ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.07.2008

Справа №2-16/1010-2008А

за адміністративним позовом - Національного центру управління та випробувань космічних засобів (97419, м. Євпаторія-19, , р/р 0352 в УДК в АРК м. Сімферополь МФО 824026)

до відповідача - Сакської ОДПІ (96500, м. Саки, вул. Курортна, 57, )

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень.

Суддя В.А.Омельченко

Секретар судового засідання Хлебнікова Н.С.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Турін С.В., довіреність № 814/10 від 04.05.06, представник; Банах А.С., довіреність № 241/10 від 17.06.05, представник;

Від відповідача – Абсеметов З.Н. – дов. № 5/9/10-00 від 08.01.08, гол. держ. под. інспектор;

Суть спору - Позивач – Національний центр управління та випробувань космічних засобів звернувся до Господарського суду АР Крим з позовом до Сакської ОДПІ в АР Крим про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.12.2007р. на суму 18706,00грн. та № /0 від 28.12.2007р. на суму 737,80грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що погоджені за деклараціями податкові зобов’язання з ПДВ сплачені ним своєчасно та в повному обсязі. Вважає також, що п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р. встановлена відповідальність саме за несплату погодженої суми податкового зобов’язання платником податків протягом граничних строків, передбачених цим Законом, та не обумовлюється якими-то іншими умовами, в тому числі наявністю у платника податків податкового боргу або правом податкового органу направляти сплачені платником податків суми податкових зобов’язань на погашення його податкового боргу.

Відповідач проти позову заперечує та вказує, що перевірка позивача проведена відповідно до Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205. Крім того, вказує, що погашення зобов’язань позивача відбувалося з урахуванням норм п.п. 7.1.1 п. 7.1 та п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” №2181-Ш від 21.12.2000р. з наступними змінами і доповненнями – існуючий у платника податків податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, що не є податковим боргом, в порядку календарної черговості його виникнення. Крім того, вважає, що оскільки позивачем допущено порушення п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України – порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань, за що п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р. передбачена відповідальність у вигляді застосування штрафних санкцій, спірні податкові повідомлення-рішення є правомірними та обґрунтованими.

Ухвалою ГС АР Крим від 29.05.2008р. по даній справі судом у порядку забезпечення позову було зупинено дію оскаржуваних податкових повідомлень-рішень до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Після вияснення усіх обставин справи, та перевірення доказів, суд перейшов до судових дебатів, які почались у судовому засіданні, що відбулося 31.07.2008 року.

Після закінчення дебатів сторін, суд виходив для ухвалення рішення по даній справі до нарадчої кімнати.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, а також заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2007р. Сакською об’єднаною державною податковою інспекцією в Автономній Республіці Крим проведена невиїзна документальна перевірка Національного центру управління та випробувань космічних засобів з питання своєчасності сплати погоджених сум податкових зобов’язань з податку на додану вартість за січень-серпень 2007 року, за результатами якої складено акт перевірки №1852/15-02/24507442 від 20.12.2007р.

Під час перевірки встановлено порушення позивачем вимог п.п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р. з наступними змінами і доповненнями, що виразилося у порушенні граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання з ПДВ по податковим деклараціям № 10294 від 18.05.2007р., № 31767 від 19.01.2007р., № 2093 від 20.02.2007р., № 3191 від 20.03.2007р., № 5936 від 17.04.2007р. та № 18984 від 17.08.2007р. на строк до 90 календарних днів і більше, за що до позивача на підставі п.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 вищевказаного Закону України застосовані штрафні санкції в розмірі 20% від суми погашеного податкового боргу на суму 737,80грн., про що винесено податкове повідомлення-рішення № /0 від 28.12.2007р. та в розмірі 50% від суми погашеного податкового боргу на суму 18706,00грн., про що винесено податкове повідомлення-рішення №/0 від 28.12.2007р.

Суд вважає, що позовні вимоги Національного центру управління та випробувань космічних засобів є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з наступних підстав.

П. 6.1.7 Інструкції про порядок застосування та стягнення сум штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби визначає, що про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгоджених податкових зобов’язань складається податкове повідомлення за формою та згідно з вимогами, установленими Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затвердженим наказом Державної податкової адміністрації України від 21.06.2001 N 253, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06.07.2001 за N 567/5758 (зі змінами та доповненнями).

З форми податкового повідомлення за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання (форма "Ш") слідує, що в основу такого повідомлення може бути покладено виключно акт перевірки, до якого п. 1.7., п. 2.3.2 Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України № 327 від 10.08.2005р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.08.2005р. за № 925/11205 (далі – Порядок № 327), встановлені вимоги про те, що факти виявлених порушень податкового, валютного та іншого законодавства викладаються в акті невиїзної документальної, виїзної планової чи позапланової перевірок чітко, об'єктивно та в повній мірі, із посиланням на первинні або інші документи, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Відповідно до п.2.3.4 Порядку не допускається відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб'єктивних припущень перевіряючими, які не мають підтверджених доказів.

При цьому, ч. 2 ст. 19 Конституції України зобов’язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування та їх посадових осіб діяти тільки з підстав, в межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

П. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” визначає, що платники податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

При цьому, ч. 4 ст. 9 Закону України “Про систему оподаткування” обумовлено, що обов’язок юридичної і фізичної особи по сплаті податків і зборів (обов’язкових платежів) припиняється у зв’язку зі сплатою податку, збору (обов’язкового платежу).

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р. активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

Джерелами самостійної сплати податкових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна і немайнових цінностей, випуску цінних паперів, у тому числі корпоративних прав, отримані у позику (кредит), а також з інших джерел з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (п.п. 7.1.1 п. 7.1 ст. 7 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р.)

Не дослідження відповідачем первинних документів позивача призвело до відображення в акті перевірки даних, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, з наданих позивачем первинних документів, що підтверджують сплату самостійно узгоджених ним податкових зобов’язань у податкових деклараціях, які були перевірені під час перевірки, вбачається, що вони сплачені в повному обсязі і без порушення граничних строків їх сплати, а саме: по податковій декларації № 10294 від 18.05.2007р. за квітень 2007р. податкове зобов’язання в розмірі 3689грн. (граничний строк сплати – 30.05.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 321 від 29.05.2007р., по податковій декларації № 31767 від 19.01.2007р. за грудень 2006р. податкове зобов’язання в розмірі 4569грн. (граничний строк сплати – 30.01.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 7 від 24.01.2007р., по податковій декларації № 2093 від 20.02.2007р. за січень 2007р. податкове зобов’язання в розмірі 3838грн. (граничний строк сплати – 01.03.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 41 від 23.02.2007р., по податковій декларації № 3191 від 20.03.2007р. за лютий 2007р. податкове зобов’язання в розмірі 4347грн. (граничний строк сплати – 30.03.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 112 від 27.03.2007р., по податковій декларації № 5936 від 17.04.2007р. за березень 2007р. податкове зобов’язання в розмірі 9637грн. (граничний строк сплати – 30.04.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 214 від 25.04.2007р., та по податковій декларації № 18984 від 17.08.2007р. за липень 2007р. податкове зобов’язання в розмірі 25123грн. (граничний строк сплати – 30.08.2007р.) сплачено платіжним дорученням № 618 від 21.08.2007р.

Всі вищевказані платіжні доручення мають відповідні призначення платежів щодо сплати зобов’язань за певний податковий період та прийняті банком до виконання.

П.п. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р. встановлена відповідальність саме за несплату погодженої суми податкового зобов’язання платником податків протягом граничних строків, передбачених цим Законом.

За таких обставин, оскільки податкові зобов’язання з ПДВ по спірним податковим деклараціям сплачені позивачем вчасно, суд вважає, що застосування спірних штрафних санкцій є безпідставним.

Оцінивши доводи відповідача про те, що нарахування штрафних санкцій здійснено ним у зв’язку з погашенням податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення на підставі п 7.7 ст. 7 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами і державними цільовими фондами” № 2181-Ш від 21.12.2000р., суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства та суперечать п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону України № 2181-Ш від 21.12.2000р., згідно якого активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду. В інших випадках платники податків самостійно визначають черговість та форми задоволення претензій кредиторів за рахунок активів, вільних від заставних зобов'язань забезпечення боргу.

П.п. 7.7 ст. 7 Закону встановлена рівність бюджетних інтересів та передбачено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

Проте суд вважає, що вказана норма стосується виключно платників податків, адже податкові зобов’язання та податковий борг згідно з вимогами ст. 1 даного Закону погашає саме він, і п. 7.7 ст. 7 Закону не дає права податковим органам направляти кошти підприємства на свій розсуд, всупереч призначенням платежів, зазначених платником у платіжних дорученнях.

Відповідач не навів суду жодної норми законодавства, яка б наділяла органи державної податкової служби повноваженням по самостійному розпорядженню коштами платника податків на свій розсуд та всупереч волі платника.

Ч. 2 ст. 71 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, належних доказів того, що нарахування застосованих до позивача штрафних санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями здійснено правильно та правомірно, на підставі первинних документів позивача, Сакською ОДПІ суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Національного центру управління та випробувань космічних засобів є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню на його користь у розмірі 3,40грн. з Державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 94 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені в судовому засіданні 31.07.2008р.

Постанова складена у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України – 05.08.2008 р.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-164, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №/0 від 28.12.2007р. на суму 18706,00грн. та № /0 від 28.12.2007р. на суму 737,80грн.

3. Стягнути з Державного бюджету України (р/р 0002 у банку отримувача: Управління Державного казначейства в АР Крим, отримувач: Держбюджет м. Сімферополь, МФО 824026, ЗКПО 22301854) на користь Національного центру управління та випробувань космічних засобів (97419, АР Крим, м. Євпаторія-19, Національний центр управління та випробувань космічних засобів, ЗКПО 24507442; банківські реквізити: р/р 0352 в УГК в АРК м. Сімферополь, МФО 824026) 03,40грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Севастопольського апеляційного господарського суду через господарський суд АР Крим шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження постанови в десятиденний строк з дня складання постанови в повному обсязі, з подальшим поданням апеляційної скарги на постанову протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження та в порядку передбаченому ч.5 ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, у разі не подання відповідної заяви ( ст. 254 КАС України).

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Омельченко В.А.