КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2008                                                                                           № 42/178

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Андрієнка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Самойленко К.В., довіреність № 06/1456 від 29.04.2008р., Зубрич Д.О., довіреність № 06117 від 03.01.2008р.,

від відповідача - Бойко Д.М., довіреність № 9Д-08 від 08.04.2008р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

1. Відкрите акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації"Харківміськгаз"

2. Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго”

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.06.2008

у справі № 42/178

за позовом                               Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Харківміськгаз"

до                                                   ЗАТ "Укргаз-Енерго"

про                                                  стягнення боргу, неустойки, сум за час прострочення виконання боржником грошового зобов"язання, ціна позову 41619304,94 грн.

Суть рішення і скарги:

Відкрите акціонерне товариство “Харківміськгаз” (далі – ВАТ “Харківміськгаз”, Позивач) звернулося в господарський суд міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго” (далі – ЗАТ “Укргаз-Енерго”, Відповідач) про стягнення боргу, неустойки і сум за час прострочення виконання боржником грошового зобов”язання по договору № 75/1-16/66ТР-07 в розмірі 41 619 304,94 грн., з яких: 11133697,63 грн. – сума основного боргу, 359408,02 грн. – сума пені за несвоєчасне виконання грошового зобов”язання, 582651,38 грн. – сума інфляційних, 55053,49 грн. – сума три відсотки річних від простроченої суми і 29488494,42 грн. – пеня за безпідставне непідписання актів.

Під час розгляду даної справи Позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме: зменшив заявлену до стягнення суму основного боргу – з 11133697,63 грн. до 11090171,18 грн., відповідно до періоду, за який були надані послуги з транспортування природного газу і які залишилися неоплаченими (листопад 2007 року – лютий 2008 року). В іншій частині, вимоги Позивача щодо стягнення грошових сум, залишились попередніми.

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.06.2008 року у справі № 42/178 позов ВАТ “Харківміськгаз” було задоволено частково, а саме: стягнуто Відповідача на користь Позивача 7398900 грн. основного боргу, 5088,73 грн. витрат по оплаті державного мита та 23,55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині, в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Позивача подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. у справі № 42/178 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ВАТ “Харківміськгаз” в повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з”ясовано всі обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, зокрема: ст.ст. 32, 36, 43 та 84 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) і ст.ст.624 та 625 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), що є підставами для скасування такого судового рішення.

Представник Відповідача в судовому засіданні не погоджувався з доводами та вимогами Позивача, викладеними ним в апеляційній скарзі і просив залишити її без задоволення. Водночас, не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Відповідача також подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2008 року у справі № 42/178 та прийняти нове рішення, яким в позові ВАТ “Харківміськгаз”, відмовити.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з”ясовано всі обставини справи, не було доведено обставини, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а також, порушено норми матеріального і процесуального права, зокрема: ст.ст. 526, 610 та 614 ЦК України і ст.ст. 32 та 43 ГПК України.

Представники Позивача в судовому засіданні заперечували проти апеляційної скарги представника Відповідача та просили залишити цю скаргу без задоволення.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача в судовому засіданні, дослідивши та вивчивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вказувалось вище, ВАТ “Харківміськгаз” звернулося в господарський суд міста Києва з позовом до ЗАТ “Укргаз-Енерго” про стягнення боргу, неустойки та сум за час прострочення виконання боржником грошового зобов”язання в розмірі 41 619 304,94 грн. і рішенням господарського суду м. Києва від 17.06.2008р. у справі № 42/178 позовні вимоги ВАТ “Харківміськгаз” було задоволено частково – на суму 7398900 грн. основного боргу. Крім того, за рішенням суду на користь Позивача з Відповідача було також стягнуто 5088,73 грн. витрат по оплаті державного мита і 23,55 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні іншої частини позовних вимог, рішенням суду було відмовлено.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції виходив з того, що Відповідач частково сплатив надані Позивачем послуги з транспортування природного газу – в сумі 3600000,00 грн., в той час, як доказів належної оплати іншої частини боргу – на суму 7398900,00 грн., надано суду не було.

Що стосується інших позовних вимог про стягнення неустойки та сум за прострочення виконання боржником грошового зобов”язання то, згідно висновків місцевого господарського суду, протягом заявленого Позивачем періоду часу (грудень 2007 року – лютий 2008 року), прострочення по оплаті послуг у Відповідача не існувало.

Разом з цим, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ВАТ “Харківміськгаз”, з огляду на наступне.

Згідно змісту ст.ст. 11, 14 та 509 ЦК України договір, зокрема, є підставою виникнення цивільних прав і обов”язків (зобов”язань), які мають виконуватися у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Крім того, згідно змісту ст.ст. 525, 526 та 530 ЦК України, зобов”язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов”язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В ст. 629 ЦК України також зазначається, що договір є обов”язковим для виконання сторонами.

Як було правильно встановлено судом першої інстанції, між ВАТ “Харківміськгаз” (Виконавець) та ЗАТ “Укргаз-Енерго” (Замовник) 30.01.2007р. був укладений договір про надання послуг з транспортування природного газу № 75/1-16/66ТР-07 (далі – Договір), згідно умов якого (п.1.1. Договору) Виконавець зобов”язувався відповідно до умов Договору прийняти та протранспортувати природний газ (далі – газ) системою розподільчих газопроводів, що знаходяться в зоні обслуговування та/або користуванні ВАТ “Харківміськгаз”, від Пунктів приймання-передачі газу – газорозподільних станцій (далі – ГРС) на магістральних трубопроводах (далі – Аункти приймання-передачі) та /або пунктів виміру витрат газу в районах видобутку газу на території України (далі – ПВВГ) до Пунктів призначення – місця входу газопроводу на територію Споживача або від точки балансового розмежування газопроводів Споживачів для технічної передачі визначеним Замовником та доведеним (підтвердженим) до Виконавця через Об”єднане диспетчерське управління ДК “Укртрансгаз” споживачам, здійснювати облік такого газу, а Замовник зобов”язувався відповідно до умов Договору оплатити надані Виконавцем послуги з транспортування газу.

Відповідно до п. 6.2. Договору, Замовник здійснює попередню оплату послуг за даним Договором на підставі рахунків-фактур, виставлених Виконавцем Замовнику в порядку:

- до 5 числа місяця надання послуг – 40% від вартості планового обсягу послуг з транспортування газу на звітній місяць;

- до 10 числа місяця надання послуг – 40% від вартості планового обсягу послуг з транспортування газу на звітній місяць.

Остаточний розрахунок здійснюється на підставі рахунків-фактур, виставлених Виконавцем Замовнику на підставі Актів, зазначених в пунктах 4.1. та 4.2. даного Договору, до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Згідно п.п. 4.1. та 4.2. Договору надання послуг з транспортування газу щомісячно оформлюється Замовником і Виконавцем шляхом складання акту здачі-прийомки послуг з транспортування газу (далі – Акт). Надання послуг з технічного приймання-передачі газу в Пунктах приймання-передачі та Пунктах призначення оформлюється Замовником і Виконавцем шляхом складання акту здачі-прийомки послуг з технічного приймання-передачі газу в Пунктах приймання-передачі та Пунктах призначення.

У зв”язку з цим, протягом 2007 року ВАТ “Харківміськгаз” на виконання Договору було надано Відповідачу послуги з транспортування природного газу на загальну суму 28436340,50 грн., з яких Відповідачем було оплачено 23238375,24 грн., у січні 2008 року – на суму 3107505,68 грн. і в лютому 2008 року – на суму 2784700,30 грн., які на час розгляду даного спору в суді, Відповідачем оплачені не були.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги з транспортування природного газу за період: листопад – грудень 2007 року та січень – лютий 2008 року, становила 11090171,24 грн.

Факт надання Позивачем послуг по транспортуванню газу підтверджується відповідними реєстрами фактично протранспортованих обсягів природного газу газовими мережами ВАТ “Харківміськгаз” згідно Договору з ресурсів ЗАТ “Укргаз-Енерго”, а також копіями Актів до Договору № 75/1-16/66ТР-07 від 30.01.2007р., які направлялися на адресу Відповідача, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Разом з тим, рішенням суду від 17.06.2008р. по даній справі, на яке було подано апеляційну скаргу, на користь ВАТ “Харківміськгаз” було стягнуто тільки 7398900,00 грн. основного боргу, з урахуванням, за висновками суду, оплати Відповідачем 3600000,00 грн., і відмовлено в стягненні іншої частини заборгованості.

У зв”язку із цим, судова колегія констатує, що оскільки Позивач надавав до суду розрахунок основного боргу на суму 11 090 171,18 грн., вже з урахуванням сплачених Відповідачем 3600000,00 грн., то при винесенні рішення судом вказана сума взагалі не повинна була враховуватись вдруге.

Згідно розрахунку, основна заборгованість, яка повинна бути стягнута із ЗАТ “Укргаз-Енерго” на користь ВАТ “Харківміськгаз” за період: листопад 2007 року – січень 2008 року, складає 8 305 470,94 грн., а за лютий 2008 року – 2784700,30 грн.

Тобто, за період з листопада 2007 року по лютий 2008 року включно, у Відповідача існувала заборгованість перед Позивачем по Договору за надані послуги з транспортування природного газу в сумі 11 090171,24 грн.

При цьому, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в стягненні заборгованості з Відповідача за надані послуги у лютому 2008 року на підставі того, що на час звернення в суд із позовною заявою прострочення Відповідача по оплаті послуг за лютий 2008 року, у останнього не існувало, оскільки, як видно з матеріалів справи, позовна заява була подана Позивачем до суду 20.03.2008р., тоді як остаточний розрахунок за послуги з транспортування природного газу у лютому 2008 року, згідно п. 6.2. Договору, Відповідач повинен був зробити до 15.03.2008 року. Тобто, останній прострочив виконання зобов “язання по оплаті послуг за лютий 2008 року на п”ять днів.

Крім того, судова колегія констатує, що ВАТ “Харківміськгаз” зі свого боку виконало всі умови Договору щодо порядку оформлення здачі-прийому послуг з транспортування газу за лютий 2008 року та надало ці документи Відповідачу, який, у свою чергу, ухилявся від оформлення відповідних документів.

Підставою для відмови Позивачу у стягненні з Відповідача інфляційних збитків в сумі 582 651,38 грн. та трьох відсотків річних в сумі 55 053,43 грн., за висновками суду першої інстанції, було те, що протягом заявленого у позові періоду часу, прострочення не існувало. Однак, судова колегія констатує, що суд першої інстанції при цьому не врахував наступне.

Відповідно до вимог статтей 901 та 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов”язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов”язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуги за плату, замовник зобов”язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, як було встановлено судом, Відповідачем порушувались істотні умови Договору щодо оплати наданих Позивачем протягом грудня 2007 – лютого 2008 року послуг по транспортуванню газу.

В той же час, згідно п. 7.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов”язань, Сторони несуть відповідальність згідно з Договором і законодавством України.

Крім того, відповідно до п. 7.8. Договору, у випадку не проведення у встановлені даним Договором строки розрахунків, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі 0,5 відсотків від вартості послуг транспортування газу у відповідному місяці за кожен день прострочення виконання зобов”язання, але не більше подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України, яка діяла у період, протягом якого відбувалася затримка виконання зобов”язання.

У зв”язку із цим, Позивач нарахував Відповідачу пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань по Договору в розмірі 359408,02 грн., з розрахунком якої погоджується і суд апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов”язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов”язання, на вимогу кредитора зобов”язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що інфляційні збитки за прострочення виконання Відповідачем грошового зобов”язання по Договору складають 582651,38 грн., тоді як три проценти річних з простроченої суми складають 55053,49 грн.

Крім того, як вказувалось вище, судом апеляційної інстанції також встановлено, що Відповідач безпідставно ухилявся від підписання актів по Договору з транспортування газу за період з липня 2007 року по січень 2008 року.

Згідно п. 2.9. Договору, заставна вартість 1000 м.куб. природного газу за цим Договором у 2007 році становила еквівалент 230 доларів США у гривнях за курсом НБУ на день приймання-передачі газу для транспортування. Заставна ціна природного газу на наступні роки не може бути меншою, ніж встановлена у кожному попередньому році.

Як вказувалось вище, пунктом 4.1. Договору передбачалось, що надання послуг з транспортування газу щомісячно оформлюються Замовником і Виконавцем шляхом складання акту здачі-прийомки послуг з транспортування газу.

Крім того, згідно п. 4.3. Договору, сторони зобов”язані підписати акт здачі-прийомки послуг з транспортування газу до п”ятого числа місяця, наступного за місяцем, у якому фактично надавались послуги.

Після необгрунтованої односторонньої відмови Замовника від підписання актів, необхідних для бухгалтерського та фінансового обліку Замовника та Виконавця, ВАТ “Харківміськгаз” неодноразово надсилало на адресу ЗАТ “Укргазенерго” замовленнями, цінними, або службою доставки, листи з описом їх вкладення з доданими до них підписаних Виконавцем акти за відповідні місяці, у двох примірниках.

Відповідно до п. 7.5. Договору, у випадку не підписання встановлених Договором актів у встановлені Договором строки сторона, яка не підписала будь-який акт сплачує на користь іншої Сторони пеню в розмірі 0,5% від заставної вартості планових обсягів газу у відповідному місяці за кожен день прострочення виконання зобов”язання, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, протягом якого відбувалася затримка виконання зобов”язання, за кожний факт не підписання.

З огляду на це, колегія суддів зазначає, що Відповідачу підлягає також нарахуванню пеня, за не підписання актів по Договору, в розмірі 29 488 494,42 грн., які необхідно стягнути на користь Позивача.

Таким чином, колегія суддів констатує, що вимоги ВАТ “Харківміськгаз” про стягнення із ЗАТ “Укргаз-Енерго” 11090171,24 грн. основного боргу по договору про надання послуг з транспортування природного газу від 30.01.2007р. №75/1-16/66ТР-07 за листопад 2007 року – лютий 2008 року, 353408,02 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов”язань, 582651,38 грн. інфляційних збитків, 55053,49 грн. трьох процентів річних та 29488494,42 грн. пені за не підписання актів по Договору, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на недоведених обставинах, що мали значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими і не відповідають в повній мірі обставинам справи, а також були зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення (ч. 1 п.п. 2, 3 та 4 ст. 104 ГПК України), що є підставою для скасування такого рішення в частині відмови в задоволенні позову.

Враховуючи ту обставину, що рішенням суду першої інстанції, було частково задоволено позов ВАТ “Харківміськгаз” про стягнення з Відповідача частини основного боргу – в розмірі 7398900,00 грн., без чіткого та правильного визначення в рішенні суду періоду такої заборгованості, апеляційна інстанція вважає за необхідне скасувати в цілому це рішення, виклавши його в новій редакції.

У зв”язку з цим, апеляційна скарга Позивача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду – його скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог ВАТ “Харківміськгаз”, повністю.

В той же час, підстав для задоволення апеляційної скарги ЗАТ “Укргаз-Енерго” суд апеляційної інстанції не знаходить.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, державне мито покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В даному випадку, на користь Позивача підлягає стягненню з Відповідача 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, понесених стороною при подачі позову до суду, а також 12750,00 грн. витрат по сплаті державного мита за подачу до суду апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 49, 91, 92, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго” залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Харківміськгаз” задовольнити.

3. Рішення господарського суду міста Києва від 17.06.2008р. у справі № 42/178 за позовом Відкритого акціонерного товариства “Харківміськгаз” до Закритого акціонерного товариства “Укргаз-Енерго” про стягнення боргу, неустойки і сум за час прострочення виконання боржником грошового зобов”язання в розмірі 41 619 304,94 грн. скасувати.

4. Прийняти нове рішення у справі № 42/178, яким позов Відкритого акціонерного товариства “Харківміськгаз”, задовольнити повністю.

5. Стягнути із Закритого акціонерного товариства “Украгаз-Енерго” (01001, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 34003224) на користь Відкритого акціонерного товариства “Харьвміськгаз” (61004, м. Харків, вул. Жовтневої революції, 57/59, код 033591,18грн. (одинадцять млн. дев”яносто тисяч сто сімдесят одну грн. 18 коп.) основного боргу за період: листопад 2007 року – лютий 2008 року, 353408,02 грн. (триста п”ятдесят три тис. чотириста вісім грн. 02 коп.) пені за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, 582651,38 грн. (п”ятсот вісімдесят дві тис. шістьсот п”ятдесят одну грн. 38 коп.) інфляційних збитків, 55053,49 грн. (п”ятдесят п”ять тис. п”ятдесят три грн. 49 коп.) трьох процентів річних та 29488494,42 грн. (двадцять дев”ять млн. чотириста вісімдесят вісім тис. чотириста дев”яносто чотири грн. 42 коп.) пені за не підписання актів по договору, а також 38250,00 грн. (тридцять вісім тис. двісті п”ятдесят грн. 00 коп.) державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового процесу.

6. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

7. Справу № 42/178 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

22.09.08 (відправлено)