РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.04.08
Справа № 9/64пд

Суддя Ворожцов
А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Антрацит Луганської області

до Відкритого
акціонерного товариства "Титан", с. Ковпакове Антрацитівського
р-ну Луганської області

про визнання
договору дійсним та визнання права власності

в
присутності представників:

від позивача -ОСОБА_1., закорд.
паспорт НОМЕР_1, виданий 17.04.07,

від відповідача -Бондаренко
О.В., заст.ген. директора, дов. б/н від 13.01.06.

Суть спору: позивач, СУРА ТОВ "Славсант",
звернувся з позовом, у якому просить:

1) визнати
договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 04-03/08 від 04.03.08р.
дійсним,

2) визнати за
позивачем право власності на нежитлове приміщення площею 37,8 кв. м.,
розташоване на першому поверсі будівлі гуртожитку Блок А -цегляна, літ. А, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: 12 -санвузол (1,5 кв.м.),
13 -санвузол (1,2 кв.м.), 14 - кабінет (12,2 кв.м.), 15 -санвузол (1,8 кв.м.),
16 -коридор (2,3 кв.м.), 17 -кабінет (18,8 кв.м.), та придбане за договором
купівлі-продажу нежитлового приміщення № 04-03/08 від 04.03.08р.

Відповідач, ВАТ "Титан", відзивом на позовну
заяву від 04.04.08р. за № 62 не заперечує проти задоволення позову та вважає
його обґрунтованим та законним.

Судом у
судовому засіданні встановлено наступне.

Позивач уклав
спірний договір купівлі-продажу № 04-03/08 від 04.03.08р., за яким відповідач
передав у власність позивача нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення
площею 37,8 кв. м., розташоване на першому поверсі будівлі гуртожитку Блок А
-цегляна, літ. А, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: 12
-санвузол (1,5 кв.м.), 13 -санвузол (1,2 кв.м.), 14 -кабінет (12,2 кв.м.), 15
-санвузол (1,8 кв.м.), 16 -коридор (2,3 кв.м.), 17 -кабінет (18,8 кв.м.), а
позивач зобов'язався прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму
-7116,0 грн.

Фактична
передача майна відбулася 04.03.08р., про що складено відповідний акт
приймання-передачі майна, який є додатком до договору.

На
підтвердження права власності на зазначене майно відповідач надав наступні
документи:

-  копію наказу РВ ФДМУ по Луганській області
від 29.12.95р. № 1727,

- копію акту
приймання-передачі майна до статутного фонду ВАТ "Титан" від
04.03.04р.,

- копію витягу
про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.11.04р.,

- копію
Державного акту на право постійного користування землею І-ЛГ № 003850.

У пункті 4.3
договору сторони, з метою виключення порушень, пов'язаних з укладенням договору
та його відповідності чинному законодавству, сторони домовились протягом доби з
дати підписання договору направити своїх уповноважених представників до
нотаріальної контори, визначеної в усній формі, для нотаріального посвідчення
цього договору, однак відповідач не відрядив свого представника до нотаріальної
контори.

Позивач надав
доказ фактичного виконання спірного договору щодо сплати вартості майна
-квитанцію до касового ордеру № 70 від 04.03.08р. на суму 7116,0 грн.

Суд вважає
вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Господарські
договори відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України укладаються за правилами,
встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до
ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого
майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню
та державній реєстрації.

Судом
встановлено, що сторони уклали спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна
у письмовій формі і, на підставі п. 4.3 цього договору, повинні були посвідчити
угоду у нотаріуса.

Відповідно до
ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

У разі
недотримання обов'язкової нотаріальної форми правочину, такий правочин є
нікчемним. Проте за певних умов відсутність необхідного нотаріального
посвідчення правочину може бути компенсована судовим рішенням. Це можливо за
дотримання таких вимог:

- сторони
домовилися щодо всіх істотних умов договору,

- така
домовленість підтверджується письмовими доказами,

- відбулося
повне або часткове виконання договору,

- одна із
сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до
п. 2 ст. 220 ЦК України у разі, якщо сторони договору домовилися щодо всіх
істотних умов договору і відбулося повне або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати
такий договір дійсним.

Відповідно до
ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог ї заперечень.

Позивач надав
суду докази виконання своїх договірних обов'язків щодо оплати спірного майна та
звернення до відповідача з вимогою направити повноважного представника до
нотаріальної контори. Представник відповідача не прибув до нотаріуса.

Відповідно до
ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до
п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може
бути визнання права (у т.ч. права власності).

Відповідно до
ст. 316 правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328
ЦК України право власності на майно набувається на підставах не заборонених
законом зокрема -на підставі правочинів. Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття
права власності не встановлено судом.

Відповідно до
ст. 329 ЦК України юридична особа публічного права набуває власності на майно,
передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не
заборонених законом.

Виходячи з
матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, ВАТ "Титан",
на момент передачі майна був належним продавцем у розумінні ст. 317 ЦК України,
оскільки право власності товариства підтверджувалось відповідними документами,
а позивач, СПД ОСОБА_1., є законним набувачем у розумінні ст. 328, 329 ЦК
України, оскільки набув право власності правомірно на підставі договору.

Виходячи з
таких обставин справи, позовні вимоги визнаються обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі
ст.ст. 47-1, 49 ГПК України з відповідача стягуються державне мито на користь
позивача в сумі 85 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в сумі 118,0 грн.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.  47-1, 49,
82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.  Позов задовольнити.

2. Визнати
договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 04-03/08 від 04.03.08р.,
укладений між відповідачем та позивачем дійсним.

3. Визнати за
позивачем, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_2, іден. код НОМЕР_1, право
власності на майно: нежитлове приміщення площею 37,8 кв. м., розташоване на
першому поверсі будівлі гуртожитку Блок А - цегляна, літ. А, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, яке складається з: 12 -санвузол (1,5 кв.м.), 13 -санвузол
(1,2 кв.м.), 14 -кабінет (12,2 кв.м.), 15 -санвузол (1,8 кв.м.), 16 -коридор
(2,3 кв.м.), 17 -кабінет (18,8 кв.м.), та придбане за договором купівлі-продажу
нежитлового приміщення № 04-03/08 від 04.03.08р.

4. Стягнути з
відповідача, ВАТ "Титан", 94682, Луганська обл.,
Антрацитівський р-н, с. Ковпакове, вул. Лісна, б. 6, ,
рахунок в ЛОД "Райффайзен банк Аваль" м. Луганська, МФО
304007, на користь позивача, СПД ОСОБА_1, АДРЕСА_2, іден. код
НОМЕР_1, рахунок НОМЕР_2в ЛОД ВАТ "Райффайзен банк Аваль", МФО
304007, судові витрати в сумі 203 грн.

Накази видати
після набрання законної сили цим рішенням.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 07.04.08р.

Суддя
А.Г.Ворожцов