ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24.04.08                                                                                 Справа № 15/484ад.

За позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області, м. Луганськ

до Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м. Луганськ

про стягнення 5481 грн. 99 коп.

Колегія в складі суддів:

Пономаренко Є.Ю. - головуючий

Лісовицький Є.А.,

Яресько Б.В

при секретарі судового засідання Провоторовій О.

.

За участю представників сторін:

від позивача - Карасьова О.С. завідуючий юридичного сектору, довіреність № 34-03/111 від 14.01.08, ;

від відповідача –Черв’якова О.М., представник по довіреності № 120 від 16.07.2007р.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми економічних санкцій у доход Державного бюджету відповідно до рішення від 03.08.06. №116 у розмірі 5481,99 грн..

Позов заявлено на підставі Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено повноваження Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення, зокрема, встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю за цінами (тарифами).

Таким органом відповідно до Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 13.12.2000 N 1819 (далі - Положення), є Державна інспекція з контролю за цінами (далі - Держцінінспекція). Вона є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується останньому.

Згідно з пунктом 11 Положення Держцінінспекція має територіальні органи - державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 5, 6 Положення.

За змістом абзацу третього пункту 4 Положення Держцінінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування.

Відповідно до пункту 5 Положення Держцінінспекція, зокрема, має право проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів.

Згідно з Інструкцією про порядок застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України від 03.12.2001 N 298/519, прийняття рішень про застосування економічних або фінансових (штрафних) за фактами порушення державної дисципліни цін покладено на Держцінінспекцію та відповідні державні інспекції з контролю за цінами в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

З наведеного випливає, що Держцінінспекція, приймаючи рішення про застосування санкцій за порушення державної дисципліни цін, є як орган державної влади у здійсненні управлінських функцій і, відповідно, як суб'єкт владних повноважень.

З урахуванням наведеного справи за участю Держцінінспекції, пов'язані із здійсненням нею владних повноважень, за позовами поданими до створення окружного адміністративного суду, підлягають розглядові місцевими господарськими судами в порядку, встановленому Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник позивача у судовому засіданні позовну вимогу підтримав у повному обсязі, зокрема обґрунтовуючи наступним.

Відповідно до плану роботи Держінспекцією з контролю за цінами в Луганській області проведена перевірка підприємства відповідача з питання додержання державної дисципліни цін при формуванні, встановленні та застосуванні цін на послуги з теплопостачання. Акт перевірки від 24.07.2006р. №03961.

При цьому, позивачем встановлено, що додаткова виручка склала 1827 грн. 33 коп.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення» необґрунтовано отримана підприємством сума виручки внаслідок порушення, - державної дисципліни цін, підлягає стягненню у дохід відповідного бюджету із застосуванням штрафу в двократному розмірі.

Рішенням Держінспекціі з контролю за цінами в Луганській області від 03.08.2006р. №116 за вказане порушення на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни та ціноутворення»застосовані економічні санкції у розмірі 5481 грн. 99 коп., у тому числі штраф 3654 грн. 66 коп.

07.08.06р. рішення і претензія спрямовані на адресу відповідача.

Рішення Держінспекціі не виконано, неоскаржене і на цей час є дійсним. Відомостей про часткове виконання рішення не надходило.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

В ході судового розгляду справи судом досліджено всі надані до матеріалів справи пояснення та документи як докази.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області проведеною перевіркою за результатами якої складено акт від 24.07.2006р. №03961.

Заявлені до стягнення за позовом економічні санкції в сумі 5481,99 грн, застосовані до Відповідача за наступні порушення державної дисципліни цін.

1. В результаті перевірки встановлено, що при відсутності водопостачання з причини проведення ремонтних робіт у період з 22.12.2005 по 27.12.2005 (по вул. Шевченко), з 20.02.2006 по 21.02.2006 (по вул. Фрунзе) не в повному обсязі надавалась послуга з водопостачання, при цьому перерахунки тарифів були проведені не в повному обсязі.

Відповідно до п.1.4 Інструкції про застосування економічних та фінансових (штрафних) санкцій органами державного контролю за цінами, затвердженої наказом Мінекономіки та Мінфіну України від 03.12.2001 №298/519, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2001 за № 1047/6238, порушеннями порядку встановлення і застосування цін, за які накладаються економічні санкції, є зокрема, включення у вартість продукції та послуг, ціни (тарифи) на які регулюються, фактично невиконаних або виконаних не в повному обсязі послуг (робіт).

Відповідно до статті 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством. Згідно з підпунктом 6 пункту 2 статті 21 вказаного Закону Відповідач зобов'язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Відповідно до статті 116 Конституції України та статті 4 Закону України „Про ціни і ціноутворення" Кабінет Міністрів України здійснює проведення в державі цінової політики.

Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 (далі - Правила) визначені вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг та зменшення плати у разі їх відхилення. Так, відповідно додатку до Правил, у разі перерви у постачанні холодної води або порушення режиму надання холодної води плата зменшується на 3,3 відсотка місячної плати за кожний день перевищення допустимого відхилення.

Факт ненадання послуг підтверджується актами розслідування аварії, пошкодження, витік на вуличному водопроводі від 27.02.2006, від 28.12.2005. Тариф на послуги з водопостачання встановлений Рішенням Старобільської міської ради від 01.07.2005 № 24/7, для III групи споживачів він складає без ПДВ 4,05 грн., з ПДВ - 4,86 грн. В наслідок непр'оведення перерахунку Відповідачем необгрунтовано одержана виручка в сумі 55,68 грн.

2. Друге порушення полягає в тому, що у період з 01.07.2005 по 01.11.2005 необгрунтовано стягнуто завищений тариф з водовідведення у розмірі 6,6 грн. (з ПДВ) за 1 м3 стоків для споживачів переробників сільськогосподарської продукції та харчовиків (ПП Дугінов О.М) замість обґрунтованого тарифу у розмірі 1,95 грн. (з ПДВ) за 1 м3. ПП Дугінов О.М. є субабонентом, для якого встановлено пільговий тариф на водовідведення 1,95 грн. З ПДВ. Тариф встановлено Декларацією зміни тарифу, затвердженою Головним управлінням економіки Луганської облдержадміністрації від 07.12.2004 № 34 (рядок 2.2) Тариф у Декларації зазначений без ПДВ і складає 1,625 грн., тобто 1,95 з ПДВ.

Ці факти є порушенням Декларації зміни тарифу затвердженою Головним управлінням економіки Луганської облдержадміністрації від 07.12.2004 № 34

В наслідок стягнення плати по завищеному тарифу Відповідачем необґрунтовано одержана виручка в сумі 1771,65 грн.

При проведенні перевірки встановлено, що сума додаткової виручки склала 1827,33 грн. При проведенні перевірки відповідачем надано позивачу довідки, якими також визнавався розмір додаткової виручки.

У зв’язку з виявленими при перевірці порушеннями, на підставі акту перевірки, Державною інспекцією з контролю за цінами в Луганській області прийнято Рішення №116 від 03.08.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, яким на підставі ст. 14 Закону України «Про ціни і ціноутворення»з відповідача постановлено стягнути у доход державного бюджету суму додаткової виручки у розмірі 1827 грн. 33 коп. та штраф в сумі 3654 грн. 66 коп.

Дане рішення направлено відповідачу 07.08.2006р.

Застосовані економічні санкції відповідачем не сплачено, вказане Рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Луганській області про застосування економічних санкцій не оскаржено та відповідно не визнано неправомірним і не скасовано.

У зв’язку з невиконанням відповідачем зазначеного рішення позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми економічної санкції у визначеній вказаним рішенням сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу і не може виходити за межі позовних вимог.

Таким чином позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України звернення судових рішень в адміністративних справах до примусового виконання здійснюється на підставі виконавчого листа, який видається судом за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено осіб, які брали участь у справі про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”, м. Луганськ, кв. Пролетаріату Донбасу, б. 166, ідентифікаційний код за , на користь Державного бюджету України, на рахунок 0002, одержувач держбюджет м. Луганська, код 24045556, МФО 804013, код виду платежу 23030300, суму економічної санкції у розмірі 5481 грн. 99 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 25.04.2008р.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Судді

Є.Ю. Пономаренко

Є.А. Лісовицький

Б.В. Яресько