ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.07.08 р.                     Справа № 23/297

28.11.2007року Закрите акціонерне товариство “ТЕТЗ-Інвест” м. Торез звернулось з позовом до Науково-виробничої приватної комерційної фірми “Синтез” м. Кіровське про стягнення 24891,93грн. заборгованості, інфляційних, штрафних санкцій.

Рішення господарського суду Донецької області від 23.01.2008року та Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.02.2008року скасовано Постановою Вищого господарського суду України від 22.05.2008року, справу передано на новий розгляд до господарського суду 04.06.2008року.

Представниками сторін не надані письмові клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу. Відповідно до статті 81-1 ГПК України складається протокол судового засідання.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви:

за позовом – Закритого акціонерного товариства “ТЕТЗ-Інвест” м. Торез

до відповідача - Науково-виробничої приватної комерційної фірми “Синтез” м. Кіровське

про стягнення 24891,93грн. заборгованості, інфляційних, штрафних санкцій

за участю представників сторін:

від позивача – Матюк А.М. – за довіреністю від 04.07.2008р.,

від відповідача – Фурман А.В. – за довіреністю від 21.06.2008р.,

,

в с т а н о в и в :

Позивач заявив позовні вимоги про стягнення з відповідача 24891,93грн., з яких: 21780,00грн. - заборгованість, 2178,00грн. – інфляційні за період з 01.12.2006року по 01.10.2007року, 570,62грн. - штрафні санкції (3% річних) за період з 01.12.2006року по 15.10.2007року.

В підтвердження позову позивач посилається на лист відповідача №49 від 08.06.2006року, в якому він просить дозволу на відпущення пускачів ПВИ-125 у кількості двох одиниць та гарантує їх оплату, рахунок-фактуру №190 від 08.06.2006року на суму 21780,00грн., який виставлений відповідачу для оплати, товарно-транспортну накладну від 08.06.2006року на суму 21780,00грн. та довіреність серії ЯЛА №264595 від 08.06.2006року, по яких отриманий товар відповідачем, повідомлення про наявність заборгованості та претензія, які неодноразово направлялись відповідачу з вимогою оплати.

Позивач клопотанням від 07.07.08р. змінив позовні вимоги, в яких просить стягнути заборгованість з відповідача в сумі 21780,00грн., 1016,79грн. – 3% річних з 12.12.2006р. по 01.07.2008р. та 6381,54грн. – інфляційні витрати за цей же період.

Відповідач погодився з вимогами позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено, що між сторонами укладена усна угода про поставку відповідачу двох пускачів ПВІ-125М.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України під поняттям “угода” розуміється та визнається певна дія особи, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків.

Договори можуть укладатись в усній або в письмовій формі (простій чи нотаріальній), якщо для відповідного договору законом не встановлено певної форми.

Виникнення і припинення цивільних прав між сторонами являється їх волевиявлення однієї сторони поставити інший стороні продукцію за умови її оплати. Домовленість сторін спрямована на виконання цих зобов’язань і, тому вони порушують правові наслідки.

Відповідач направив позивачу лист №49 від 08.06.2006року, в якому він просить дозволу на відпущення пускачів ПВИ-125 у кількості двох одиниць та гарантує їх оплату.

Таким чином, за цією угодою позивач взяв на себе зобов’язання продавця, а саме: продати відповідачу товар, а останній – прийняти та оплатити товар.

2

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідачем на підставі довіреності серії ЯЛА №264595 від 08.06.2006року отримані пускачі ПВИ-125М, 660/380В у кількості 22 штук за ціною 9075,00грн. кожний по товарно-транспортній накладній від 08.06.2006року на загальну суму 21780,00грн. з урахуванням ПДВ, тобто відповідач погодився з ціною за товар, яка зазначена у накладній.

Відповідно до загальних умов виконання зобов’язання викладених в статті 530 Цивільного кодексу України боржник повинен сплатити одержаний товар в строки, передбачені умовами договору, а якщо строк виконання зобов’язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий борг в семиденний строк з дня пред’явлення вимоги.

Позивач виставив для оплати відповідачу рахунок-фактуру №190 від 08.06.2006року на суму 21780,00грн., таким чином, оскільки діючим законодавством не передбачена конкретна форма вимоги про оплату, суд вважає, що кредитор скористався своїм правом на оплату отриманого відповідачем товару у відповідності зі статтею 530 Цивільного кодексу України, а відповідач на час розгляду справи не оплатив отриманий ним товар і, тому задовольняє вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 21780,00грн. заборгованості в повному обсязі.

Відповідно до пункту другого статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Враховуючи доведеність позивачем факту порушення відповідачем строків виконання грошового зобов’язання, суд задовольняє вимоги позивача стосовно стягнення загального боргу, який не спростований відповідачем разом з 6381,54грн. інфляційних витрат за період з 12.12.2006року по 01.07.2008року і 3% річних за цей же період в сумі 1016,79грн.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладаються судові витрати в розмірі, передбаченому законодавством прямо пропорційно сумам, які заявлена до стягнення та задоволеної суми, враховуючи доплачену суму державного мита, державне мито, яке сплачене за подання апеляційної скарги в розмірі 122,55грн. і касаційної скарги в сумі 122,55грн.

На підставі ст.ст. 202,530,625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 49,82,84, 81-1, 85 ГПК України, господарський суд –

В и р і ш и в :

Задовольнити позов Закритого акціонерного товариства “ТЕТЗ-Інвест” м. Торез до Науково-виробничої приватної комерційної фірми “Синтез” м.Кіровське про стягнення 29178,33грн. заборгованості, інфляційних, штрафних санкцій в повному обсязі..

Стягнути з Науково-виробничої приватної комерційної фірми “Синтез” м. Кіровське-86302, мікрорайон Молодіжний, 9-Б, на користь Закритого акціонерного товариства “ТЕТЗ-Інвест” м. Торез-86603, вул. Леніна, 296, заборгованість в сумі 21780,00грн., 1016,79грн. - 3% річних і 6381,54грн. інфляційні витрати за період з 12.12.2006року по 01.07.2008року, 291,78грн. державного мита, 245,10грн. державне мито, сплачене за скарги та 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Суддя Гринько С.Ю.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд в термін, передбачений ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення оголошений 07.07.2008року.

Надруковано у 3прим.:

1-до справи,

1-позивачу, 1-відповідачу.