КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2008                                                                                           № 49/155

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Зеленіна В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача: Греба Р.В., дов.від 10.06.2008 № 10/06,

від відповідача: Лісун І.В., дов.від 12.07.2008 № 481,

розглянувши апеляційну скаргу Фонду приватизації комунального майна Печерського району м.Києва

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.07.2008

у справі № 49/155

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Будкепітал"

до                                                   Фонду приватизації комунального майна Печерського району м.Києва

про                                                  визнання частково недійсним договору № 576 купівлі-продажу частки комунального майна у статутному фонді ТОВ "Печерський оптовий ринок" від 30.12.2003 року

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва про визнання частково недійсним договору № 576 купівлі-продажу частки комунального майна у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „Печерський оптовий ринок” від 31.12.2003, укладеного між Фондом приватизації комунального майна Печерського району м. Києва та Відкритим акціонерним товариством „Нерухомість-Столиці”.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.07.2008 у справі № 49/155 позов задоволений повністю: визнано недійсними пункти 5.2, 5.3 договору № 576 від 30.12.2003 купівлі-продажу частки комунального майна у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю «Печерський оптовий ринок», укладеного між Фондом приватизації комунального майна Печерського району м. Києва та Відкритим акціонерним товариством «Нерухомість-Столиці», нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сердюк Н.А. та зареєстрованим в реєстрі за № 10605, з дати укладання договору; стягнуто з Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Будкепітал” 85,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фонд приватизації комунального майна Печерського району м. Києва звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішенням, яким в позові відмовити. Свої доводи скаржник мотивує тим, що рішення суду першої інстанції було прийняте з порушенням норм матеріального права, судом неповно з’ясовані обставини, які мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.08.2008 № 49/155 апеляційна скарга Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва була прийнята до провадження. Розгляд справи призначений на 27.08.2008.

Відповідно до розпорядження Голови Київського апеляційного господарського суду від 27.08.2008 № 01-23/1/2 розгляд апеляційної скарги у даній справі здійснюється колегією суддів у складі: Зеленін В.О. – головуючий, Синиця О.Ф., Шапран В.В.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

30.12.2003 між Фондом приватизації комунального майна Печерського району м. Києва (по тексту договору „продавець”) та Відкритим акціонерним товариством „Нерухомість-Столиці” (по тексту договору „покупець”) був укладений договір купівлі-продажу частки комунального майна у статутному фонді Товариства з обмеженою відповідальністю „Печерський оптовий ринок”, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сердюк Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 10605.

Згідно п.1.1 зазначеного договору продавець продав, а покупець купив частку комунального майна, яка складає 35,0% у складі статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю „Печерський оптовий ринок”.

Як вбачається зі Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю „Мега Сейф”, зареєстрованого 25.12.2007 державним реєстратором Печерської районної державної адміністрації м. Києва, дане товариство є правонаступником усіх прав і обов’язків як майнового, так і немайнового характеру Товариства з обмеженою відповідальністю „Печерський оптовий ринок”.

Колегією суддів встановлено, що на дату порушення провадження у даній справі право власності на частку у статутному фонді ТОВ „Печерський оптовий ринок”, правонаступником якого є ТОВ „Мега Сейф”, належить позивачу.

Пунктами 5.2 та 5.3 договору № 576 передбачено, що покупець зобов’язаний зберегти спеціалізацію та профіль діяльності об’єкта як закладу торгівлі; зберегти наявну на момент приватизації кількість робочих місць з дотриманням чинного законодавства про працю. Ця умова не є перешкодою до звільнення працівників ринку за порушення ними трудової дисципліни або за їхньою власною ініціативою.

Питання відчуження майна, яке перебуває в комунальній власності, регулюється положеннями Закону України „Про приватизацію державного майна”, іншими законами з питань приватизації і здійснюється органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону України „Про приватизацію державного майна” від 04.03.1994 № 2163-XII в редакції, чинній на момент укладення договору № 576, до договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, щодо здійснення комплексу заходів щодо збереження технологічної єдності виробництва та технологічних циклів; збереження та раціонального використання робочих місць; збереження номенклатури та обсягу виробництва продукції (послуг) відповідно до бізнес-плану; виконання встановлених мобілізаційних завдань. Термін дії зазначених зобов'язань, за винятком виконання встановлених мобілізаційних завдань, не повинен перевищувати п'ять років. Зазначені в цій частині зобов'язання зберігають свою дію для осіб, які придбають об'єкт у разі його подальшого відчуження протягом терміну дії цих зобов'язань.

Крім того, п.2 ст.26 Закону України „Про приватизацію державного майна” передбачено, що не допускається звільнення працівників приватизованого підприємства з ініціативи нового власника чи уповноваженого ним органу протягом 6 місяців від дня переходу до нього права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, в пунктах 5.2 та 5.3 договору № 576 не зазначені строки, встановлені положеннями Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Таким чином, Господарський суд м. Києва обґрунтовано дійшов висновку, що положення договору № 576 від 30.12.2003 щодо безстрокового збереження профілю об’єкта як закладу торгівлі та збереження чисельності робочих місць суперечать ст.26 та ст.27 Закону України „Про приватизацію державного майна”.

Відповідно до частини 2 п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки спір виник про визнання часткового недійсним договору № 576, укладеного до набрання чинності Цивільним кодексом України, то обґрунтованими є застосування судом першої інстанції положень Цивільного кодексу Української РСР.

Статтею 48 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для визнання недійсними пп.5.2 та 5.3 договору № 576 купівлі-продажу частки комунального майна у статутному фонді товариства з обмеженою відповідальністю „Печерський оптовий ринок” від 30.12.2003.

Угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення (ст.59 Цивільного кодексу Української РСР).

Згідно ст.60 зазначеного Кодексу недійсні частини угоди не тягнуть за собою недійсності інших її частин, оскільки можна припустити, що угода була б укладена і без включення недійсної її частини.

Посилання Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва в апеляційний скарзі на ст.8 Цивільного кодексу України колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки для вирішення даного спору застосовуються положення Цивільного кодексу Української РСР.

Необхідно також зазначити, що збереження спеціалізації та кількості робочих місць є обов’язковими умовами укладання приватизаційного договору. Оскільки пункти 5.2 та 5.3 договору № 576 за своїм змістом суперечать нормам законодавства і є недійсними, то виключення даних пунктів з договору означає дію прямої норми ст.ст.26 та 27 Закону України „Про приватизацію державного майна” від 04.03.1994 № 2163-XII в редакції, чинній на момент укладення договору № 576.

Таким чином, у спірних правовідносинах обов’язок збереження Товариством з обмеженою відповідальністю „Будкепітал” спеціалізації та профілю діяльності об’єкта як закладу торгівлі діє 5 (п’ять) років.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 23.07.2008 у справі № 49/155 відповідає матеріалам справи та чинному законодавству, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.99, 101, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду м. Києва від 23.07.2008 у справі № 49/155 залишити без змін, а апеляційну скаргу Фонду приватизації комунального майна Печерського району м. Києва – без задоволення.

2. Матеріали справи № 49/155 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

03.09.08 (відправлено)