СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

13 травня 2008 року

Справа № 2-24/1420.1-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Антонової І.В.,

суддів                                                                      Заплава Л.М.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Змейкова Г.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився, Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів;

відповідача: не з'явився, Кримське республіканське підприємство "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Судака";

розглянувши апеляційну скаргу Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Судака" на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 18 березня 2008 року у справі № 2-24/1420.1-2008А

за позовом           Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів (пр. Кірова, 51-52/10-а,Сімферополь,95017)

до           Кримського республіканського підприємства "Виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства міста Судака" (вул. Механізаторів, 8,Судак,98000)

про стягнення 7750,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Кримське республіканське відділення Фонду соціального захисту інвалідів, звернувся до господарського суду Автономної Республіки Крим із позовною заявою до відповідача, Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, про стягнення штрафу у розмірі 7750 грн. за невиконання 4 % нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у 2004 році.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2005 року у справі № 2-2710935-2005, залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2005 року, у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22 січня 2008 року рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24 жовтня 2005 року та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 23 грудня 2005 року скасовані, справа передана на новий розгляд до господарського суду Автономної Республіки Крим для розгляду за нормами Кодексу адміністративного судочинства.

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2008 року у справі № 2-24/1420.1-2008 А (суддя Колосова Г.Г.) позов Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів задоволений повністю.

З Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства стягнуто на користь Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції за робочі місця, не зайняті інвалідами за 2004 рік, у сумі 7750, 00 грн.

Не погодившись з постановою суду, Судацьке виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані неповним з’ясуванням господарським судом Автономної Республіки Крим обставин, що мають значення для справи, а також порушенням норм матеріального права.

Так, Судацьке виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства вважає, що місцевим господарським судом не було прийнято до уваги, що чинним законодавством передбачений лише обов’язок підприємства створювати робочі місця для інвалідів та повідомляти про наявність вакансій, де могла бути застосована праця інвалідів, але це, на думку апелянта, не тягне автоматично за собою обов’язок їх працевлаштовувати.

У судове засідання, призначене на 13 травня 2008 року, представники сторін не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що згідно з пунктом 4 статті 196 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи, судова колегія вважає можливим розглянути скаргу за відсутності нез’явившихся представників сторін.

У зв’язку з відпусткою судді Прокопанич Г.К., на підставі розпорядження заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду, здійснено заміну судді Прокопанич Г.К. на суддю Заплава Л.М..

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Судацьке виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства 26 січня 2005 року надало у Фонд соціального захисту інвалідів України звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за формою 10 - ПІ за 2004 рік, згідно з яким середньооблікова чисельність штатних працівників у товаристві складає 198 чоловік, у зв'язку з чим норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів складає 8 робочих місць, фактично зайнято 7 робочих місць.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення форми № 10-ПІ „Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів”, затвердженої наказом Держкомстату України від 10.01.2002 № 49, Кримським республіканським відділенням Фонду соціального захисту інвалідів Судацькому виробничому підприємству водопровідно-каналізаційного господарства нараховані штрафні санкції у розмірі 7750, 00 грн..

Несплата Судацьким виробничим підприємством водопровідно-каналізаційного господарства штрафних санкцій з’явилася підставою для звернення Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів із даною позовною заявою до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 8 статті 69 Господарського кодексу України підприємство з правом найму робочої сили забезпечує визначену відповідно до закону кількість робочих місць для працевлаштування, зокрема інвалідів. Відповідальність підприємства за невиконання даної вимоги встановлюється законом.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” № 875-ХII від 21 березня 1991 року.

Згідно зі статтею 19 вказаного Закону для підприємств (об'єднань), установ і організацій незалежно від форми власності і господарювання встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від загальної чисельності працюючих, а якщо працює від 8 до 25 чоловік - у кількості одного робочого місця, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України „Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” працевлаштування інвалідів здійснюється центральним органом виконавчої влади з питань праці та соціальної політики, органами місцевого самоврядування, громадськими організаціями інвалідів.

Згідно з пунктом 5 Положення „Про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів”, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1995 № 314, підприємства розробляють заходи щодо створення робочих місць для інвалідів, включають їх до колективного договору, інформують центри зайнятості, місцеві органи соціального захисту населення та відділення Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Відповідно до пункту 10 вказаного Положення працевлаштування інвалідів здійснюється державною службою зайнятості, органами Мінсоцзахисту, місцевими Радами народних депутатів, громадськими організаціями інвалідів з урахуванням побажань, стану здоров’я інвалідів, їхніх здібностей і професійних навичок відповідно до висновків МСЕК.

Пунктом 14 Положення визначено, що підприємства інформують державну службу зайнятості та місцеві органи соціального захисту населення про вільні робочі та вакантні посади, на яких може використовуватися праця інвалідів.

Як свідчать матеріали справи, Судацьке виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства у 2004 році щомісяця і в повному обсязі надавало звіти за формою 3-ПН до Судацького міського центру зайнятості про наявність вакансій, де могла бути застосована праця інвалідів.

Також, з матеріалів справи вбачається, що відповідач у 2004 році здійснював працевлаштування інвалідів як самостійно, так і за направленням відповідних органів.

Матеріалами справи також підтверджується, що інваліди для працевлаштування на вільні робочі місця направлені не були у зв’язку з відсутністю заяв інвалідів з урахуванням рекомендацій МСЕК.

Наказом генерального директора Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства № 27 від 23 січня 2004 року на підприємстві була створена відповідна комісія для атестації робочих місць інвалідів та визначено коло заходів по створенню робочих місць для інвалідів, в тому числі розробка інструкції про робоче місце інваліда і проведення атестації робочого місця інваліда у разі його направлення на роботу.

Згідно з пунктом 3 Положення про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, робоче місце для інвалідів вважається створеним, якщо воно відповідає встановленим вимогам робочого місця для інвалідів відповідної нозології, атестоване спеціальною комісією підприємства з участю представників МСЕК, органів Держнаглядохоронпраці, громадських організацій інвалідів і введено в дію шляхом працевлаштування на нього інваліда.

Феодосійська міжрайонна МСЕК на запит № 513 від 17 жовтня 2005 року повідомила, що без наявності інваліда неможливо провести атестацію робочого місця інваліда на підприємстві і видати будь-які висновки (рекомендації) МСЕК про його працевлаштування.

Отже, провести атестацію робочого місця інваліда можливо лише при обов'язковій наявності самого інваліда. Оскільки в 2004 році органи, на які покладено функція по працевлаштуванню інвалідів, не направляли до відповідача інвалідів для працевлаштування, атестація робочих місць в 2004 році на підприємстві не проводилась.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку про те, що Судацьке виробниче підприємство водопровідно-каналізаційного господарства повністю виконало обов’язки, покладені на нього нормативно-правовими актами України щодо створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, інваліди не були працевлаштовані на підприємство відповідача не з його вини, тому штрафні санкції сплачуватись ним не повинні.

Дані висновки суду апеляційної інстанції підтверджується також судовою практикою, зокрема, постановами Верховного суду України, згідно з якими обов’язок підприємства щодо створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов’язком підбирати і працевлаштовувати інвалідів на створені робочі місця. Такий обов’язок покладається на ограни працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 цього Закону.

За даних обставин правових підстав для задоволення позову Кримського республіканського відділення Фонду соціального захисту інвалідів не вбачається.

Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, у зв’язку з чим апеляційна скарга Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства підлягає задоволенню, а судове рішення –скасуванню.

Керуючись статтями 195, пунктом 3 статті 198, 202, частиною 2 статті 205, 207, 212, статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Судацького виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства задовольнити.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 18 березня 2008 року у справі № 2-24/1420.1-2008 А скасувати.

Прийняти нове рішення у справі.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України шляхом подачі касаційної скарги протягом одного місяця після набрання законної сили цією постановою та в порядку, передбаченому статтею 212 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий суддя                                                  І.В. Антонова

Судді                                                                                Л.М. Заплава

О.В. Дугаренко