Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2008 р. Справа № 16/87-08

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Демченко В.О., судді Такмаков Ю.В. , Могилєвкін Ю.О.

при секретарі Cjrjkjdsq >/S/

за участю представників сторін:

позивача - Мельник С.А.

1-й відповідач –не з’явився

2-й відповідач –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрегат», м. Харків (вх. № 1694 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 04.06.08 р. по справі № 16/87-08

за позовом ТОВ фірма "Фрегат", м. Харків

до 1) Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області м. Мерефа

2) Управління Державного казначейства у Харківському районі Головного управління Державного казначейства України у Харківській області м. Харків

про стягнення 4315,41 грн.

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 4315,41 грн. збитків, завданих бездіяльністю державного виконавця при проведені виконавчих дій з примусового стягнення з боржника боргу в сумі 4315,41 грн. згідно рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2007р. по справі №21/500-06, а також 102,00 грн. держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.06.2008р. по справі № 16/87-08 (суддя Здоровко Л.М.) в позові відмовлено з посиланням на те, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про можливість фактичного виконання судового рішення по справі №21/500-06 в момент пред’явлення його до виконання, доказів, що боржник мав майно, достатнє для виконання всіх вимог за зведеним виконавчим провадженням, а також не надано жодного доказу завдання шкоди йому саме неправомірними діями чи бездіяльністю 1-го відповідача та наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями чи бездіяльністю 1-го відповідача та не виконанням наказу по справі 21/500-06.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що при винесенні рішення місцевим судом були порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповністю з’ясовані обставини, які мають значення для справи, при цьому, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції порушені норми Закону України «Про виконавче провадження» при виконанні зведеного виконавчого провадження; порушені норми ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку проведення виконавчих дій; вважає, що відповідач своєю бездіяльністю по проведенню виконавчих дій в 6-місячний термін із дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження заподіяв позивачу збитки в сумі 4 315,41 грн. – прибутку, який він зміг реально отримати, якщо б його право стягувача на примусове виконання рішення суду в установлений Законом строк не було порушено відповідачем. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

1-й та 2-й Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не надали, в судове засідання апеляційної інстанції не з’явились, про причини неявки не попередили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції вжито необхідних заходів для всебічного та повного розгляду справи по суті, а сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши уповноваженого представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення без змін, виходячи з наступних підстав.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.01.2007р. по справі №21/500-06 позов задоволено повністю, стягнуто з Комунального підприємства "Водопровідно-каналізаційного господарства Харківського району" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Фрегат" основної заборгованості у розмірі 2961,40грн., 3% річних у розмірі 102,46грн., інфляційних у розмірі 415,91грн., пені у розмірі 615,64грн., держмита у розмірі 102,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

02 лютого 2007р. на виконання рішення господарського суду від 22 січня 2007 р. по справі №21/500-06 видано наказ.

01 березня 2007р. головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби винесено постанову про відкриття виконавчого провадження в якій запропоновано боржнику добровільно виконати наказ у строк до 07.03.2007р.

Згідно до ст. 49 Закону України “Про виконавче провадження”, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Оскільки в установлений строк боржником рішення добровільно виконано не було, постановою від 12.03.2007 року зазначене виконавче провадження у відповідності до вимог ст. 49 Закону України “Про виконавче провадження” приєднано до зведеного виконавчого провадження у відношенні КП “Водопровідно-каналізаційного господарства”.

Відповідно до ст. 44 Закону України „Про виконавче провадження” у разі недостатності суми, стягненої з боржника для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, ця сума розподіляється державним виконавцем між стягувачами в порядку черговості, встановленої цією статтею.

При цьому, вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після повного задоволення вимог стягувачів попередньої черги. У разі недостатності стягненої суми для повного задоволення усіх вимог однієї черги ці вимоги задовольняються пропорційно належній кожному стягувачеві сумі.

Як вбачається з матеріалів справи у відношенні КП “Водопровідно-каналізаційне господарство Харківського району”, на даний час існує заборгованість:

по 3 черзі (на користь Управління Пенсійного Фонду у Харківському районі Харківської області та Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського обласного центру занятості), сума боргу становить 1 042 784,62 грн. за 20 виконавчими документами.

по 4 черзі сума боргу становить 788268,31 грн. за 9 виконавчими провадженнями.

по 5 черзі сума боргу становить 2 345 164,89 грн. за 20 виконавчими провадженнями (заборгованість на користь ТОВ фірми “Фрегат” відноситься до 5 черги за порядковими номером 13).

Згідно п.4.19.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, строки проведення виконавчих дій щодо зведеного виконавчого провадження відраховується з моменту приєднання до зведеного виконавчого провадження останнього виконавчого документа.

Як свідчать матеріали справи (т. 1 а.с. 116) постановою від 17.02.2008р. приєднано виконавче провадження №643 від 03.03.2008р. по стягненню з КП “Водопровідно-каналізаційне господарство Харківського району” на користь КП ТВО “Харківкомнпромвод” суми боргу в розмірі 456245,10 грн. по наказу № 15-368/07 від 21.12.2007 року, виданого господарським судом Харківської області.

Таким чином, останній виконавчий документ приєднано до зведеного виконавчого провадження у відношенні КП “Водопровідно-каналізаційного господарства” 17.03.2008 року, строки проведення виконавчих дій по зведеному виконавчому провадженню відносно боржника не закінчились.

Наказ по справі № 21/500-06 від 02.02.2007 року, виданий господарським судом Харківської області, про стягнення з КП “Водопровідно-каналізаційне господарство” на користь ТОВ фірми “Фрегат” суми боргу в розмірі 4315.41 грн. продовжує перебувати на виконанні.

Суму завданої шкоди позивач визначив у сумі 4315,41 коп. згідно до рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2007р. по справі №21/500-06.

Загальні підстави відповідальності за заподіяння позадоговірної шкоди передбачені ст. 1166 ЦК України і для покладення відповідальності на заподіювача шкоди необхідна сукупність таких умов: наявність шкоди, протиправність дій або бездіяльності заподіювача шкоди, причинний зв’язок між цими діями.

Чинне цивільне законодавство, зокрема ч. 1 ст. 22 ЦК України визначає збитки як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Відшкодування збитків можливе лише у разі наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків та причинний зв'язок між порушенням права та збитками.

Обов'язковою умовою відшкодування шкоди може бути лише доведеність факту завдання шкоди саме діями чи бездіяльністю 1-го відповідача.

На підставі викладених обставин та з урахуванням наданих сторонами доказів по справі місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не був підтверджений факт завдання шкоди йому саме неправомірними діями чи бездіяльністю 1-го відповідача та наявності причинно-наслідкового зв'язку між діями чи бездіяльністю 1-го відповідача та не виконанням наказу по справі 21/500-06, не надано доказів, які б свідчили про можливість фактичного виконання судового рішення по справі №21/500-06 в момент пред’явлення його до виконання, доказів, що боржник мав майно, достатнє для виконання всіх вимог за зведеним виконавчим провадженням по 3, 4, 5 черг.

З даними висновками господарського суду повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржене рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вище вимогам, оскільки суд при його прийнятті взяв до уваги обставини, суттєві для розгляду цього спору, а висновки, викладені в ньому, узгоджуються з приписами норм чинного законодавства, які в даному випадку регулюють спірні правовідносини, що призвело до прийняття правомірного рішення.

Позивач в апеляційній скарзі стверджує, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що при виконанні зведеного виконавчого провадження були порушені ст..ст. 49, 52, 63, 64 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема не винесено постанову про арешт коштів боржника; не звернено стягнення на кошти боржника та інше.

Колегія суддів визнає безпідставність наведених тверджень, оскільки 1-м відповідачем надано до матеріалів справи копії документів зведеного виконавчого провадження з постановами про арешт коштів боржника від 27.02.2003р., 27.02.2003р., 03.08.2003р., 20.09.2004р., 04.11.2004р., 04.11.2004р., 04.11.2004р., 01.12.2004р. 19.08.2006р. яким було накладено арешт на кошти боржника, окрім того було накладено арешт на майно боржника про, що було складено акт опису й арешту майна (з додатком) від 11.08.2004р. (т. 1 а.с. 40-45), також 25.01.2008р. державним виконавцем були направлені повторні запити до КП „ХРБТІ”, ХОДПІ та ДАІ. Після чого, 29.02.2008р. від ВРЕР-13 надійшло повідомлення, що за КП “Водопровідно-каналізаційне господарство Харківського району” зареєстровано 16 автотранспортних засобів, враховуючи дане повідомлення державним виконавцем 03.03.2008р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження. 17.03.2008р. Харківська об’єднана державна податкова інспекція надала відповідь на запит від 25.01.2008р. в якому вказала, що всі активи КП “Водопровідно-каналізаційне господарство Харківського району” знаходяться в податковій заставі. Як вбачається з відповіді КП „ХРБТІ” наданої 13.05.2008р. за КП “Водопровідно-каналізаційне господарство Харківського району” не зареєстровано ні частини, ні цілого домоволодіння.

Позивач в апеляційній скарзі посилається на те, що державним виконавцем порушені вимоги ст.. 25 Закону України «Про виконавче провадження» щодо 6-місячного строку проведення виконавчого провадження по виконанню рішення з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими та безпідставними, оскільки згідно п.4.19.4 Інструкції про проведення виконавчих дій, строки проведення виконавчих дій щодо зведеного виконавчого провадження відраховується з моменту приєднання до зведеного виконавчого провадження останнього виконавчого документа. Останній виконавчий документ приєднано до зведеного виконавчого провадження у відношенні КП «Водопровідно-каналізаційного господарства» 17.03.2008р.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на ухвалу господарського суду Харківської області по справі №21/500-06 від 25.02.2008р., якою визнано незаконною бездіяльність ВДВС Харківського районного управління юстиції Харківської області з ведення виконавчого провадження по зверненню стягнення на майно боржника у виконавчому провадженні з виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2007р., оскільки як вбачається з зазначеної ухвали судом не досліджувались матеріали зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обов'язок доказування відповідно до приписів статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Слід зазначити, що в процесі розгляду справи позивачем ніяких інших документів, ніж ті, що знаходяться в матеріалах справи, в обґрунтування правомірності заявлених позовних вимог щодо відшкодування збитків, надано не було.

Колегія суддів зазначає, що заявлені позивачем до стягнення збитки не підтверджені будь-яким документальним доказом, вони взагалі не пов’язані із виконавчим провадженням.

Ст. 86 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що збитки заподіяні державним виконавцем громадянам чи юридичним особам підлягають відшкодуванню, однак якщо вони заподіяні при здійсненні виконавчого провадження. У зв’язку з чим наведені доводи позивача ніякого відношення не мають до виконавчого провадження по стягненню заборгованості КП «Водопровідно-каналізаційного господарства». Крім того, слід зазначити той факт, що для підстави відшкодування збитків необхідно настання наслідків дії чи бездіяльності державного виконавця, тобто неможливість виконання рішення суду. Тоді як наказ по справі № 21/500-06 від 02.02.2007 року, виданий господарським судом Харківської області, про стягнення з КП «Водопровідно-каналізаційне господарство» на користь ТОВ фірми «Фрегат» суми боргу в розмірі 4315.41 грн. продовжує перебувати на виконанні.

Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача позбавлена фактичного та правового обґрунтування на її підтвердження, рішення господарського суду Харківської області від 04.06.2008р. по справі № 16/87-08 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи позивача з яких подана апеляційна скарга про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 86 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 32-34, 35, 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарськогосуду Харківської області від 04.06.2008р. по справі № 16/87-08 залишити без змін.

Головуючий суддя Демченко В.О.

Судді Такмаков Ю.В.

Могилєвкін Ю.О.