ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2008 р.

№ 30/189-07

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

суддів:

М.Остапенка,

Є.Борденюк,

В.Харченка,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу

Дніпропетровської міської ради

на постанову

від 14.11.2007 року

Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ 30/189-07

за позовом

Приватного підприємства "Дніпропостачупаковка"

до

1) Комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКЕ МІЖМІСЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ",

2) Дніпропетровської міської ради

про

визнання права власності на самовільно збудоване приміщення

В судове засідання прибули представники сторін:

позивача

Трикоз В.В. (дов. від 08.05.2008 року)

Заслухавши суддю-доповідача –Є. Борденюк, пояснення представника позивача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Дніпропостачупаковка" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про визнання права власності на самовільно збудоване приміщення.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2007 року у справі №30/189-07 (суддя Євстигнеєва Н.М.), яке постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2007 року (колегія суддів: Головко В.Г., Логвиненко А.О., Швець В.В.) залишено без зміни, позов приватного підприємства "Дніпропостачупаковка" до Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" та Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільно збудоване нежитлове приміщення задоволено.

Судові рішення мотивовані тим, що 28 липня 2000 року між приватним підприємством "Дніпроснаб" (продавець) та приватним підприємством "Дніпропостачупаковка" (покупець) був укладений договір №30/п/98-3 купівлі-продажу, відповідно до п. 1 якого продавець продав, а покупець придбав будівлю Літ. "А-1" Овочевого павільйону в місті Дніпропетровську по проспекту Воронцова,55-а загальною площею 243,7 м2, навіс "В", №1 паркан.

Відповідно до довідки міського державного комунального підприємства "Земград" №715 від 12.09.2000 року нежитлове приміщення відповідно до даних чергового плану міста розташоване за адресою пр.Воронцова,55-Б (колишня адреса - пр.Воронцова,55А).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 18.01.2001 року №170 затверджено матеріали земельно-кадастрової інвентаризації та надано земельну ділянку площею 0,0527га (код ДЗК 63803017) за поштовою адресою: пр.Воронцова, 55-Б у довгострокову оренду строком на 15 років приватному підприємству "Дніпропостачупаковка" по фактичному розміщенню будівлі овочевого павільйону з навісом, код цільового використання землі (УКЦВЗ) 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги).

На підставі цього рішення між виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (орендодавець) та приватним підприємством "Дніпропостачупаковка" (орендар) 12.03.2001 року був укладений договір оренди земельної ділянки строком до 18.01.2016 року.

Відповідно до п.1.1 вищезазначеного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне володіння і користування на умовах оренди земельну ділянкою площею 0,0527га, що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, пр.Воронцова,55-б і зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за кодом 63803017 згідно з планом земельної ділянки.

Договір оренди земельної ділянки 12.03.2001 року посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Канівець Ольгою Миколаївною та зареєстровано в реєстрі за №355.

Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 20.09.2001 року прийнято рішення №2124, яким надано дозвіл приватному підприємству "Дніпропостачупаковка" на проектування та проведення реконструкції овочевого павільйону під адміністративно-торговельний комплекс по пр.Воронцова, 55-Б (код ДЗК 63803017) у межах землекористування замовника (а.с.99 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №493 від 06.02.2006 року затверджено акт державної технічної комісії від 12.05.2003 року про прийняття в експлуатацію адміністративно-торговельного комплексу з продажу непродовольчих товарів літ. А-1, А-1, загальною площею 388, 9 м2, і ганку літ. а2 та сходів літ. а1 (після завершення будівництвом реконструкції будівлі овочевого павільйону з надбудовою мансарди ганку, сходів, проведених ТОВ ВКФ “Роткепс”) по пр.Воронцова, 55 Б.

Зазначеним рішенням дозволено приватному підприємству "Дніпропостачупаковка" ввести в експлуатацію торгівельно-промисловий комплекс з продажу непродовольчих товарів літ. А-1, А-1, загальною площею 388, 9 м2, і ганку літ. а2 та сходів літ. а1 (після завершення будівництвом реконструкції будівлі овочевого павільйону з надбудовою мансарди та ганку, сходів) по пр.Воронцова,55 Б, прийняті за актом державної технічної комісії, затвердженим цим рішенням. Для оформлення права власності на об’єкт нерухомого майна звернутися до КП ДМБТІ за підготовкою відповідного рішення виконкому міської ради.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно за приватним підприємством "Дніпропостачупаковка" зареєстроване право приватної власності на адміністративно-торговельний комплекс з продажу непродовольчих товарів літ. А-1, А1-1, загальною площею 388,9 м2, ганок літ. а2, сходи літ. а1 (серія ЯЯЯ №410298).

Відповідно до висновку оцінювача про ринкову вартість підсобного приміщення загальною площею 62,5 м2, прибудови будівлі літери А’’-1, за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Воронцова,55б, який належить приватному підприємству "Дніпропостачупаковка", ринкова вартість об’єкта нерухомості складає 47074грн. (а.с.33-59 т.1).

Позивач послався на реконструкцію належного йому навісу власними силами (з залученням підрядних організацій).

Однак проект реконструкції з Головним архітектурно-планувальним управлінням Дніпропетровської міської ради позивач не погодив, як не отримав і належний дозвіл на проведення реконструкції.

За даними технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 11.07.2005 року, об’єкт, на який позивач просить визнати право власності, є самочинним будівництвом (а.с.63 т.1).

Відповідно до ч.1 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно технічного висновку по результатам обстеження спірного об’єкту, складеного оцінювачем Осадчим Василем Петровичем (сертифікат суб’єкта оціночної діяльності №4720/06, виданий Фондом Державного майна України 30.03.2006 року) 31.07.2007 року –06.08.2007 року, досліджена будівля літери А’’-1, яка реконструйована з урахуванням будівельних норм, передбачених СНіП 2.08.01-89, ДБН 79-92. Технічний стан будівельних конструкцій і елементів в цілому, а саме: конструкцій фундаментів, стін, покриття і крівлі, інженерних мереж дослідженої будівлі літери А’’-1 за адресою: м. Дніпропетровськ, пр.Воронцова,55б, станом на 31.07.2007 року –добре. Будівельні роботи виконані відповідно з вимогами СНіП (будівельні норми і правила). Допускається подальша експлуатація будівлі в діючому режимі.

За ч.3 ст.376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особо, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже забудоване нерухоме майно.

Земельна ділянка, на якій здійснено самочинне будівництво, перебуває в користуванні позивача на підставі договору оренди, що підтвердив представник відповідача-2 в судовому засіданні.

За таких обставин суд вірно та обґрунтовано прийняв рішення щодо визнання за позивачем права власності на самочинно збудований об’єкт нерухомості площею 62,5кв.м по пр.Воронова,55б м.Дніпропетровська.

Доводи апеляційної скарги, у тому числі з посиланням на ч.4 ст.376 Цивільного кодексу України, не були прийняті до уваги, оскільки самочинне будівництво не порушує права інших осіб.

Доводи скаржника, що спірний об’єкт в установленому порядку не введено в експлуатацію, не прийняті до уваги, оскільки не стосуються даного спору.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, Дніпропетровська міська рада просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити приватному підприємству "Дніпропостачупаковка" в задоволені позовних вимог, посилаючись при цьому на не правильне застосування норм матеріального права та порушення процесуальних норм права.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судовими рішеннями попередніх інстанцій визнане право власності позивача на самовільно збудоване нерухоме майно –прибудову до адміністративно-торгового комплексу на підставі ч.3 ст. 376 ЦК України, відповідно до положень якої суд може визнати право власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умовами надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Посилання судів попередніх інстанцій на зазначену норму закону є хибним, оскільки позивачу передана земельна ділянка у користування до самовільної забудови та з іншою метою.

Крім того, ч.1 ст. 376 ЦК України визначене поняття "самовільної забудови", яке охоплює три рівнозначні та самостійні обставини. Нормою закону передбачена можливість визнання у судовому порядку права власності на самовільну забудову лише за обставини, пов’язаної з правом особи на земельну ділянку, що розуміється як умова виключення інших двох обставин, пов’язаних з можливістю визнання об’єкту нерухомого майна самовільною забудовою. Зазначені обставини позивачем не доводилися як і не оцінювалися судами попередніх інстанцій.

Правовий аналіз законодавчого положення ч.4 ст. 376 ЦК України дає можливість зробити висновок, що заперечення власника (користувача) проти визнання права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво, або якщо це порушує права інших осіб, є перешкодою для визнання у судовому порядку права власності за особою, яка здійснила самочинне будівництво навіть при наявності обставин, визначених законом для визнання у судовому порядку права власності на самочинне будівництво.

Дніпропетровська міська рада є суб’єктом права власності на земельну ділянку, передану у користування позивачу, та одночасно є представницьким органом територіальної громади, заперечення якої проти визнання права власності на самовільну забудову, є запереченням власника та посиланням на порушення прав членів територіальної громади на їх спільне проживання за правилами та нормами, визначеними законом.

Виходячи з наведеного, судові рішення у справі підлягають до скасування, у позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дніпропетровської міської ради задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.08.2007 року, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.11.2007 року у справі № 30/189-07 скасувати.

У позові відмовити.

Головуючий, суддя М. Остапенко

Судді : Є. Борденюк

В. Харченко