ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

26 травня 2008 р.            Справа 13/74-08

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя С. Тісецький

Секретар судового засідання           Л. Новожилова

Представники :

позивача: Биховченко Р.І.

відповідача: Бірецький В.В., Лазарчук В.О., Стороженко В.Г.

Місце розгляду справи: приміщення суду, кімн. №1115.

розглянувши справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Прилуктваринмаш-Холдінг" (04073, вул. Сирецька, 33, м. Київ, код 25706453) до Ситковецької селищної ради (22865, вул. Леніна, 123, Немирівського району Вінницької області про визнання недійсним договору оренди, -

В С Т А Н О В И В:

Посилаючись на Закон України "Про оренду землі", Закон України "Про плату за землю", Цивільний кодекс України та умови договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 позивач просить визнати недійсним пункт 9 договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 в частині оплати орендної плати в розмірі 20 коп. за один квадратний метр –165090,60 грн. на рік, а також встановити з моменту укладання договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 орендну плату за земельну ділянку загальною площею 82,5453 га в розмірі 9,1 коп. за квадратний метр.

Заявою про уточнення позовних вимог №65 від 23.05.08 позивач просив визнати недійсним пункт 9 договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 в частині оплати орендної плати в розмірі 20 коп. за один квадратний метр –165090,60 грн. на рік, встановити з моменту укладання договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 і на 2005 рік орендну плату за земельну ділянку загальною площею 82,5453 га в розмірі 9,1 коп. за квадратний метр –75116,22 грн. на рік та встановити що в 2006 році і в 2007 році орендна плата за земельну ділянку загальною площею 82,5453 грн. становила в розмірі 9,3 коп. за один квадратний метр –76767,13 грн..

Відповідач у відзиві на позовну заяву №02-7 від 12.05.08, поясненнях від 26.05.08 та представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували посилаючись на те, що розмір орендної плати встановлений договором, який укладався за взаємною волею сторін, а дії відповідача спрямовані на зміну орендної плати в односторонньому порядку.

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу, оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Заслухавши представників сторін, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

09.07.04 Ситковецькою селищною радою (орендодавець) та ЗАТ "Прилуктваринмаш-Холдінг" (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі –Договір), відповідно до якого орендодавець надає, а орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку з метою не сільськогосподарського використання для ведення товарного виробництва цукру, яка знаходиться на території Ситковецької селищної ради Немирівського району Вінницької області.

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 82,5453 га.

Як вбачається з п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена.

Пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем в розмірі 20 коп. за квадратний метр згідно ст. 7 ч. II Закону України "Про плату за землю".

На виконання Договору оренди відповідачем, згідно акту приймання-передачі об'єкта оренди б/н та дати передано, а відповідачем отримано обумовлену договором земельну ділянку.

Відповідач свої зобов’язання за договором, в частині щомісячної сплати розміру орендної плати, виконував, однак вважаючи завищеним розмір орендної плати звернувся до суду з даним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що п. 9 договору оренди земельної ділянки від 09.07.04 визначено розмір орендної плати в сумі 20 коп. за квадратний метр згідно ст. 7 ч. II Закону України "Про плату за землю", При цьому, як зазначає позивач, частиною 2 ст. 7 наведеного закону (в редакції на 09.07.04) визначено ставку земельного податку для земельних ділянок грошову оцінку яких не встановлено, яка станом на 09.07.04 складала 9,1 коп. за квадратний метр. Таким чином, позивач вважає, що п. 9 договору оренди земельної ділянки від 09.07.04, в частині розміру орендної плати, суперечить ст. 21 Закону України "Про оренду землі".

Однак, зазначена позиція позивача є хибною, не ґрунтується на законі та матеріалах справи, а тому судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на момент укладення договору - 09.07.04) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Частиною 2 ст. 21 вказаного Закону (в редакції на момент укладення договору - 09.07.04) передбачено, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Крім того, згідно ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

В силу ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як зазначено вище, пунктом 9 Договору сторони обумовили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, встановивши його в сумі 20 коп. за один квадратний метр –165090,60 грн. на рік.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, а в силу ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Договором оренди земельної ділянки від 09.07.04 сторонами не передбачено можливості зміни умов договору в односторонньому порядку. Навпаки, у п. 36 Договору зазначено протилежне, а саме, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Таким чином, аналіз чинного законодавства та умов Договору дає підстави дійти висновку про відсутність у позивача правових підстав для зменшення в односторонньому порядку розміру орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

В процесі розгляду справи будь-яких невідповідностей вимогам закону пункту 9 договору оренди земельної ділянки від 09.07.04, судом не встановлено, у зв'язку з чим позивачем не доведено правомірності заявленого позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

З урахуванням викладеного, оцінивши надані сторонами докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення направити сторонам.

Суддя С. Тісецький

Резолютивну частину рішення оголошено 26.05.2008 р.

Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 29.05.2008 р.

Суддя С. Тісецький

Віддрук. 3 примір:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

29 травня 2008 р.