ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.05.08 р.                     Справа № 43/17

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. Зубченко

При секретарі судового засідання Башевій В.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Приватного підприємства “Вегабуд”, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, м. Донецьк

про стягнення суми боргу у розмірі 132 524,80 грн., 3% річних в сумі 6 209, 60 грн., суми пені у розмірі подвійної ставки НБУ 34 552, 72 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 35 304, 25 грн., всього – 208 591,37 грн.

Представники сторін:

від позивача: директор – Фоменко Д.А. на підставі наказу №1К від 01.08.2005р., Гаврилова Ю.В. за дов. №1 від 26.03.2008р.

від відповідача: Трубіцин В.В. за дов. б/н від 22.04.2008р.

В судовому засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Приватне підприємство “Вегабуд”, м. Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, м. Донецьк, про стягнення суми боргу у розмірі 132 524, 80 грн., 3% річних в сумі 6 209, 60 грн., суми пені у розмірі подвійної ставки НБУ 34 552, 72 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 35 304, 25 грн., всього – 208 591,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору підряду, вимог цивільного та господарського законодавства.

У судовому засіданні були досліджені наступні докази: договір підряду №1/03-06 від 02.03.2006р.; акти прийомки виконаних підрядних робіт за березень 2006р. та за червень 2006р.; довідки про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2006р. та за червень 2006р.; відомості ресурсів по актам виконаних робіт за березень 2006р. та за червень 2006р.; розрахунки №1-1 за березень 2006р. та за червень 2006р.; акт звірки від 28.11.2007р.; листи – вимоги №1 від 28.11.2007р., №2 від 23.01.2008р.; розрахунок 3% річних, пені, інфляційних втрат; правоустановчі документи.

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву №2-15 від 05.05.2008р. суму основного боргу за виконані підрядні роботи у розмірі 132 524, 80 грн. визнав повністю.

Разом з тим, відповідно до відзиву №2-15 від 05.05.2008р. та відзиву від 15.05.2008р. відповідач вважає, що позивачем припущені помилки при нарахуванні суми пені, інфляційних втрат, 3% річних.

Перед початком розгляду справи по суті представників позивача та відповідача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Крім цього, представникам у судовому засіданні роз’яснено вимоги ст.81-1 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2006р. між позивачем Приватним підприємством “Вегабуд”, який виступив виконавцем, та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, який виступив замовником, був підписаний договір підряду №1/03-06.

Згідно з п.1.1. вказаного договору відповідач зобов`язався прийняти, а позивач зобов`язався виконати для позивача будівельні роботи по об’єкту: “Реконструкція існуючої будівлі гаражу під СТО на 4 пости в Куйбишевському районі м. Донецька.”.

Як зазначено позивачем, підрядні роботи були виконані у повному обсязі та своєчасно.

Факт виконання підрядних робіт на суму 182 524, 80 грн., підтерджується актами прийомки виконаних підрядних робіт за березень 2006р. та за червень 2006р.; довідками про вартість виконаних підрядних робіт за березень 2006р. та за червень 2006р. Роботи перевірені повноважними особами замовника без зауважень та заперечень.

Згідно п.2.3. договору №1/03-06 від 02.03.2006р. встановлений обовязок відповідача сплачувати позивачу вартість виконаних підрядних робіт протягом 5 банківських днів після підписання акту прийомки виконаних підрядних робіт (Ф-2) та довідки про вартість виконаних підрядних робіт (Ф-3). Однак, станом на 06.04.2006р. за відповідачем нараховується заборгованість за вказаним договором у сумі 90 408, 00 грн. та станом на 06.07.2006р. – заборгованість у сумі 92 116, 80 грн.

Таким чином, свої зобовязання щодо своєчасної та повної сплати грошових коштів за виконані підрядні роботи, відповідач всупереч вимогам п.2.3. договору підряду №1/03-06 від 02.03.2006р. не виконав. У звязку з чим, з урахуванням часткової сплати відповідачем заборгованості у розмірі 50 000, 00 грн. платіжним доручення №36 від 16.03.2006р., утворилась заборгованість у сумі 132 524, 80 грн.

Згідно акту звірки розрахунків станом на 28.11.2007р., підписаного уповноваженими особами як позивача, так і відповідача без заперечень та засвідченого фірмовими печатками підприємств, відповідач ТОВ “МорКон-Моторс” визнав заборгованість за договором №1/03-06 від 02.03.2006р. у сумі 132 524, 80 грн.

З метою врегулювання спору мирним шляхом, позивачем на адресу відповідача були направлені листи - вимоги №1 від 28.11.2007р., №2 від 23.01.2008р. з проханням здійснити розрахунки за виконані роботи. Проте, відповідачем вказані листи залишені без відповіді та задоволення.

Відповідно до вимог ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки, між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов’язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч.1 ст.174 ГК України).

Суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п.1 ст.193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п.1 ст.193 ГК України.

Частиною 2 ст.11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків є договори та інши правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов’язків може бути настання або не настання певної події.

Ст.509 ЦК України передбачено, що у силу зобов’язання одна особа (боржник) зобов’язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч.2 ст.218 ГК України).

Отже, відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк.

Факт виконання підрядних робіт підтверджується актами прийому виконаних підрядних робіт та довідками про вартість виконаних робіт, які підписані обома сторонами по договору без зауважень та доповнень і засвідчені фірмовими печатками підприємств.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, зауважень щодо якості виконаних робіт та строку здачі від відповідача не поступало, однак розрахунки в повному обсязі не здійснені.

Таким чином, свої зобов’язання щодо своєчасної сплати грошових коштів за одержані послуги відповідач, всупереч п.2.3. договору, ст. 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України, не виконав, внаслідок чого на момент подачі позову заборгованість складає 132 524, 80 грн.

Відповідачем в судовому засіданні та у своєму відзиві №2-15 від 05.05.2008р. визнано суму основного боргу у розмірі 132 524, 80 грн. Зазначений відзив підписаний генеральним директором ТОВ “МорКор-Моторс” Морозовим К.В.

У разі визнання відповідачем позову, відповідно до п.5 ст.78 ГПК України, суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи викладене, суд приймає рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основної заборгованості у сумі 132 524, 80 грн.

Разом з тим, пунктом 5.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання зобов’язань сторони несуть відповідальність у відповідності с діючим цивільним законодавством.

У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом ( ст. 611 ЦК України).

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового забов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Таким чином, вимоги позивача щодо застосування до відповідача відповідальності за порушення строків виконання грошового зобов’язання у вигляді стягнення нарахованого індексу інфляції на суму боргу в розмірі 35 304, 25 грн. та 3% річних в розмірі 6 209, 60 грн. є обґрунтованими та правомірними.

За таких обставин, вимоги Приватного підприємства “Вегабуд”, м. Донецьк, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, м. Донецьк, про стягнення суми боргу у розмірі 132 524, 80 грн., 3% річних в сумі 6 209, 60 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 35 304, 25 грн., підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення пені у сумі 34 552, 72 грн., то такі вимоги суд вважає необґрунтованими у зв’язку з неправильним тлумаченням та застосуванням позивачем норми закону, зокрема ст.232 Господарського кодексу України.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України, встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Заперечення відповідача на вимоги в цій частині суд приймає до уваги.

До того ж судом встановлено, що позивачем наданий невірний розрахунок пені.

Перевіривши розрахунок суд вважає що, розмір пені, який є арифметично вірним - 9 585, 45 грн.

За таких обставин, вимоги Приватного підприємства “Вегабуд”, м. Донецьк, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, м. Донецьк, про стягнення суми пені у розмірі подвійної ставки НБУ 34 552, 72 грн., підлягають задоволенню частково у сумі 9 585, 45 грн.

Судові витрати підлягають віднесенню на обидві сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись ст.129 Конституції України, ст.174, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 231, 509, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства “Вегабуд”, м. Донецьк, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс”, м. Донецьк, про стягнення суми боргу у розмірі 132 524, 80 грн., 3% річних в сумі 6 209, 60 грн., суми пені у розмірі подвійної ставки НБУ 34 552, 72 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 35 304, 25 грн., всього – 208 591,37 грн. – задовольнити частково у сумі 183 624, 10 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МорКон-Моторс” (83012, м. Донецьк, вул. Попова, 26; код ОКПО 3405377) на користь Приватного підприємства “Вегабуд” (83114, м. Донецьк, вул. Університетська, 80; код ОКПО 33577289) суму боргу у розмірі 132 524, 80 грн., 3% річних в сумі 6 209, 60 грн., суму пені у розмірі подвійної ставки НБУ 9 585, 45 грн., суми інфляційних втрат у розмірі 35 304, 25 грн., а всього 183 624, 10 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 836, 23 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 103, 87 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 22 травня 2008р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя Зубченко І.В.

Повний текст рішення за правилами

ст. 84 Господарського процесуального

кодексу України підписано 22 травня 2008р.

Вик. ПС Максимова В.В.

Надруковано 3 примірники:

1-позивачу;

1-відповідачу;

1- у справу

381-86-46