно до пунктів 4, 6, 11 частини 2 статті 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхувальник, зокрема, зобов'язаний: подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески; повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про чисельність найманих працівників, розмір їх заробітної плати (доходу) за встановленою формою звітності.

Пунктом 6 ст. 20 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць; для страхувальників, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, - квартал.

Згідно із частиною 2 статті 106 Закону суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмкою) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Абзацом 2 частини 14 статті 106 Закону передбачено, що суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків, стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка зі сплати страхових внесків.

Згідно п. 3 частини 9 статті 106 Закону за приховування (заниження) страхувальником суми заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, накладається штраф у розмірі всієї суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу), а в разі повторного протягом року такого порушення - штраф у триразовому розмірі суми прихованої (заниженої) заробітної плати (виплат, доходу).

Відповідно п. 4 частини 9 статті 106 Закону за донарахування територіальним органом Пенсійного фонду або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків накладається штраф у розмірі 5 відсотків зазначених сум за кожний повний або неповний місяць, за який донараховано ці суми.

Пунктом 5 частини 9 статті 106 Закону встановлено, що за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою або подання недостовірних відомостей, що використовуються в системі персоніфікованого обліку та іншої звітності, передбаченої законодавством, до територіальних органів Пенсійного фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків суми страхових внесків, які були сплачені або підлягали сплаті за відповідний звітний період, за кожний повний або неповний місяць затримки подання відомостей, звітності, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а в разі повторного протягом року такого порушення - у розмірі 20 відсотків зазначених сум та не менше 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які упродовж трьох робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій (абзац 1 частина 13 стаття 106 Закону).

Суми пені та штрафів, передбачених частинами 9 і 10 статті 106 Закону, підлягають сплаті страхувальником, банком чи організацією, яка здійснює виплату і доставку пенсій, упродовж десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення (абзац 2 частина 13 стаття 106 Закону).

Позивачем в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, який визначений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663, винесені рішення № 488 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески, яким на підставі пункту 3 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за приховування (заниження) страхувальником сум заробітної плати (виплат, доходу) в розмірі 39558,83 грн. на які нараховуються страхові внески, застосовано до відповідача фінансові санкції в розмірі 39558,83 грн.; № 489 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків, яким на підставі пункту 4 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за донарахування органом Пенсійного фонду України або страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків в сумі 9536,52 грн. застосовано до відповідача фінансові санкції в розмірі 11949,36 грн.; № 490 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, яким на підставі пункту 5 частини 9 статті 106 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” за неподання розрахунку сум страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, застосовано до відповідача фінансові санкції в розмірі 3860,53 грн.

Вказані рішення відповідачем отримані 31.10.2007р., що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача про його отримання.

Відповідно до абзацу 2, 3 частини 13 статті 106 Закону, протягом десяти робочих днів з дня одержання відповідного рішення страхувальник, банк чи організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити зазначене рішення до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку з одночасним обов'язковим письмовим повідомленням про це відповідного виконавчого органу Пенсійного фонду, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення виконавчого органу Пенсійного фонду про нарахування пені та накладання штрафів зупиняє строки їх сплати до винесення вищим органом Пенсійного фонду або судом рішення у справі. Строки сплати фінансових санкцій також призупиняються до винесення судом рішення в разі оскарження страхувальником вимоги про сплату недоїмки, якщо накладення фінансових санкцій пов'язано з її виникненням або несвоєчасною сплатою.

Отже, враховуючи те, що відповідачем не надано доказів оскарження зазначеного рішення про застосування фінансових санкцій до вищого органу Пенсійного фонду або в судовому порядку у спосіб та порядку визначеному Законом, ним визнана заборгованість зі сплати фінансових санкцій в розмірі 55368,72 грн.

Судом також встановлено, що позивачем проведена документальна перевірка відповідача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків та інших платежів на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з 01.01.2002р. по 31.08.2007р. В ході якої пенсійним органом виявлено, зокрема, заниження відповідачем загальної суми зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у липні 2002 року на суму 164,96 грн.; неподання відповідачем звітності у строки, визначені законодавством за жовтень 2002 року, що призвело до визначення загальної суми зобов’язання в ході документальної перевірки на суму 188,04 грн.; приховування сум винагороди особам, з якими підписано угоди про надання послуг у 2005 році на загальну суму 36935,17 грн., що призвело до донарахування страхових внесків на суму 9536,52 грн.

За результатам вищезазначеної перевірки позивача пенсійним органом складено акт від 09.10.2007р. № 85 в якому відображені зазначені порушення відповідачем пенсійного законодавства та яким за вказані порушення донараховані страхові внески в загальній сумі 9889,52 грн.

Таким чином, на момент вирішення спору борг відповідача зі сплати страхових внесків в сумі 9889,52 грн. та фінансових санкцій в загальній сумі 55368,72 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 64 Закону управління Пенсійного фонду має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми, а на підставі частини 3 статті 106 зазначеного Закону мають право звернутись до господарського суду з позовом про стягнення заборгованості.

З огляду на викладене, та враховуючи, що в добровільному порядку нараховані страхові внески в сумі 9889,52 грн. не сплачені, зазначені рішення, якими застосовано до відповідача фінансові санкції в загальній сумі 55368,72 грн. відповідачем не виконані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати страхових внесків та фінансових санкцій (недоїмки) в загальній сумі 65258,24 грн. є доведеними, обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення фінансових санкцій в загальній сумі 1236,10 грн. нарахованих відповідачу згідно рішень № 491 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподачу розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, № 492 від 11.10.2007р. про застосування штрафних санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору то суд зазначає наступне.

Згідно статті 4 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” законодавство про пенсійне забезпечення в Україні базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов'язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до статті 5 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” цей Закон регулює відносини, що виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Абзацом 2 ч. 14 ст. 106 Закону передбачено, що суми пені та фінансових санкцій, застосованих за порушення порядку та строків обчислення, нарахування та сплати страхових внесків стягуються в тому ж порядку, що й недоїмка із сплати страхових внесків.

Відповідно до частини 4 статті 18 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” страхові внески не включаються до складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Судом досліджено зазначені рішення № 491 від 11.10.2007р., № 492 від 11.10.2007р. на яке посилається позивач в обґрунтування зазначеної суми позовних вимог як на докази, які підтверджують позов в цій частині та встановлено, що вони винесені позивачем на підставі п.п. 17.1.1, 17.1.2 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Разом з тим правовідносини які стосуються відповідальності у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування регулюються розділом XIV Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених частинами дев'ятою і десятою ст. 106 Закону, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення (п. 13 ч. 9 ст. 106 Закону).

Зазначений порядок визначений в Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 р. № 21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663.

Отже фонд застосував до відповідача вказані санкції на підставі Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, який не регулює вказані правовідносини відповідальності у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування та не встановлює порядок винесення рішень посадовими особами виконавчих органів Пенсійного фонду.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що рішення позивача № 491 від 11.10.2007р. про застосування фінансових санкцій за неподачу розрахунку зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, № 492 від 11.10.2007р. про застосування штрафних санкцій, донарахованих сум зборів за порушення законодавства про сплату збору винесені в порушення вказаної норми Конституції України та зазначених норм Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, а тому не відповідають вимогам законодавства, в зв’язку з чим позовні вимоги в цій частині не підтверджені належними доказами, та не підлягають задоволенню.

Крім того позовні вимоги в частині стягнення 20 грн. фінансових санкцій, не підтверджені жодним доказом в зв’язку з чим суд також відмовляє в їх задоволенні.

Судові витрати розподіляються відповідно до частини 4 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 128, 158, 160 - 163, 167, п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд -

постановив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Білоцерківського дочірнього підприємства Київського обласного державного підприємства по племінній справі у тваринництві (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Льва Толстого, 46, ) на користь Управління Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі Київської області (09117, Київська область, м. Біла Церква, вул. Ярослава Мудрого, 2, ) 65258 (шістдесят п’ять тисяч двісті п’ятдесят вісім) грн. 24 коп. заборгованості (недоїмки).

3. В решті позовних вимог відмовити.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими статтями 185-187 КАС України.

Суддя Подоляк Ю.В.