ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

17.06.2008

Справа №2-13/4194-2008

за позовом Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим, м. Сімферополь

до Сімферопольської та Кримської Єпархії Української Православної Церкви, м. Сімферополь

з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Сімферопольське міське управління Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій в АР Крим, м. Сімферополь

Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради АР Крим, м. Сімферополь

про спонукання до виконання певних дій

Суддя ГС АР Крим А.І.Жукова

Представники:

Від позивача – Менджелієва Г.В. – ю/к., дов. від 19.07.2007 року.

Від відповідача – Пристанський І.О. – представник, дов. від 21.05.2008 року.

З участю третіх осіб – 1. Воробйова Н.А. – капітан служби цивільного захисту, інспектор, дов. від 21.05.2008 року. 2. не з’явився.

Суть спору: Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим звернулося до господарського суду АР Крим з позовом до Сімферопольської та Кримської Єпархії Української Православної Церкви, з участю третіх осіб - Сімферопольське міське управління Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій в АР Крим і виконавчий комітет Сімферопольської міської ради та просить зупинити забудову сумісних земель за адресою: м. Сімферополь вул. Октябрьська, 16, встановити право користування на сумісних земельних ділянках (земельний сервітут) та зобов’язати відповідача узгодити ситуаційний план земельної ділянки для подальшого оформлення права власності на неї.

Позовні вимоги мотивовані ст. 103 ЗК України, в якій мова йде про власників та землекористувачів земельних ділянок.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у удовому засіданні проти позовних вимог заперечує за мотивами, що згідно Протоколу № 14 від 19.11.2007 р. попереднього узгодження розміщення об’єктів будівництва, спільного засідання технічної ради та постійної комісії міської ради з питань містобудування, раціонального природокористування, екології та земельних відносин узгоджено оформлення земельної ділянки Сімферопольською та Кримською єпархією УПЦ орієнтовною площею 0,08 га для обслуговування будівлі по вул. Октябрській, 16. Тобто, в даний час правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку знаходяться в процесі оформлення.

У справі оголошувалася перерва у порядку статті 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд –

В С Т А Н О В И В :

На підставі рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 1305 від 07.07.2006 року на житлові будівлі, які розташовані за адресою: м. Сімферополь вул. Октябрьська, 16, а саме: літери «В», «Д», «Ж», «З», «К», «М», «И», «Н» передані у власність держави в особі Верховної Ради України (у повному господарському віданні Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим).

Відповідно до свідоцтва про право власності виданого на підставі рішення виконавчого комітету Сімферопольської міської ради № 1646 від 11.09.2006 р. Сімферопольській та Кримській єпархії УПЦ на праві власності належать нежитлові будівлі, розташовані в м. Сімферополі по вул. Октябрській, 16 (літ. «А», літ. «А1», літ. «Б», літ. «Г»).

Згідно Протоколу № 14 від 19.11.2007 р. попереднього узгодження розміщення об’єктів будівництва, спільного засідання технічної ради та постійної комісії міської ради з питань містобудування, раціонального природокористування, екології та земельних відносин узгоджено оформлення земельної ділянки Сімферопольською та Кримською єпархією УПЦ орієнтовною площею 0,08 га для обслуговування будівлі по вул. Октябрській, 16. Тобто, в даний час правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку знаходяться в процесі оформлення.

Посилання позивача на те, що представники Єпархії від будь-яких погоджень ситуаційного плану земельної ділянки та встановлення сервітутів відмовились, є необґрунтованим, оскільки Земельним кодексом України та чинним законодавством не передбачено такого обов’язку. Тому позивач і не має права вимагати зобов’язання єпархії узгодити ситуаційний план земельної ділянки.

Крім того, факти звернення у встановленому порядку до Єпархії не підтверджуються жодними письмовими доказами.

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної

реєстрації.

Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Крім того, ч. ч. 1, 2 ст. 126 Земельного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Одночасно, в позовній заяві робиться посилання на ст. 103 Земельного кодексу України, в якій мова йде про власників та землекористувачів земельних ділянок, тобто осіб, які мають один із вище перелічених документів, які підтверджують право власності, постійного користування чи оренди землі.

Так само, згідно ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту — це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Згідно ст. 100 Земельного Кодексу України власник чи землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю сторін або за рішенням суду.

У позовній заяві зазначається, що діями відповідача порушується конституційне право позивача на землю. Однак такі твердження не мають під собою ніяких правових підстав, оскільки право на вказану земельну ділянку у позивача ще не виникло, правовстановлюючі документи перелічені у ст. 126 Земельного кодексу України не оформлені.

Щодо позовних вимог про зупинення забудови сумісних земель, то необхідно зазначити, що на даний час будівництво кафе для паломників Сімферопольською та Кримською єпархією УПЦ завершено і дана вимога на момент розгляду справи втратила актуальність.

Таким чином, суд вважає, що Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в АР Крим не є належним позивачем, тому що він не є ані власником земельної ділянки, ані землекористувачем.

За вказаних обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини.

Рішення оформлене у повному обсязі та підписане 07.07.2008 року.

З обліком викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.