ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
УХВАЛА

11.06.2008

Справа №2-31/5496-2008А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі

судді Привалової А.В.

при секретарі судового засідання – Лауман Ю.С.

за участю представників сторін :

від позивача – Шумілова Н.А., дов. у справі

від відповідача – Рудько Р.І., дов. у справі

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом – Державної податкової інспекції в м.Феодосія АРК, (98112, м.Феодосія, вул..Кримська, 82-в)

до відповідача – Акціонерного товариства «Таврія-Авто», (95000, м.Сімферополь, вул..Училіщна, 40)

про відшкодування вартісті втраченого майна

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція в м.Феодосія АРК звернулась з позовними вимогами до Акціонерного товариства «Таврія-Авто» про зобов’язання відповідача відшкодувати вартість втраченого майна, переданого на відповідальне збереження по акту №12/04 від 04.11.2007 р., у термін до 25.05.2007 р. в сумі 12000 грн.

Представник позивача у судовому засіданні зазначив, що даний спір є публічно-правовим і просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача проти позову заперечує, вважає, що даний спір не є публічно-правовим, отже не підлягає розгляду судом в порядку адміністративного судового провадження.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що провадження у справі підлягає закриттю через неналежність даного спору до компетенції адміністративного суду виходячи з наступного.

Пунктом 8 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позивачем в адміністративній справі може бути суб’єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подана позовна заява до адміністративного суду. Однак, такий суб’єкт владних повноважень може бути позивачем в адміністративній справі лише у випадках, передбачених частиною четвертою статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України, до переліку яких віднесено також випадки, встановлені іншими законами.

Пункт 4 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає право суб’єкта владних повноважень звертатись із адміністративним позовом до фізичної чи юридичної особи лише у випадках, прямо передбачених законом.

З наведеного випливає, що оскільки на податкову інспекцію покладено виконання владних управлінських функцій, то право на звернення до адміністративного суду із вимогами до особи має бути прямо зазначено у законі.

При цьому суд виходить з того, що адміністративна процесуальна правосуб’єктність є однією із передумов реалізації права на звернення до суду. Отже Закон має прямо передбачити право суб’єкта владних повноважень на звернення до адміністративного суду з відповідною вимогою до особи.

Правовідносини за даним позовом регулюються Законом України «Про державну податкову службу в Україні», яким передбачено, що на органи державної податкової інспекції України покладені функції держави по проведенню роботи, пов’язаної з виявленням, обліком, оцінкою і реалізацією у встановленому порядку безхазяйного майна. При цьому Закон не визначає порядок примусового відшкодування вартісті втраченого майна переданого на відповідальне зберігання.

Таким чином право органів податкової інспекції звертатись до суду із позовом про зобов’язання відшкодування вартісті втраченого майна, переданого на відповідальне зберігання, законом не передбачене.

Крім того, із змісту позову вбачається, що спір між Державною податковою інспекцією в м.Феодосія та Акціонерним товариством «Таврія-Авто» полягає у відшкодуванні вартісті втраченого майна, переданого на відповідальне зберігання, що за своєю правовою природою не відносяться до обов’язкових платежів (податків і зборів).

Тобто, даний спір не стосується сфери публічно-правових відносин, не носить публічно-правового характеру та відповідно до ст..17 Кодексу адміністративного судочинства України не відноситься до компетенції адміністративного суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що даний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Тому відповідно до пункту 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у даній справі має бути закрито.

Відповідно до п.6 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчи господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскільки перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають права переходу з одного виду судочинства на іншій в межах розгляду однієї адміністративної справи місцевим господарським судом при виконанні ним функцій окружного адміністративного суду, відсутні підстави для розгляду цієї справи й в порядку господарського судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України України провадження у справі підлягає закриттю, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства. Таким чином викладені вище обставини є достатніми підставами для закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.17, 50, 121, п.1 ч.1 ст.157, ст..ст.160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Державної податкової інспекції в м.Феодосія АРК до Акціонерного товариства «Таврія-Авто» про зобов’язання відповідача відшкодувати вартість утраченого майна, переданого на відповідальне збереження, по акту №12/04 від 04.11.2007 р. у термін до 25.05.2007 р. в сумі 12000 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, якщо вони не були подані у встановлені строки. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Севастопольського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня постановлення ухвали заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 10 днів апеляційної скарги, з подачею її копій відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Роз’яснити позивачу, що розгляд справ за такими позовними вимогами віднесено до юрисдикції господарського суду, тому він вправі пред’явити такий позов в порядку господарського судочинства.

Ухвалу направити рекомендованою кореспонденцією на адресу сторін.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Привалова А.В.