ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.08 р.                     Справа № 8/49пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", м.Донецьк,

до відповідача 1 Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області,

м.Маріуполь,

до відповідача 2 Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь,

про визнання права та визнання рішення недійсним

С

уддя Ємельянов А.С.

Представники:

від позивача: Крещенко В.В. – по дов.

від відповідача 1: Кравченко Т.О. – заст. нач.

від відповідача 2: Кравченко Т.О. – заст. нач.

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувались перерви з 28.05.2008р. по 09.06.2008р.,

17.06.2008р. по 01.07.2008р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача 1, Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь про:

-          визнання за позивачем права на оренду земельної ділянки по бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя згідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №257/1 від 18.06.2003р. «Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста Товариству з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД» та договору оренди земельної ділянки 17.03.2004р., зареєстрованого у реєстрі за №538;

-          визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №66 від 20.02.2008р.;

-          визнання права позивача на використання земельної ділянки відповідно до договору оренди від 17.03.2004р., зареєстрованого у реєстрі за №538.

Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивачем згідно із заявою №24/04 від 25.04.2008р. (з урахуванням клопотання №07/05 від 07.05.2008р.) також заявлені вимоги про:

-          визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. «Про передачу скверів, бульварів та парків на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва» у частині передання земельної ділянки, яка є предеметом договору оренди від 17.03.2004р., зареєстрованого у реєстрі за №538;

-          визнання недійсним рішення Маріупольської міської ради Донецької області №5/19-3344 від 29.02.2008р. «Про затвердження рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №66 від 20.02.2008р.».

01.07.2008р. позивачем надано заяву №107 від 01.07.2008р., згідно якої заявлені вимоги про:

-          визнання за позивачем права на оренду земельної ділянки по бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя згідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №257/1 від 18.06.2003р. «Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста Товариству з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД» та договору оренди земельної ділянки від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за номером 538;

-          визнання недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №66 від 20.02.2008р. «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету на бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста»;

-          визнання недійсним рішення Маріупольської міської ради Донецької області №5/19-3344 від 29.02.2008р. «Про затвердження рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №66 від 20.02.2008р. «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету на бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста»;

-          визнання недійсним рішення рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. «Про передачу скверів, бульварів та парків на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва» у частині передання земельної ділянки, розташованої за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь, яка є предметом договору оренди від 17.03.2004р., зареєстрованого у реєстрі за номером 538.

Таким чином позивачем заявлені, а судом розглянуті позовні вимоги, викладені у заяві №107 від 01.07.2008р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір оренди земельної ділянки від 17.03.2004р., за умовами якого Маріупольською міською радою Донецької області на підставі рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №257/1 від 18.06.2003р. було передано в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", зокрема, земельну ділянку площею 0,5500 га по бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя.

Проте, як вказує позивач, 20.02.2008р. Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області було прийнято рішення №66, затверджене рішенням Маріупольської міської ради Донецької області №5/19-3344 від 29.02.2008р., згідно з яким рішення №142/8 від 19.03.2003р. та №257/1 від 18.06.2003р. в частині погодження місця розташування та надання в оренду позивачу земельної ділянки на бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя були скасовані.

Крім того, згідно з рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. спірна частина земельної ділянка була передана на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва, що, за твердженням позивача, порушило його права як законного користувача земельної ділянки.

У відзиві №10661 від 25.06.2008р. відповідач 1 проти задоволення позовних вимог надав заперечення. В обгрунтування своїх заперечень відповідач 1 посилається на відсутність згоди Маріупольської міської ради Донецької області як органу місцевого самоврядування, що здійснює розпорядження земельними ділянками комунальної власності, на передання в оренду позивачу земельної ділянки, розташованої за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.05.2008р. до участі у справі у якості відповідача 2 залучено Маріупольську міську раду Донецької області, м.Маріуполь.

Відповідач 2 у відзиві №1067-1 від 26.05.2008р. та поясненнях №1207 від 11.06.2008р. проти позову заперечує з підстав, викладених вище.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, що знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу.

Згідно із ст.ст.13, 41 Конституції України передбачено, що від імені українського народу права власника, зокрема, на землю здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ст.ст.142, 143, 144, 145 Конституції України, ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

За приписами ч.5 ст.60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду

Одночасно, ст.151 Господарського кодексу України для здійснення господарської діяльності суб'єктам господарювання гарантується право на отримання у користування земельних ділянок та інших природних ресурсів (в тому числі за плату або на інших умовах) на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів.

Питання надання земельних ділянок у користування, зокрема на умовах оренди, фізичним та юридичним особам регулюються положеннями Земельного кодексу України, Закону України „Про оренду землі”.

Згідно зі ст.16 Закону України "Про оренду землі" в редакції до внесення змін Законами №107-VI від 28.12.2007р., № 309-VI від 03.06.2008р. (враховуючи, що спірні правовідносини відносно оренди земельної ділянки виникли між сторонами до набрання чинності вказаними змінами), особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання). Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України. У разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього закону.

Як встановлено судом, 17.03.2003р. позивач звернувся до Маріупольського міського голови з клопотанням про надання земельної ділянки для будівництва торгівельного комплексу з гостьовою автостоянкою у Орджонікідзевському районі м.Маріуполя. Внаслідок подання вказаної заяви Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" у відповідності з положеннями Закону України "Про оренду землі" було реалізовано волевиявлення щодо укладення договору оренди спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» 19.03.2003р. Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради було прийнято рішення №142/8, згідно якого позивачу було дозволено проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва супермаркету на земельній ділянці по бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя.

Комісією у складі заступника міського голови, начальника міського управління земельних ресурсів, головного архітектора міста, головного державного лікаря міста, начальника державної пожежної інспекції, заступника начальника Приазовської регіональної державної екологічної інспекції позивачу було надано акт вибору та обстеження земельної ділянки, за змістом якого досліджувана земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови є придатною для будівництва супермаркету.

Крім того, позивачем з начальником управління архітектури та містобудівництва, начальником управління земельних ресурсів було погоджено ситуаційний план розміщення земельної ділянки.

За приписом ч.5 ст.21 Закону України „Про основи містобудування” визначення територій та вибір земель для містобудівних потреб здійснюються за погодженням спеціально уповноважених органів з питань містобудування та архітектури.

Згідно з висновком №03-96 від 26.03.2003р. Головного управління архітектури та містобудівництва Маріупольської міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" було погоджено місце розташування супермаркету на спірній земельній ділянці у Орджонікідзевському районі м.Маріуполя.

Тобто, внаслідок прийняття Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради рішення №142/8 від 19.03.2003р., позивачем проводилися дії, спрямовані на фактичне отримання спірної земельної ділянки в оренду для використання її в процесі здійснення господарської діяльності.

Статтею 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом.

В силу ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

18.06.2003р. відповідачем 1 було прийнято рішення №257/1 від 18.06.2003р. про надання позивачу із земель житлової та громадської забудови в оренду терміном на 10 років для будівництва супермаркету, зокрема, земельну ділянку площею 5499,99 кв.м (кадастровий номер :01:014:0060) на бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Як встановлено судом, 17.03.2004р. між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір оренди земельної ділянки.

За змістом вказаного договору Маріупольською міською радою, яка у відповідності до ст.4 Закону України «Про оренду землі», ст.12 Земельного кодексу України є орендодавцем земельних ділянок комунальної власності, передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" у строкове, платне користування земельну ділянку площею 0,5500 га, яка розташована за адресою: бул.50-річчя Жовтня (на перехресті з пр.Перемоги), Орджонікідзевський район, м.Маріуполь.

17.03.2003р. вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скоробогатько О.В. та зареєстрований у реєстрі за номером №538.

За приписами ч.2 ст.125 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

За таких обставин, враховуючи укладання позивачем з Маріупольською міською радою договору оренди від 17.03.2003р. та проведення приватним нотаріусом його державної реєстрації, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" набуло право оренди спірної земельної ділянки.

За висновками суду, прийняття відповідачем 1 рішення №66 від 20.02.2008р. не встановлює будь-яких правових наслідків щодо чинності рішень №142/8 від 19.03.2003р. та №257/1 від 18.06.2003р. виконавчого комітету Маріупольської міської ради та, як наслідок, договору оренди, укладеного Маріупольською міською радою на їх підставі, а також права позивача на використання земельної ділянки, враховуючи наступне:

Як встановлено судом, 20.02.2008р. виконавчим комітетом Маріупольської міської ради прийняте рішення №66 «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету по бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста», за змістом якого відповідачем 1, в тому числі, були скасовані рішення №142/8 від 19.03.2003р. «Про дозвіл проведення проектно-вишукувальних робіт для будівництва супермаркету по бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» та №257/1 від 18.06.2003р. «Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста Товариству з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД».

Одночасно, відповідно до ч.9 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” рішення виконавчого комітету ради можуть бути скасовані відповідною радою.

Згідно із п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Таким чином, органом, який наділений повноваженнями по скасуванню актів виконавчого органу місцевого самоврядування є відповідна сільська, селищна, міська рада.

При цьому, наступне затвердження радою прийнятого виконавчим комітетом з перевищенням повноважень рішення, не робить його легітимним та правомірним, враховуючи, що діюче законодавство не пов’язує законність рішення виконавчого органу місцевого самоврядування з моментом затвердження його радою, а прийняття радою такого рішення не замінює акту органу місцевого самоврядування, прийнятого відповідно до п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Одночасно, суд приймає до уваги, що підставою для скасування рішень про надання в оренду ТОВ «ВОСХОД» земельної ділянки, розташованої за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь, відповідачем 1, зокрема, вказано ті обставини, що позивачем необхідні за приписом ст.123 Земельного кодексу України висновки головного управління архітектури та містобудування міської ради, Приазовської регіональної державної екологічної інспекції, Маріупольського міського управління земельних ресурсів, Маріупольської міської санітарно-епідеміологічної станції, відділу культури міської ради, державної екологічної експертизи були отримані після прийняття Виконавчим комітетом Маріупольської міської ради рішення від 18.06.2003р.

Проте, за висновками суду, вказані обставини не є належною підставою для скасування відповідачем 1 прийнятих рішень та позбавлення позивача права користування спірною земельною ділянкою, враховуючи, що змістом висновків зазначених органів та відділів будівництво супермаркету на земельній ділянці по бул.50-річчя Жовтня у Орджонікідзевському районі м.Маріуполя є можливим.

Крім того, висновки головного управління архітектури та містобудування міської ради, Приазовської регіональної державної екологічної інспекції, Маріупольського міського управління земельних ресурсів, Маріупольської міської санітарно-епідеміологічної станції, відділу культури міської ради, державної екологічної експертизи надані до укладання договору оренди земельної ділянки з Маріупольською міською радою.

Тобто, на момент підписання позивачем та відповідачем 2 спірного договору оренди було встановлено можливість використання земельної ділянки для цілей, передбачених договором, та можливість розміщення на ній в майбутньому будівлі супермаркету.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно з ч.2 ст.20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання.

За приписами ч.9 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Виходячи з того, що виконавчий комітет не наділений повноваженнями по скасуванню прийнятих раніше актів шляхом прийняття окремого рішення, а дії міської ради по затвердженню такого рішення суперечать положенням ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи, що внаслідок прийняття відповідачем 1 вказаних рішень порушується право позивача на оренду земельної ділянки, позовні вимоги про визнання недійсним рішень Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №66 від 20.02.2008р. «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету по бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста» та Маріупольської міської ради Донецької області №5/19-3344 від 29.02.2008р. «Про затвердження рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №66 від 20.02.2008р.» є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно, як встановлено судом, у матеріалах справи будь-які докази скасування у передбаченому діючим законодавством порядку прийнятих відповідачем 1 рішень №142/8 від 19.03.2003р. та №257/1 від 18.06.2003р. відсутні.

Тобто, за висновками суду, на момент розгляду справи прийняті відповідачем 1 рішення №142/8 від 19.03.2003р. та №257/1 від 18.06.2003р. є дійсними та не скасованими у встановленому законом порядку.

При цьому, договір оренди від 17.03.2004р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрований у реєстрі за номером 538, не припинив свою дію у порядку, встановленому умовами розділу 4 зазначеного договору та розділу 5 Закону України "Про оренду землі".

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання за позивачем права на оренду земельної ділянки по бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя згідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №257/1 від 18.06.2003р. «Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста Товариству з обмеженою відповідальністю „ВОСХОД» та договору оренди земельної ділянки 17.03.2004р., є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнання права позивача на використання земельної ділянки відповідно до договору оренди від 17.03.2004р., зареєстрованого у реєстрі за №538, підлягають задоволенню з огляду на таке:

Згідно ч.1 ст.22 Закону України „Про основи містобудування” забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому законом, та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За приписами п.п.а, г ч.1 ст.95 Земельного кодексу України залежно від цільового призначення кожної земельної ділянки, наданої в користування, землекористувач має право, зокрема, самостійно господарювати на землі та зводити (споруджувати) жилі будинки, інші будівлі та споруди.

Відповідно до ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов’язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Згідно з розділом 3 договору оренди від 17.03.2004р. орендар приступає до використання орендованої земельної ділянки після державної реєстрації договору оренди та використовує її з метою, визначеною п.2.1 зазначеного договору, дотримуючись при цьому вимог чинного земельного та екологічного законодавства, державних та місцевих стандартів, норм і правил щодо використання землі.

Таким чином, за висновками суду, враховуючи укладання договору оренди від 17.03.2004р. та проведення його державної реєстрації приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Скоробогатько О.В., виходячи з того, що на момент розгляду справи договір оренди не припинив свою дію, позивач має право використовувати земельну ділянку 0,5500 га, яка розташована за адресою: бул.50-річчя Жовтня (на перехресті з пр.Перемоги), Орджонікідзевський район, м.Маріуполь для будівництва супермаркету, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про визнанання недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. «Про передачу скверів, бульварів та парків на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва» у частині передання земельної ділянки, яка є предметом договору оренди від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за номером 538, підлягають задоволенню з огляду на таке:

Згідно із п.2.1 Наказу №105 від 10.04.2006р. Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства „Про затвердження правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України” упорядкована й озеленена земельна ділянка площею від 0,2 га до 2,0 га, яка є елементом архітектурно-художнього оформлення населених місць та призначена для короткочасного відпочинку населення, є сквером.

Відповідно до ст.50 Земельного кодексу України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів. До земель рекреаційного призначення належать, в тому числі, земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів.

За змістом п.2.1 зазанченого наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства рекреаційна зона – це спеціально виділена генеральним планом і організована територія в місті і зеленій зоні, призначена для відпочинку населення.

Тобто, належність конкретної земельної ділянки до рекреаційної зони визначається відповідно генерального плану міста.

Крім того, відповідно до п.14.1 Наказу „Про затвердження правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України” у містах та інших населених пунктах органами місцевого самоврядування на основі данних інвентаризації ведеться облік зелених насаджень та складається їхній реєстр за видовими складом та віком.

При цьому, за матеріалами інвентаризації складається паспорт об'єкта (благоустрою, території підприємств, установ, організацій, інших земельних ділянок, на яких розташовані зелені насадження) затвердженої форми.

Одночасно, як встановлено судом за змістом листа №230 від 27.02.2008р. Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва паспорт об’єкта благоустрою – скверу по бул.50-річчя Жовтня у м.Маріуполі відсутній.

Всупереч положенням ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідачами до матеріалів справи не надано належних доказів того, що згідно генерального плану міста Маріуполя земельна ділянка, яка розташована за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь відноситься до земель рекреаційного призначення та зелених зон.

Враховуючи положення ст.34 Господарського процесуального кодексу України суд не приймає до уваги посилання відповідача 1 на лист №06-1167 від 17.06.2008р. Головного управління архітектури та містобудування, як на доказ віднесення спірної земельної ділянки до зеленої зони м.Маріуполя.

За висновками суду, на момент проведення дій щодо надання позивачу у користування спірної земельної ділянки, остання була віднесена до земель житлової та громадської забудови, що підтверджується, в тому числі, рішенням №257/1 від 18.06.2003., актом вибору земельної ділянки.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги про визнанання недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. у частині передання земельної ділянки, яка є предметом договору оренди від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва підлягають задоволенню.

При визначенні підвідомчості спору про визнання недійсними рішень відповідачів господарським судам суд виходив з того, що підставою для заявлення цих позовних вимог позивачем визначено невідповідність вимогам закону положень спірних рішень Маріупольської міської ради і Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, а також порушення прав позивача на оренду земельної ділянки і використання її порядку, передбаченому умовами укладеного договору оренди від 17.03.2003р.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є право користування земельною ділянкою, тобто, між сторонами існує спір про право, що виключає його розгляд в порядку адміністративного судочинства. Вказане відповідає висновкам, викладеним у постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2008р. по справі №3/506-А.

Таким чином, враховуючи, що у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування виступає стороною господарського договору (тобто, учасником господарських правовідносин), виходячи з того, що між сторонами існує спір про право позивача на користування земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що спір про визнання недійсним рішень відповідачів підвідомчий господарським судам.

21.05.2008р. на адресу господарського суду Донецької області надійшло клопотання відповідача 2 про зупинення провадження по справі до розгляду господарським судом справи №39/84пд. В обгрунтування наданого клопотання заявник посилається на неможливість розгляду справи до вирішення спору по справі за позовом Маріупольської міської ради Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" про визнання частково недійсним договору оренди від 17.03.2004р.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому, пов’язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів по даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі.

Проте, за висновками суду, розгляд господарским судом справи №39/84пд не створює будь-яких перешкод та не робить неможливим подальший судовий розгляд справи №8/49пн. Крім того, наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обгрунтованого рішення по цій справі.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність підстав для вчинення відповідної процесуальної дії, враховуючи необгрунтованість клопотання Маріупольської міської ради Донецької області №1039 від 20.05.2008р., останнє залишено судом без задоволення.

Клопотання позивача №104 від 01.07.2008р. про витребування у відповідачів оригіналу рішення Маріупольської міської ради №79 від 25.06.2002р., журналу обліку рішень Маріупольської міської ради за період з 2002р. по 2003р., рішення Маріупольської міської ради про затвердження виконавчого комітету Маріупольської міської ради та його членів залишено судом без задоволення з огляду на те, що наявні у матеріалах справи документи є достатніми для прийняття повного та обгрунтованого рішення.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають віднесенню на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", м.Донецьк до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь, Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь задовольнити повністю.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", м.Донецьк на оренду земельної ділянки по бул.50-річчя Жовтня в Орджонікідзевському районі м.Маріуполя згідно рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №257/1 від 18.06.2003р. «Про надання земельних ділянок для будівництва супермаркетів у Жовтневому та Орджонікідзевському районах міста Товариству з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та договору оренди земельної ділянки від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за номером 538.

Визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД", м.Донецьк на використання земельної ділянки, розташованої за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь, відповідно до договору оренди від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за номером 538.

Визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №66 від 20.02.2008р. «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету на бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста».

Визнати недійсним рішення Маріупольської міської ради Донецької області №5/19-3344 від 29.02.2008р. «Про затвердження рішення Виконавчого комітету міської ради №66 від 20.02.2008р. «Про розгляд звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД» щодо поновлення дозволу на будівництво супермаркету на бул.50-річчя Жовтня, 33 в Орджонікідзевському районі міста».

Визнати недійсним рішення Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області №76 від 20.02.2008р. «Про передачу скверів, бульварів та парків на баланс Маріупольського комунального підприємства зеленого будівництва» у частині передання земельної ділянки, розташованої за адресою: бул.50-річчя Жовтня, Орджонікідзевський район, м.Маріуполь, яка є предметом договору оренди від 17.03.2004р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОСХОД" та Маріупольською міською радою Донецької області, зареєстрованого у реєстрі за номером 538.

Стягнути з Виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області, м.Маріуполь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОСХОД», м.Донецьк витрати по сплаті державного мита в сумі 42 грн. 50 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 59 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

За згодою сторін у судовому засіданні 01.07.2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 01.07.2008р.

Суддя