СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Ухвала

Іменем України

20 серпня 2008 року

Справа № 2-24/3387-2008А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

секретар судового засідання

за участю представників сторін:

позивача: Пігаревої Олени Вікторівни, довіреність № 1 від 31.01.08;

позивача: Манюнін Сергій Миколайович (повноваження перевірені), паспорт ЕС 463883 від 31.10.97, директор Нижньогірського комунального підприємства;

відповідача: Грязнової Галини Михайлівни, довіреність № 20/8/10-0 від 08.01.08;

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Колосова Г.Г.) від 19.06.2008 у справі № 2-24/3387-2008А

за позовом Нижньогірського комунального підприємства (вул. Молодіжна, 12,Нижньогірський,97100)

до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі Автономної Республіки Крим (вул. Шкільна, 16,Нижньогірський р-н, Автономна Ресубліка Крим,97100)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Нижньогірське комунальне підприємство звернулось до господарського суду АР Крим з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі АР Крим про визнання протиправними та незаконними дії відповідача щодо відмови у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік та зобов’язання податкового органу видати вказане свідоцтво.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Нижньогірське комунальне підприємство являється малим підприємством та, в силу Указу Президента України ”Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, має право перебувати на спрощеній системі оподаткування. Позивач зазначає, що на його звернення до податкового органу про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік було безпідставно відмовлено та така відмова суперечить положенням Господарського кодексу України, закону України „Про державну підтримку малого підприємництва”.

Постановою господарського суду АР Крим від 19.06.2008 у справі № 2-24/3387-2008А (суддя Г.Г. Колосова) позов Нижньогірського комунального підприємства задоволено. Суд визнав протиправною та незаконною відмову Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі АР Крим видати свідоцтво про сплату єдиного податку та зобов’язав податковий орган видати позивачеві вказане свідоцтво на 2008 рік.

При прийнятті постанови, суд першої інстанції спростував доводи податкового органу про те, що, відповідно до статті 7 Указу Президента України ”Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”, дія цього Указу не поширюється на позивача, оскільки у статутному фонді підприємства частки, що належать юридичним особам – учасникам та засновникам, які не є суб’єктами малого підприємництва, - перевищують 25 відсотків. Судом зазначено, що на протязі усього періоду діяльності підприємства селищна рада, як засновник, не приймала участі у формування статуту підприємства у зв’язку з тим, що її майно було передане до господарського ведення іншого комунального підприємства, майно ж позивача сформоване самостійно за рахунок доходів від виконання договірних робіт та інших законних надходжень, на момент реєстрації Нижньогірського комунального підприємства рішенням Нижньогірської селищної ради № 762 від 18.12.2007 року було встановлено нульовий розмір Статутного фонду.

Не погодившись з постановою господарського суду АР Крим, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі АР Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, як винесену при неповному дослідженні фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального права, у задоволенні позову Нижньогірського комунального підприємства відмовити.

Відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що оскільки у статутному фонді Нижньогірського комунального підприємства частка, що належить юридичній особі –учаснику, який не є суб’єктом малого підприємництва, - Нижньогірській селищній раді, перевищує 25 відсотків, то дія Указу Президента України ”Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” на позивача не розповсюджується та він не має права на спрощену систему оподаткування.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає оскаржувану постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.08.2008 суддю Борисову Ю.В. замінено на суддю Плута В.М. Головуючим у справі призначено суддю Плута В.М.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.08.2008 суддю Голика В.С. замінено на суддю Гоголя Ю.М.

Переглянувши постанову суду першої інстанції в порядку статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції виходячи з наступного.

18.12.2007 року Нижньогірською селищною радою було винесено рішення № 861 „Про створення комунального підприємства”, відповідно до якого було створено Нижньогірське комунальне підприємство, затверджено його статут (а.с.13).

Стаття 5 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва” зазначає, що одним з напрямків державної підтримки малого підприємництва є запровадження спрощеної системи оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності.

Згідно зі статтею 11 Закону України „Про державну підтримку малого підприємництва”, для суб'єктів малого підприємництва в порядку, встановленому законодавством України, може застосовуватися спрощена система оподаткування, бухгалтерського обліку та звітності, яка передбачає заміну сплати встановлених законодавством податків і зборів (обов’язкових платежів) сплатою єдиного податку.

Судовою колегією встановлено, що нормативним документом, який визначає перелік платників спрощеної системи оподаткування, встановлює порядок обліку та звітності на спрощеній системі оподаткування являється Указ Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” № 727 від 03.07.1998 року в редакції Указу від 28.06.1999 року № 746/99.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва”, суб’єкти підприємницької діяльності подають заяву не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов’язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Стаття 1 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” визначає, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності вводиться, в тому числі, для юридичних осіб —суб'єктів підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності, в яких за рік середньооблікова чисельність працюючих не перевищує 50 осіб і обсяг виторгу яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 1 млн. гривень.

Так, у даному випадку, відповідно до Довідки з ЄДРПО України № 50-143-40/3, Нижньогірське комунальне підприємство являється юридичною особою, організаційно-правова форма якої - комунальне підприємство, форма власності –комунальна (а.с.14).

Суд першої інстанції вірно встановив, що Нижньогірське комунальне підприємство, відповідно до статі 63 Господарського кодексу України, являється малим підприємством, його діяльність також регулюється Законом України „Про державну підтримку малого підприємництва”, у зв’язку з чим, воно має право перебувати на спрощеній системі оподаткування відповідно до Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2007 року Нижньогірське комунальне підприємство звернулось до Державної податкової інспекції в Нижньогірському районі АР Крим із заявою про видачу свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік обґрунтовуючи заяву тим, що підприємство являється малим, середньооблікова чисельність працюючих на дату подання заяви становить 30 чоловік, обсяг виручки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) відсутній, оскільки підприємство зареєстроване 25.12.2007 року (а.с.17).

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що будь-якої заборгованості перед бюджетом, а також відповідними Фондами (Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на Україні та ін.), що могло б стати підставою для відмови у видачі підприємству Свідоцтва про сплату єдиного податку, позивач не має.

12.01.2008 року Державною податковою інспекцією в Нижньогірському районі АР Крим було відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік з посиланням на статтю 7 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” стосовно того, що дія цього Указу не поширюється, зокрема, на суб'єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам —учасникам та засновникам даних суб'єктів, які не є суб'єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків (а.с.6-7).

Надаючи правову оцінку діям податкового органу з приводу відмови Нижньогірському комунальному підприємству у видачі свідоцтва про сплату єдиного податку на 2008 рік, господарський суд АР Крим вірно звернув увагу на той факт, що відповідно до загальних положень Статуту позивача, він являється комунальним підприємством, заснованим на комунальній власності, однак при цьому, на протязі всього періоду діяльності, а саме з 25.12.2007 року, Нижньогірська селищна рада, хоча і була засновником, статутний фонд не формувала та даний факт підтверджується пунктом 3 рішення Нижньогірської селищної ради № 762 від 08.12.2007 року, відповідно до якого на момент реєстрації позивача встановлювався нульовий розмір Статутного фонду (а.с.15).

Судова колегія погоджується з тим, що статут позивача передбачає право Нижньогірської селищної ради формувати статутний фонд та встановлювати його розмір, однак на даний момент Нижньогірське комунальне підприємство самостійно формує власне майно за рахунок доходів від виконаних робіт, прибутку, отриманого від господарської діяльності, благодійних внесків та інших законних надходжень.

Наведені обставини спростовують доводи податкового органу про неможливість видачі Нижньогірському комунальному підприємству свідоцтво про сплату єдиного податку на 2008 рік з підстав, передбачених статтею 7 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства Украйни, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Господарський суд АР Крим вірно зазначив, що позивачем були виконані всі передбачені законом умови для переходу на спрощену систему оподаткування, в той час як дії відповідача, виражені у відмові видати свідоцтво про сплату єдиного податку, не ґрунтуються на положеннях податкового законодавства та суперечать статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади і їх посадовці зобов'язані діяти тільки в межах повноважень і способом, які передбачені Конституцією України і Законами України.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на пункт 5 частини 3 статті 187 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого в апеляційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

У даному випадку суд першої інстанції належним чином спростував доводи податкового органу до неможливості видачі позивачеві свідоцтва про сплату єдиного податку. В той же час, подаючи апеляційну скаргу, Державна податкова інспекція в Нижньогірському районі АР Крим обґрунтовує власні дії тією самою правовою позицією не вказуючи при цьому, в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та застосування норм права судом першої інстанції. Дослідивши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає її безпідставною, а наведені в ній доводи, такими, що були належним чином спростовані господарським судом АР Крим та відображені в оскаржуваному рішенні.

Статтею 200 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постанова суду першої інстанції у даній справі відповідає вимогам статті 200 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, підстави для її скасування або зміни відсутні.

Керуючись статтями 195, 198 п.1, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Нижньогірському районі Автономної республіки Крим залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 19 червня 2008 у справі № 2-24/3387-2008 А залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції роз`яснює сторонам у справі, що відповідно до пункту 5 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя

Судді