ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

13.08.08 Справа №1/3/314

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

, Хуторной В.М.

при секретарі Шерник О.В.

за участю представників:

прокуратури Запорізької області: Хорунжий С.М., посвідчення № 261

від 08.08.2006р.;

позивача: Лазарок В.О., довіреність № 3318/12 від 23.07.2008р.;

відповідача: не з’явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому

районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2008р.

у справі № 1/3/314

за позовом Прокурора Хортицького району м. Запоріжжя в інтересах

держави в особі Управління Пенсійного фонду України

в Хортицькому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя

до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Весна»,

м. Запоріжжя

про стягнення 637.221,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.05.1999р. арбітражним судом Запорізької області у справі № 1/3/314 було прийнято рішення, яким позов Прокурора Хортицького району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя задоволений. Звернуто стягнення на майно ВАТ «Весна» в сумі 637.221,22 грн. на користь позивача.

На примусове виконання судового рішення, був виданий відповідний наказ № 1/3/314 від 07.05.1999р., на підставі якого було відкрито виконавче провадження.

В березні 2008р. відповідач звернувся до господарського суду Запорізької області із заявою про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області № 1/3/314 від 07.05.1999р. таким, що не підлягає виконанню на підставі ст.117 ГПК України. Заява мотивована тим, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.11.2007р. у справі № 21/21/06-16/40/07 була затверджена мирова угода, відповідно до якої кредитори та боржник ВАТ «Весна» домовились про відстрочку сплати заборгованості, у т.ч. заборгованості ВАТ «Весна» перед УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя в розмірі 296.408,70 грн. (у т.ч. залишок заборгованості за рішенням господарського суду від 05.07.1999р. у справі № 1/3/314). На думку заявника, вимога УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя про примусове стягнення заборгованості, включеної до мирової угоди в процедурі банкрутства, через органи ДВС обумовить порушення прав інших конкурсних кредиторів та подвійне стягнення заборгованості, а саме: спочатку через органи ДВС в порядку примусового виконання виданого виконавчого документу, а потім в ході виконання ВАТ «Весна» умов мирової угоди в процедурі банкрутства. Заява ґрунтується на приписах ст.ст. 11, 12, 14, 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

За наслідками розгляду вищевказаної заяви господарським судом Запорізької області була прийнята ухвала від 23.05.2008р. у справі № 1/3/314 (суддя Гончаренко С.А.), якою визнано наказ від 07.05.1999р. № 1/3/314, виданий на підставі рішення арбітражного суду Запорізької області від 07.05.1999р. по даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду мотивована тим, що у спірних відносинах виникла ситуація, коли мають виконуватися умови мирової угоди по справі про банкрутство ВАТ «Весна» і наказ господарського суду, виданий по даній справі. Грошові вимоги УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя включені до реєстру вимог кредиторів, і є предметом дій у виконавчому провадженні, що може стати причиною подвійного погашення однієї і тієї ж суми, а тому слід встановити такий порядок виконання цього рішення, який передбачений мировою угодою. Одночасна наявність наказу арбітражного суду та мирової угоди ускладнюють виконання судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятою у справі ухвалою суду, у поданій апеляційній скарзі УПФУ в Хортицькому районі м. Запоріжжя, позивач у справі, вказує на те, що ухвала суду прийнята з порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права; судом неповністю з’ясовані обставини, що мають значення для справи. Зазначає зокрема, що між позивачем і відповідачем не укладалась та не затверджувалась господарським судом мирова угода про закінчення виконавчого провадження по виконанню наказу арбітражного суду Запорізької області від 07.05.1999р. по справі № 1/3/314. Судом не з’ясовано питання про те, чи відповідає мирова угода від 14.11.2007р. у справі про банкрутство вимогам виконавчого документа і чи є вона виконавчим документом. Дія ст.117 ГПК України не розповсюджується на випадки, коли між кредиторами і боржником укладена мирова угода відповідно до ст.37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Позивач просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2008р. у справі № 1/3/314 скасувати та прийняти рішення про відмову у задоволенні заяви ВАТ «Весна» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Розпорядженням першого заступника голови Запорізького апеляційного господарського суду № 1492 від 13.08.2008р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Антоніка С.Г. (головуючий), суддів Мірошниченка М.В. (доповідач), Хуторного В.М.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Прокурор підтримав правову позицію позивача у справі.

Від ВАТ «Весна», відповідача у справі, відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. Відповідач законним правом на участь свого представника в судовому засіданні не скористався. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами, у відсутності відповідача, оскільки його неявка не є перешкодою для цього.

В судовому засіданні 13.08.2008р. за згодою прокурора і представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду апеляційної інстанції. За їх клопотанням розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ст.124 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій» і ст.45 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

У відповідності зі ст.115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно зі ст.116 ГПК України, виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Частинами 1, 2, 4 ст.117 ГПК України передбачено, що наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Наведений вище перелік підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є вичерпним. Зазначене також підтверджується п.3.3 Роз’яснення Президії ВГСУ № 04-5/365 від 28.03.2002р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

На думку відповідача, підставою для визнання наказу арбітражного суду Запорізької області № 1/3/314 від 07.05.1999р. таким, що не підлягає виконанню, є обставина укладення між кредиторами та боржником мирової угоди у справі № 21/21/06-16/40/07 про банкрутство ВАТ «Весна».

Поняття мирової угоди, умови та порядок її укладення встановлені розділом ІV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Так, статтею 35 цього Закону передбачено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.11.2007р. у справі № 21/21/06-16/40/07 затверджена мирова угода між кредиторами та боржником (ВАТ «Весна») від 01.08.2007р., з урахуванням додатків, за виключенням п.3 мирової угоди. В пункті 1 цієї мирової угоди зазначено, що кредитори та боржник домовились про відстрочку кредиторами боргів боржника, що включені до реєстру вимог кредиторів згідно з ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.07.2007р. у справі № 21/21/06-16/40/07 і віднесені до вимог другої та наступних черг, визначених статтею 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до 01.01.2013р.

Постановою Хортицького ВДВС Запорізького МУЮ від 03.04.2008р. зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу суду № 1/3/314 від 07.05.1999р. до 01.01.2013р.

Колегія суддів зазначає, що статтею 117 ГПК України не передбачено такої підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, з підстав, вказаних у розділі ІV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Виконання боржником умов мирової угоди від 01.08.2007р., затвердженої господарським судом, з урахуванням перебування наказу суду № 1/3/314 від 07.05.1999р. на виконанні у Державної виконавчої служби, тягне за собою наслідки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», серед яких відсутній такий наслідок, як визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Отже, одночасна наявність наказу арбітражного суду та мирової угоди ніяким чином не ускладнюють виконання судового рішення, а також не встановлюють підстав для подвійного погашення однієї і тієї ж суми боргу, на чому ґрунтуються доводи відповідача.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області № 1/3/314 від 07.05.1999р. таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, оскаржувану ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2008р. слід скасувати як таку, що прийнята з неповним з’ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до порушення норм матеріального права.

Заява ВАТ «Весна» про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області № 1/3/314 від 07.05.1999р. таким, що не підлягає виконанню, є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Хортицькому районі м. Запоріжжя, м. Запоріжжя задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.05.2008р. у справі № 1/3/314 скасувати.

Заяву Відкритого акціонерного товариства «Весна», м. Запоріжжя про визнання наказу арбітражного суду Запорізької області № 1/3/314 від 07.05.1999р. таким, що не підлягає виконанню, залишити без задоволення.

Хуторной В.М.