ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2008 р.

№ 7/430

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Остапенка М.І.

суддів :

Борденюк Є.М., Харченко В.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги

Військової частини 4114 Внутрішніх військ МВС України

на постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008

у справі

№ 7/430

за позовом

Прокурора Залізничного району м. Львова в інтересах держави в особі уповноваженого органу Львівської міської ради в особі Комунального підприємства "Львівводоканал"

до

Військової частини 4114 Внутрішніх військ МВС України

про

стягнення 26 507, 81 грн.

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2007 року, прокурор Залізничного району м. Львова звернувся до господарського суду Львівської області з позовом в інтересах Львівської міської Ради, Львівського міського комунального підприємства "Львівводоканал" про стягнення з військової частини № 4114 на користь підприємства "Львівводоканал" 21 937,50 грн. та в доход місцевого бюджету 4 570,31 грн. плати за скид в систему каналізації стічних вод з вмістом забруднюючих речовин, які перевищують їх допустиму концентрацію.

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.01.2008 року позов задоволено.

За наслідками перегляду справи в апеляційному порядку, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 року апеляційну скаргу військової частини №4114 залишено без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції –без змін.

Рішення господарського суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду оскаржено у касаційному порядку й ухвалою Вищого господарського суду України від 15.05.2008 року порушено касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача, у якій він посилається на неправильну правову оцінку судами обставин справи, помилковість прийняття до розгляду позову прокурора і просить рішення господарського суду Львівської області від 24.01.2008 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 року скасувати, а провадження у справі - припинити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника підприємства "Львівводоканал", перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та під час перегляду справи в апеляційному порядку, відповідачем здійснено скид стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднення, що підтверджується актом №2525 від 16.08.2007 року, складеним з дотриманням Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.2002 року № 37, Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої тим же наказом Держбуду України, результатами лабораторних вимірювань №278 від 16.08.2007 року, які відповідачем не оспорюються і у касаційній скарзі.

Скид понаднормових забруднень зобов’язує відповідача здійснити плату у підвищеному розмірі, 80 відсотків якої залишається у розпорядженні водоканалу і використовується на відшкодування збитків, а 20 відсотків - перераховується до місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища, а тому, при такому положенні, господарський суд першої інстанції та апеляційний господарський суд прийшли до правильного висновку щодо правомірності заявлених вимог, обґрунтовано постановили про задоволення позову і підстав для скасування судових рішень, з припиненням провадження у справі, за наведених відповідачем мотивів, судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.03.2008 року –без змін.

Головуючий М.І. Остапенко

Судді                                                                        Є.М. Борденюк

В.М. Харченко