ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.09.08 р.                     Справа № 9/147

Господарський суд Донецької області у складі судді Марченко О.А.

при секретарі судового засідання Гутевич С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран”, м.Донецьк

до відповідача Фермерського господарства „Ніка”, с.Іскра, Донецька область

про стягнення 54 912грн.18коп.

В засіданні брали участь представники сторін:

від позивача: Стасовська О.Н. – директор (за наказом №202 від 13.10.2005р.);

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран”, м.Донецьк звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Фермерського господарства „Ніка”, с.Іскра, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 54 912грн.18коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 43 018грн.00коп., пені в розмірі 3 290грн.58коп. та штрафу в розмірі 8 603грн.60коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки №172 від 29.12.2007р., видаткову накладну №257 від 18.03.2008р., рахунок №271 від 18.03.2008р., довіреність серії ЯМТ №277133 від 18.03.2008р., акт звірки розрахунків станом на 29.07.2008р.

Відповідач, який належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалою господарського суду від 31.07.2008р., заявлені позовні вимоги не оспорив, відзив на позов не представив, у судове засідання не з`явився, тому згідно ст.75 Господарського процесуального Кодексу України, справу розглянуто за наявними матеріалами.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №14/4-20/670 від 08.08.2008р. Фермерське господарство „Ніка”, с.Іскра, Донецька область станом на 08.08.2008р. в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України значиться як юридична особа.

Розгляд справи відкладався.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у попередніх судових засіданнях, господарський суд встановив:

29.12.2007р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран”, м.Донецьк та Фермерським господарством „Ніка”, с.Іскра, Донецька область укладений договір поставки №172, відповідно з яким постачальник (позивач) зобов`язується передати у визначені договором строки у власність покупця (відповідача), а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, найменування, кількість та ціна яких визначена в рахунках-фактурах та товарних накладних (п.1.1 договору).

На виконання умов договору, позивачем на адресу відповідача була здійснена поставка товару на загальну суму 43 018грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №257 від 18.03.2008р., копія якої наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.2 договору право власності нафтопродуктів переходить до покупця з моменту підписання товарної накладної (товарно-транспортної накладної або акту приймання-передачі).

Фактичне отримання відповідачем зазначеного товару підтверджується підписом представника відповідача на зазначеній накладній в графі „принял” та довіреністю серії ЯМТ №277133 від 18.03.2008р. на отримання цінностей від ТОВ „Фірма Уран”, м.Донецьк (копія довіреності залучена до матеріалів справи).

На сплату отриманого товару позивачем на адресу відповідача виставлений рахунок №271 від 18.03.2008р. на суму 43 018грн.00коп.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що за поставляємий постачальником товар покупець здійснює передоплату 100%. В разі поставки товару без попередньої оплати, покупець здійснює оплату 100% протягом 3-х днів з моменту поставки.

За приписом ч.1 ст530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тобто, кінцевим строком оплати товару є 21.03.2008р.

За твердження позивача, на момент подання позовної заяви відповідач не оплатив вартість отриманого товару, у зв`язку з чим за останнім виникла заборгованість в розмірі 43 018грн.00коп.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Зобов’язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Таким чином, позивач свої обов`язки за договором виконав належним чином, здійснивши поставку продукції, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати товару не виконав, у зв`язку з чим за останнім утворилась заборгованість в розмірі 43 018грн.00коп.

Зазначена сума боргу відображена в акті звірки взаємних розрахунків №б/н від на 29.07.2008р., копія якого додана до матеріалів справи. Акт підписаний сторонами без заперечень та скріплений печатками підприємств.

Для всебічного та об`єктивного розгляду справи, господарський суд ухвалою від 21.08.2008р. зобов`язав відповідача надати письмові пояснення щодо наявності підпису на видатковій накладній №257 від 18.03.2008р., стосовно наявності довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯМТ №277133 від 18.03.2008р., надати належним чином засвідчену копію журналу реєстрації довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей за 18.03.2008р. (для залучення до матеріалів справи) та оригінал зазначеного журналу (для огляду у судовому засіданні).

Однак вимоги суду відповідачем не виконані, відповідні пояснення не надані.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів погашення заборгованості за поставлений товар, суд робить висновок, що сума боргу в розмірі 43 018грн.00коп. не погашена до теперішнього часу.

З огляду на викладене, враховуючи фактичне отримання відповідачем поставленого товару, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран”, м.Донецьк в частині стягнення основного боргу в розмірі 43 018грн.00коп. є обґрунтованими, доведеними належним чином та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ст.611 ЦК України).

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що при порушенні договірних умов по оплаті відвантаженої продукції покупець повинен оплатити суму відвантаженого товару, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від неоплаченої своєчасно суми за кожний день прострочення.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі вищезазначеного пункту договору позивачем нарахована пеня в розмірі 3 290грн.58коп. за період прострочення з 21.03.2008р. по 21.07.2008р.

Розглянувши розрахунок позивача, суд вважає за необхідне перерахувати зазначену суму з огляду на наступне:

Як зазначено вище, кінцевим строком оплати товару за видатковою накладною №257 від 18.03.2008р. є 21.03.2008р. (сплив 3-х днів з моменту поставки).

В свою чергу, відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, враховуючи зазначене положення, нарахування пені повинно починатися з наступного дня, коли сплив кінцевий строк оплати отриманої продукції, тобто з 22.03.2008р.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 3 290грн.58коп., підлягають частковому задоволенню на суму в розмірі 3 234грн.57коп.

Відповідно до п.1 ст.230 господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписом ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що при порушенні договірних умов по оплаті відвантаженої продукції покупець сплачує штраф в розмірі 20% від вартості відвантаженої продукції та своєчасно неоплаченої продукції.

Договір в цій частині підписаний сторонами без заперечень, в судовому порядку недійсним не визнаний.

На підставі зазначеного, у відповідності до п.5.2 договору, за розрахунком позивача, розмір штрафу становить 8 603грн.60коп.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання зобов`язання щодо оплати товару, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення штрафу в розмірі 8 603грн.60коп. є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають розподілу між сторонами в порядку, встановленому ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193, 230 Господарського кодексу України, ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 36, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран”, м.Донецьк до відповідача, Фермерського господарства „Ніка”, с.Іскра, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 54 912грн.18коп., яка складається з суми основного боргу в розмірі 43 018грн.00коп., пені в розмірі 3 290грн.58коп. та штрафу в розмірі 8 603грн.60коп. – задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства „Ніка” (за адресою: вул.Першотравнева, 15, корп.Б, кв.3, смт Велика Новосілка, Великоновоселківський район ,Донецька область, 85500; фактична адреса: вул.Радянська, 26, с.Іскра, Великоновоселківський район ,Донецька область, 85510; р/р 7 у Великоновоселківському ОББ 33227, МФО 394482, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Фірма Уран” (за адресою: вул.Університетська, 80, м.Донецьк, 83114, р/р 0882 в філії „Київське відділення ПІБ” м.Донецька, МФО 334271, ) суму основного боргу в розмірі 43 018грн.00коп., пеню в розмірі 3 234грн.57коп. та штраф в розмірі 8 603грн.60коп., а також витрати по сплаті державного мита в сумі 548грн.56коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 117грн.88коп.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У судовому засіданні 09.09.2008р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Марченко О.А.