ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.08.08

Справа № 16/461-08.

За позовом: Дочірнього підприємства «Аромат», м. Сквира Київської області

До відповідача: Приватного підприємства «Лембіт», м.Суми

Про стягнення 7488 грн.49 коп.

СУДДЯ          Моїсеєнко В.М.

Представники:

від позивача : Добрецький С.С.

від відповідача : не з’явився

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 7386 грн.72 коп. боргу за поставлену відповідно до умов договору № 418 від 15.04.2008р.. молочну продукцію, а також стягнути 88 грн.49 коп. – пені за несвоєчасне проведення розрахунків, 13 грн.28 коп. - 3% річних, а також судові витрати, пов’язані з розглядом справи..

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позов та документів в обґрунтування своєї позиції по справі не подав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні докази, які мають суттєве значення для вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.04.2008 року між сторонами у справі був укладений договір постачання молочної продукції № 418 .

Відповідно до п.1.1 даного договору постачальник - позивач по справі зобов’язувався поставити, а покупець – відповідач по справі зобов’язувався прийняти товар в асортименті, обсягах та на умовах , передбачених цим договором. Повне найменування товару, що постачається, його опис і характеристика, кількість товару, ціна одиниці товару, вартість та інші параметри вказуються в накладних, які є невід’ємною частиною цього договору.

Як свідчать матеріали справи, а саме накладні за період з 25.04.2008р. по 14.06.2008р. , згідно яких відповідач отримав молочну продукцію на загальну суму 7386 грн.72 коп., та своєчасно не розрахувався з позивачем. Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем складає 7386 грн.72 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України , підставами виникнення цивільних прав та обов’язків , зокрема є договори та інші право чини.

Згідно ст.526 та ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, ст.193 ГК України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлений договором строк.

У відповідності до вимог ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст.220 Господарського кодексу України, ст.612 Цивільного кодексу України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов’язання у строк, встановлений договором або законом.

Аргументованих заперечень вимогам позивача та будь-яких доказів, які б свідчили про безпідставність цих вимог, відповідач не подав. Тому цей борг підлягає примусовому стягненню з відповідача відповідно до ст. ст. 509, 525 ЦК України.

П. 7.13 вищезазначеного договору від 15.04.2008. № 418 передбачено нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості , яка згідно розрахунку складає 88 грн.49 коп.

Таким чином, пеня в сумі 88 грн.49 коп. нарахована згідно умов договору в межах строку позовної давності і підлягає стягненню на підставі Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже вимоги позивача про стягнення 13 грн.28 коп. - 3% річних підлягають задоволенню.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 7488 грн.49 коп., в тому числі 7386 грн.72 коп. – сума боргу за договором, 88 грн.49 коп. – пені, 13 грн.28 коп. - 3 % річних.

Факт заборгованості відповідача в сумі 7488 грн.49 коп. підтверджено матеріалами справи.

Відповідач доказів сплати заборгованості в сумі 7488 грн.49 коп. не подав, проти суми боргу не заперечує, тому вимоги позивача визнаються судом правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 102 грн.00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного підприємства «Лембіт» ( 40007, м.Суми, вул. Н.Сироватська,52,оф.100,код 24003115) на користь Дочірнього підприємства «Аромат» ( 09000, Київська обл.., м.Сквира, вул.. Леніна,19, 13, код 30737268) 7386 грн.72 коп. боргу, 88 грн.49 коп. – пені, 13 грн.28 коп. -3% річних , 102 грн.00 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 грн.00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

СУДДЯ                                                                        В.М. МОЇСЕЄНКО

В судовому засіданні, оголошена вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення підписано 08.08.2008 року.