ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м. Херсон, вул. Горького, 18
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У
К Р А Ї Н И

22.04.2008
Справа №  1/104-ПН-08

Господарський суд
Херсонської області у складі судді
Губіної І.В. при секретарі
О.С.Бєловій, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за
позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Явір-4", В.Олександрівський район

до Приватного підприємця ОСОБА_1,
В.Олександрівський район

про   стягнення 245627грн.

за
участю

представників
сторін:

від позивача: Кириленко
О.Л. - гол. бух., дор. від 28.02.08р., Якуба О.Г. - представник, дор. від
01.03.08р., Малишев В.С. - директор, виписка із протоколу № 4 від 21.11.06р.

від  відповідача - ОСОБА_2- представник, дор. №
004139 від 27.02.08р.

Сутність
спору. ТОВ “Явір-4” звернулось до суду з позовом до ПП ОСОБА_1 про  відшкодування збитків, заподіяних  товариству
проведенням  обробки земельних
ділянок під посіви озимої сільгосппродукції
під врожай 2007 року та посіву озимого ячменю і озимої пшениці. Сума
збитків у позові визначена у розмірі 245627 грн.

Позивач
заявою від 18.04.2008 р. збільшив позовні вимоги до суми, що визначена у
аудиторському  звіті,  тобто до 305974,90 грн. Але, у судовому
засіданні пояснив, що наполягає на стягненні
суми, зазначеної у позові.

Позивачем
пояснено, що ним були укладені договори оренди земельних ділянок з громадянами
на їх земельні паї, тобто землі сільськогосподарського призначення на строк з
05.01.2006 року по 31.12 2006 року для вирощування зернових культур (ярових та
озимих). Зібравши врожай в влітку 2006 року товариство розрахувалась з
пайовиками (орендодавцями) та  у вересні
і жовтні 2006 року на орендованих земельних ділянках за погодженням
орендодавців знову посіяло зернові культури - на 200 га озимий ячмінь та на 856
га озиму пшеницю. Витрати  по цих
сільськогосподарських роботах (обробка землі під посіви та посів зернових)
склали, відповідно позову та доданих до нього матеріалів, 245627 грн. Ця сума
була заявлена до стягнення. Але, відповідно до аудиторського висновку сума цих
витрат становить 305974,90 грн.

Орендодавці,
не глядячи на усну домовленість про продовження дій договорів оренди земельних
ділянок, у  березні 2007 року уклали
договори оренди на ті ж самі земельні ділянки з ПП ОСОБА_1 якою був зібраний
врожай озимих культур, що  був посіяний
ТОВ “Явір-4”. Тому на думку позивача, зібравши цей врожай та отримавши
відповідний дохід, підприємець зобов'язаний
відшкодувати йому витрати по
підготовці земельних ділянок  під
посів озимих зернових.

Відповідач
проти позову заперечує. Ним пояснено, що договори оренди земельних ділянок
позивача з пайовиками не були зареєстровані, тому вони були нечинними і
приступати до використання цих земельних ділянок позивач не мав права.                     Крім того, ним пояснено,
що укладаючи з підприємцем договори, власники земельних паїв визначили у цих
договорах оренди, що всі земельні ділянки вільні від будь- яких споруд,
посівів, тощо. Врожай зернових підприємець не здійснював, так як зернові не
зросли із-за засухи квітня- травня 2007 року.
Всі земельні ділянки  після
укладення договорів їх оренди були підприємцем
оброблені, всі посіви, що на них знаходилось, з причини їх гибелі,  були забороновані. Не було будь-якої
домовленості з позивачем на  збір врожаю
зернових, що були засіяні товариством, та про відшкодування товариству
будь-яких збитків, пов'язаних з посівом озимих зернових.

Позивач
пояснив, що вказані ним договори оренди земельних ділянок з власниками
земельних паїв не підлягали держреєстрації, оскільки вони були укладені на
строк менше, ніж на рік.

Заслухавши
представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

05.01.2006
року між ТОВ “Явір-4” та 487 власниками земельних паїв- громадянами були
укладені договори оренди належних
пайовикам  на праві власності  земельних ділянок сільськогосподарського
призначення. З цих договорів випливає, що строк їх дії був визначений до
31.12.06р. Будь-якого документального підтвердження пролонгації цих договорів в
матеріалах справи  не має. Позивач пояснив,
що дія договорів була продовжена за усною домовленістю сторін по договору, тому
він у вересні та жовтні 2006 року на орендованих земельних ділянках за усним
погодженням власників землі, обробив під посів 1056 га землі та засіяв їх
озимими зерновими, у тому числі на 200 га був засіян ячмінь та на 856 га -озима
пшениця.

Крім
того, після укладення договорів оренди земельних ділянок  не були між орендодавцями та орендарем
складені акти їх прийому-передачі.

27.03.07р.
власниками земельних паїв були укладені договори оренди земельних ділянок, які
раніше знаходились в користуванні ТОВ “Явір-4”, з ПП ОСОБА_1Ці договори
укладені терміном на строк по 31.12.2017 року.
Всі  договори, які укладені з
власниками земельних ділянок ПП ОСОБА_1 21.05.07р. були зареєстровані у
В.Олександрівському районному відділі Херсонської регіональної філії ДП “Центр
державного земельного кадастру при Державному комітеті України земельних
ресурсів” Передані були у користування ПП ОСОБА_1земельні ділянки зі складенням
відповідних актів їх прийому-передачі. В цих договорах було визначено, що на
земельних ділянках, що передаються в оренду, об'єкти нерухомого майна а також
інші об'єкти інфраструктури відсутні.

Суд
вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин.

Жодний
договір оренди земельних ділянок, укладений позивачем по справі з власниками
земельних паїв -громадянами, не зареєстрований у державному реєстрі, не глядячи
на те, що в цих договорах є запис про те, що вони підлягали державній
реєстрації.

Доводи
позивача про те, що ці договори не підлягали реєстрації в державному земельному
кадастрі, є безпідставними, оскільки земельним законодавством не передбачено
проведення державної реєстрації договорів оренди земельних ділянок в залежності
від строку їх дії.

Відповідно
до ст. 18 Закону “Про оренду землі” договір оренди землі набирає чинності після
його державної реєстрації. До моменту державної реєстрації договорів
оренди  землі  та до складення актів приму передачі
земельних ділянок, позивач  не мав права
користуватись земельними ділянками, але він приступив до користування земельною
ділянкою на свій ризик.

Крім
того, без прийняття заходів щодо пролонгації договорів оренди у порядку,
встановленому чинним земельним законодавством, тобто  шляхом укладення відповідної письмової угоди
або обміну листами, він не мав права проводити посів зернових, збір яких
починався після закінчення строку дії договорів оренди земельних ділянок,
приблизно у червні-липні 2007 року.

Засіявши
земельні ділянки озимими зерновими, позивач зобов'язаний був передбачити, що
збір цих зернових може бути здійснений лише за межами строку дії договору. Тому
він зобов'язаний був прийняти всі заходи щодо погодження з орендодавцями
питання про продовження строку дії договору та отримання від них письмової
згоди на користування земельними ділянками шляхом їх обробки під посіви
зернових та посів зернових.

З
матеріалів справи випливає, що позивач своєчасно дізнався про укладення
власниками земельних ділянок, які він засіяв, договорів їх оренди з ПП ОСОБА_1
тому він зобов'язаний був досягнути з ПП ОСОБА_1 домовленості про те, хто буде
збирати врожай озимих зернових, що були посіяні в серпні та вересня 2006 року
ТОВ “Явір-4”, або домовитись про відшкодування витрат, понесених товариством по
вартості робіт по обробці землі та посіву зернових. У разі відмови від
здійснення цих дій, позивач мав право звернутися до суду з позовом про визнання
права власності на посіви озимих зернових
з визнанням права їх збору. Це позивачем зроблено не було. Не доведено
позивачем і факт збору урожаю відповідачем по справі, тобто кількість зібраного
врожаю, його вартість. Відповідач категорично заперечує проти того, що він
зібрав будь-яку кількість врожаю.

З
матеріалів справи, в тому числі з постанови оперуповноваженого сектору ДСБЄЗ
В.Олександрівського РВ УМВС України в Херсонській області від 18.01.08р. “Про
відмову в порушенні кримінальної справи”, випливає, що ОСОБА_1не заперечувала
проти того, що на вказаних земельних ділянках проростали зернові озимі
культури, що були засіяні ТОВ “Явір-4” восени 2006 року, але між нею та ТОВ “Явір-4”
не було ніякої домовленості щодо компенсації витрат, понесених ТОВ “Явір-4” на
підготовку ґрунту та посів озимих.

ПП
ОСОБА_1пояснила, що вона укладала договори безпосередньо з власниками земель, а
не з ТОВ “Явір-4” і тому вважає, що не зобов'язана відшкодовувати товариству
будь-які витрати по вказаних вище роботах. Тобто доводи позивача про те, що ним
була досягнута домовленість з ПП ОСОБА_1про відшкодування нею вказаних в позові
витрат, не відповідає дійсності. Крім того, представник відповідача пояснив, що
взагалі врожай посіяних позивачем зернових ПП ОСОБА_1 не збирався. Ці доводи
відповідача позивачем документально не спростовані.

Керуючись
ст.ст. 82, 83, 84, 85  Господарського
процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Суддя
І.В. Губіна