ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.08
р.
Справа № 22/66пд

Суддя
господарського суду Донецької області Волошинова Л. В., при секретарі судового
засідання Настич Л. Г., розглянув у відкритому судовому засіданні
господарського суду справу

за
позовом: приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь

до
відповідача: Мелекінської сільської ради

про
визнання недійсним договору оренди від 24.06.2005 р.

за
участю

представників
сторін:

від
позивача:ОСОБА_2.,ОСОБА_3., ОСОБА_4. -за довір.

від
відповідача: не з'явився

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач,
приватний підприємець ОСОБА_1 м. Маріуполь, звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Мелекінської сільської ради про визнання
недійсним договору оренди від 24.06.2005 р.

В
обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невідповідність договору
оренди земельної ділянки від 24.06.2005 р. вимогам ст. 15 Законі України „Про
оренду землі” та ч.3. ст. 13 ГК України, у частині викладення у ньому суттєвих
даних та його нотаріального посвідчення.

Відповідач
проти суті позову не заперечує, і в поясненнях від 27.05.2008 р. зазначає, що
укладення договору оренди земельної ділянки здійснювалось за ініціативою
відповідача, а посилання позивача на необхідне нотаріальне посвідчення договору
оренди не вважає вірним за тих підстав, що ст. 14 Закону України „Про оренду
землі” закріплює право сторони за власним бажанням посвідчити договір
нотаріально.

Відповідач
про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, не використав
своє право на участь у судовому засіданні, представника в судове засідання не
направив. Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень
достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе відповідно до ст.75 ГПК
України вирішити спір по суті.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд ВСТАНОВИВ:

24.06.2005
р. між Мелекінською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1м.
Маріуполь, на підставі рішення Мелекінської сільської ради від 31.01.2003 р. №
87, був укладений договір оренди.

Згідно
з п.1.1 ч.І зазначеного договору, „Орендодавець” передає, а „Орендар” приймає в
тимчасове орендне користування земельну ділянку загальною площею 3,1621 га, яка
належить Мелекінській сільській раді (кадастровий номер НОМЕР_1).

Строк
дії даного договору визначений до моменту оформлення сторонами договору купівлі
- продажу земельної ділянки.

Частина
ІІ договору оренди, передбачає, що на земельній ділянці розташована база
відпочинку „Вікторія”, яка належить на праві приватної власності позивачу.

У
договорі оренди земельної ділянки від 24.06.2005 р. чітко не визначене місце
розташування земельної ділянки (не зазначено адреси) та не додано плану (схеми)
земельної ділянки (в тому числі визначення її меж в натурі).

За
результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно
до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в
господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За
приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог
або заперечень.

Визначення
терміну „оренда землі” наведене в ст. 1 Закону України „Про оренду землі” від
06.10.1998 р. № 161-ХІV. За приписами цієї статті оренда землі - це засноване
на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно
до ст. 13 цього Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і
користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну
ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття
15 Закону України „Про оренду землі” від 06.10.1998 р. закріплює умови договору
оренди землі.

Відповідно
до п.1 цього Закону, істотною умовою договору оренди землі є об'єкт оренди
(місце розташування та розмір земельної ділянки).

Виходячи
з того, що договір оренди земельної ділянки укладений між сторонами 24.06.2005
р. не містить даних про місце розташування земельної ділянки, яка передається в
оренду, суд робить висновок про суттєве порушення сторонами вимог ст.15 Закону
України „Про оренду землі”.

Згідно
ч.2 ст. 15 Закону України „Про оренду землі”, відсутність у договорі оренди
землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення
вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно
до закону.

Суд
не приймає до уваги посилання позивача на обов'язкове нотаріальне посвідчення
договору оренди земельної ділянки з огляду на те, що ст. 14 Закону України „Про
оренду землі” передбачено, що договір оренди землі укладається у письмовій
формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

З
огляду на те, що договір оренди земельної ділянки від 24.06.2005 р. не містить
даних про місце розташування земельної ділянки, яка передається в оренду,
позовні вимоги приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь суд вважає
обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

29.05.2008
р. позивач своєю заявою просить суд покласти на нього витрати по оплаті
державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового
процесу.

У
зв'язку із тим, що позивач, при подачі позову до суду, сплатив витрати по
оплаті державного мита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення
судового процесу, він звільняється від повторної їх сплати.

На
підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, -

ВИРІШИВ:

Позов  приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь до
Мелекінської сільської ради про визнання недійсним договору оренди від
24.06.2005 р., задовольнити.

Визнати
недійсним договір оренди земельної ділянки від 24.06.2005 р., укладений між
Мелекінською сільською радою та приватним підприємцем ОСОБА_1м. Маріуполь.

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття

Суддя