СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18"
лютого 2008 р.
Справа №  17/52/08

м. Миколаїв

Господарський суд
Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль
С.М.,

при  секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників
сторін:

від
позивача -ОСОБА_1;

від
відповідача -Талпа О.А., довіреність № б/н від 02.07.2008 року;

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу № 17/52/08

за
позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до
Таборівської
сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, Миколаївська
область, с. Таборівка, пл. Центральна, 1,

про визнання права власності на нерухоме
майно,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі-позивач) пред'явлено позов до Таборівської
сільської ради Вознесенського району Миколаївської області (надалі-відповідач)
про визнання права власності.

Позивач свої позовні вимоги обгрунтовує
наступним:

Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 на праві власності належить комплекс будівель які знаходяться АДРЕСА_2,
що підтверджується свідоцтвом про право власності від 26.03.2002 року за № 489
від 28.02.2005 року.

Рішенням Таборівської сільської ради
позивачу передана в оренду земельна ділянка для обслуговування комплексу цих
будівель.

На зазначеній земельній ділянці
позивач самовільно пободував прибудову до кормозапарника Літ. К”-1, колодязь №
1, водонапірну башню № 2, забор № 3, ворота № 4. Зазначене підтверджується
довідкою КП Вознесенське міжміське БТІ за № 3297 від 23.11.2007 року.

Проведену
самозабудову  позивач належним чином не
офо рмив (не отримав дозволу на будівництво, не отримав затвердженого проекту
дозволу на виконання будівельних робіт), чим порушив вимоги ст. ст. 24, 28, 29
Закону України “Про планування і забудову територій”.

Проте,
позивач отримав висновки Вознесенської районної санітарно-епідеміологічної
станції (висновок № 1590 від 26.11.2007 року),
ГУ МНС України в Миколаївській області погоджено оформлення самовільно
збудованих будівель.

У судовому засіданні позивач уточнив
позовні вимоги щодо адреси розташування самовільно збудованих будівель.

Вивчивши матеріали
справи, суд приходить до наступного.

Статтею
181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей відносяться
об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх
знецінення та зміни їх призначення.

Згідно
ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена
(створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно
ч. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї
мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно.

Статтею
392  Цивільного кодексу України
передбачено право власника майна на пред'явлення позову про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідач
у відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу господарського суду  проти
позовних вимог не заперечує.

Враховуючи
вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись
ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

1.          Позовні вимоги фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2.          Визнати за фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, право власності на самочинно
збудовані об'єкти нерухомості, а саме:

Прибудову
до кормозапарника Літ. К”-1,

колодязь
№ 1,

водонапірну
башню № 2,

забор
№ 3,

ворота
№ 4., які знаходяться АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського
суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до  ст. 84 Господарського процесуального
кодексу  України.

Суддя
Коваль С.М.