ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2008 р. Справа № 47/154-08

вх. № 4210/5-47

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Січкар А.В. за довіреністю від 23.07.2008р., Рудевський В.В. за довіреністю від 04.03.2008р., Година О.С. за довіреністю від 04.03.2008р. відповідача - 1-го - не з"явився, 2-го відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Головного управління МНС України в Харківській області, м. Харків

до 1-го відповідача - Харківське державне авіаційне виробниче підприємство орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора, м. Харків

2-го відповідача - Харківський машинобудівельний завод "Фед", м. Харків

про стягнення 650698,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором №16 від 01.01.2004р. на утримання пожежної охорони в сумі 650698,05грн. державне мито в сумі 6506,98грн. та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача.

У судовому засіданні призначеному на 04.08.2008р. о 10:30 було оголошено перерву до 08.08.2008р. о 10:15, з метою надання додаткових доказів в обгрунтування своєї позиції по суті спору.

07.08.2008р. представник позивача надав через канцелярію суду заяву про внесення змін до позовної заяви, де просить суд прийняти внесення змін до позовної заяви до розгляду; залучити в якості співвідповідача Харківський машинобудівний завод "ФЕД"; розірвати договір №16 від 01.01.2004р. про організацію Державної пожежної охорони на об"єктах ХДАВП; стягнути з відповідача ХДАВП заборгованість за договором №16 від 01.01.2004р. в сумі 745109,82грн., державне мито в сумі 1586,43грн. та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача; покласти на відповідача витрати по веденню справи відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 22 Госпродарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки надані уточнення не суперечать вимогам чинного законодавства та не порушують охоронюваних законом прав та інтересів сторін, суд приймає надані уточнення та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

2-й відповідача надав через канцелярію господарського суду 07.08.2008р. відзив на позовну заяву про розірвання договору та стягнення заборгованості в якому він проти позовних вимог не заперечує та просить в подальшому розглядати справу без участі представника Харківського машинобудівного заводу "ФЕД".

Також представник позивача 07.08.2008р. надав через канцелярію суду клопотання, в якому зазначає, що ним при виготовленні позовної заяви була допущена технічна помилка й просить суд вважати правильним напис: стягнути з відповідача ХДАВП заборгованість за договором №16 від 01.01.2004р. в сумі 745109,82грн., державне мито в сумі 8093,41грн. та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу

Представники сторін 08.08.2008р. надали через канцелярію суду узгоджене клопотання про продовження строку розгляду справи за межами 2-х місячного строку, а саме на один місяць, у зв"язку з можливістю укладання мирової угоди.

Представник 1-го відповідача у судове засідання не з"явився, але надав через канцелярію господарського суду 03.09.2008р. клопотання про відкладення розгляду справи, у зв"язку з щорічною відпусткою належного представника. Представник позивача проти задоволення клопотання заперечує посилаючись на те, що 1-й відповідач зловживає своїми процесуальними правами, справа слухається тривалий час і процесуальні строки розгляду справи закінчуються 09.09.2008р. Суд розглянувши дане клопотання вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, як у необгрунтованому.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 16 від 01.01.2004р. Відповідно до умов цього договору фінансове і матеріально-технічне забезпечення державної пожежної частини №14 здійснювалося за рахунок коштів, які надходили від відповідача.

Сума договору на 2007р. склала у розмірі 461451,60грн. за місяць сума коштів, яку повинно було перерахувати відповідачу склала 38454,30грн. Ця сума була встановлена на підставі п. 5.2 вищезазначеного договору, а також визначена в кошторисі, який був підписаний сторонами на 2007р.

Як свідчать матеріали справи, у подальшому сума договору на 2008р. була збільшена шляхом узгодження сторонами суми кошторису, а саме сума за рік склала 951859,44грн., а сума за місяць склала 79321,62грн.

У зв"язку з несвоєчасним перерахуванням відповідачем грошових коштів на утримання пожежної охорони, виникла заборгованість у сумі 745109,82грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі заборгованості у розмірі 745109,82грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зважаючи на вищевикладене та те, що відповідач значною мірою позбавляє позивача того на що він розраховував при укладанні вищезазначеного договору, позовні вимоги позивача в частині розірвання договору №16 від 01.01.2004р., укладеного між сторонами, відповідають вимогам діючого законодавства та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 8093,41 грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень слід покласти на 1-го відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 651, Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати укладений між Головним управлінням МНС України в Харківській області, Харківським машинобудівельним заводом "Фед", м. Харків та Харківським державним авіаційним виробничим підприємством орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапора договір №16 від 01.01.2004р.

3. Стягнути з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства орденів Жовтневої Революції та Трудового Червоного Прапору (61023, м. Харків, вул. Сумська, 134, р/р 0096 філія "Червонобаварське відділення ПромінвестБанку" м. Харків, МФО 351287, код ОКПО 14308894) на користь Головного управління МНС України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 8, р/р 1141 ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011, код 08588961) заборгованості у розмірі 745109,82грн., держмита у розмірі 8093,41грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення підписано 03.09.2008р.

Суддя