КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2008                                                                                           № 1/154

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Шипка В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Селіванова О. Г.,

від відповідача - Шельпук С. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.06.2008

у справі № 1/154

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Венбест"

про                                                  стягнення 9210,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство “Страхова компанія “Страховий капітал” звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Венбест”, відповідно до уточнених вимог якої просило суд стягнути 8 494 грн. 13 коп. збитків.

Позов мотивований тим, що збитки, понесені позивачем, виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов’язків за договором № 4337-ОП від 03.11.2006р. про централізовану охорону об’єкта, зокрема щодо сповіщення чергової частини РУ ГУ МВС України про факт крадіжки, яка сталася 02.11.2007 року в приміщенні позивача.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що на час прибуття групи мобільного реагування на місце крадіжки відповідальні особи відповідача не мали достатньої інформації про факт скоєння злочину, що і стало причиною пізнього повідомлення РУ ГУ МВС України; згідно акту вводу в експлуатацію відповідач відмовився від встановлення на вікнах засобів технічного укріплення, що звільняє відповідача від відповідальності за збитки, понесені позивачем внаслідок швидкоплинної крадіжки.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2008р. у справі № 1/154 в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою на вказане рішення, в якій просив його скасувати.

В обґрунтування своїх вимог відповідач зазначив, що суд безпідставно послався на положення додатку № 3 до договору № 4337-ОП, оскільки зазначені положення суперечать чинному законодавству; відповідач неналежним чином виконав свої обов’язки за договором № 4337-ОП, внаслідок чого позивач поніс збитки; висновки суду щодо невжиття позивачем всіх заходів по зберіганню свого майна не відповідають дійсності, оскільки відповідно до договору № 4337-ОП позивач підключив сигналізацію до всіх місць можливого проникнення в приміщення.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Розглянувши доводи скарги, перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню в зв’язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю, враховуючи наступне.

03.11.2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “Венбест” (охорона) та Закритим акціонерним товариством “Страхова компанія “Страховий капітал” (клієнт) було укладено договір № 4337-ОП на централізовану охорону об’єкта.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору клієнт передає, а охорона приймає під централізовану охорону об’єкт, позначений на плані (схемі) – додаток № 1 до Договору.

Об’єкт, що передається під централізовану охорону, обладнується засобами охоронної сигналізації та підключається до пульту централізованого нагляду охорони.

Охорона об’єкта заключається у здійсненні централізованого нагляду за станом засобів сигналізації на об’єкті та негайному виїзді нарядів охорони при спрацюванні засобів сигналізації, що встановлюються на об’єкті з метою затримання сторонніх осіб, що незаконно проникли на об’єкт протягом періоду охорони.

Охорона не приймає майно на зберігання і не вступає у володіння цим майном. Охорона приймає на себе зобов’язання про централізовану охорону об’єкта в цілому шляхом забезпечення його цілісності і збереження майна клієнта, що в ньому знаходиться, у період знаходження об’єкта під охороною.

Періодом охорони вважається час з моменту прийняття об’єкта під охорону до його зняття з охорони клієнтом.

Згідно із п. 8.1. договору № 4337-ОП від 03.11.2006 року договір укладається строком на 1 рік і набуває чинності з дня його підписання. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору ні одна із сторін не вимагатиме його припинення, або переукладання, тоді він залишається в силі на попередніх умовах і на той же строк.

Як стверджує позивач і не заперечує відповідач після закінчення строку дії договору сторони не вимагали його припинення, а тому його дія була продовжена на строк, встановлений пунктом 8.1. договору.

03.11.2006 року відповідач взяв під охорону офіс позивача за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, б. 8, про що було складено акт вводу в експлуатацію охоронної сигналізації та технічного стану об’єкта.

Відповідно до вказаного акту система охоронної сигналізації була прийнята позивачем в працездатному стані.

02.11.2007 року в приміщенні позивача, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Зоологічна, б. 8, було здійснено крадіжку двох ноутбуків.

Відповідно до постанови про порушення кримінальної справи слідчого СВ ТВМ-3 Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві 02.11.2007 року приблизно о 04 годині 15 хвилин невстановлена слідством особа, шляхом пошкодження скла вікна, проникла до приміщення офісу страхової компанії “Страховий капітал”, що розташований по вул. Зоологічна, 8 в м. Києві, звідки таємно викрала ноутбук марки “АСУС Селерон”, вартістю 4 620 грн. 00 коп., та ноутбук марки “Самсунг Інтел”, вартістю 4 590 грн. 00 коп., завдавши при цьому вказаній компанії матеріального збитку в сумі 9 210 грн. 00 коп., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зникла та розпорядилась ним за власним розсудом.

Відповідно до ст. 978 ЦК України за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються.

Отже за своєю правовою природою договір № 4337-ОП від 03.11.2006 року є договором охорони.

Договір охорони є спеціальним видом договору зберігання і згідно із ст. 955 ЦК України положення параграфа 1 цієї глави (глава 66) застосовуються до окремих видів зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про окремі види зберігання або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах (ст. 950 ЦК України).

Пунктом 4.1. договору № 4337-ОП від 03.11.2006 року передбачено, що охорона несе перед клієнтом відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов’язань по договору за збитки, завдані сторонніми особами, які проникли на об’єкт в період охорони, шляхом зламування, відкривання або руйнування заблокованих технічними засобами сигналізації вікон, дверей та інших конструкцій, та вчинили крадіжку майна, що зберігалось на об’єкті, якщо буде встановлена вина охорони у її допущенні в межах завданих збитків, але не більше 10000 грн. 00 коп.

Збитками в розумінні ч. 2 ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не забезпечив схоронності наданого йому під охорону майна за договором № 4337-ОП від 03.11.2006 року, чим порушив свої зобов’язання за вказаним договором.

Крім того, відповідно до п. 2.4. договору № 4337-ОП від 03.11.2006 року при виявленні нарядом охорони ознак проникнення сторонніх осіб на об’єкт, вживати термінові заходи щодо їх затримання, здійснювати охорону місця пригоди, викликати на об’єкти клієнта або його повірених осіб, сповістити чергову частину РУ ГУ УМВС України в м. Києві, організувати пошук “по гарячих слідах” зловмисників та майна.

Між тим, як вбачається з журналу подій пульту централізованого спостереження сигнал тривоги поступив до відповідача о 04 год. 14 хв. 38 с.; на місце події оперативна група прибула о 04 год. 18 хв. 59 с. Однак відповідно до листа заступника начальника чергової частини штабу ГУМВС України в м. Києві до чергової частини Головного управління МВС у м. Києві повідомлення про крадіжку надійшло від співробітника позивача о 05 год. 21 хв., що значно ускладнило подальший розшук зловмисників.

За таких підстав колегія суддів приходить до висновку, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань за договором № 4337-ОП від 03.11.2006 року позивачу було завдано збитків, а тому вимоги позовної заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволені позову про стягнення збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем своїх обов’язків за договором № 4337-ОП від 03.11.2006 року, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивач не вжив всіх необхідних заходів для збереження свого майна, оскільки відмовився від встановлення на об’єкті засобів технічного укріплення та захисту, а також блокування засобами ОС місць можливого проникнення.

Між тим, апеляційний господарський суд не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Пунктом 6 акту вводу в експлуатацію охоронної сигналізації та технічного стану від 03.11.2006 року передбачено, що позивач відмовився від встановлення на об’єкті засобів технічного укріплення та захисту, а також блокування засобами ОС наступних місць можливого проникнення, а саме: від встановлення на вікнах із внутрішнього боку захисних ролет (жалюзей, металевих грат).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечує відповідач, вікна офісу (шляхом розбиття яких і сталося крадіжка) за адресою: м. Київ, вул. Зоологічна, б. 8, були блоковані засобами охоронної сигналізації.

Згідно умов договору № 4337-ОП від 03.11.2006 року охорона об’єкта заключається у здійсненні централізованого нагляду за станом засобів сигналізації на об’єкті та негайному виїзді нарядів охорони при спрацюванні засобів сигналізації, що встановлюються на об’єкті з метою затримання сторонніх осіб, що незаконно проникли на об’єкт протягом періоду охорони (ч. 3 п. 1.1.).

Враховуючи такі обставини, сам лише факт невстановлення на вікнах офісу захисних ролет не позбавляє відповідача обов’язку забезпечити охорону об’єкту засобами централізованого нагляду за станом засобів сигналізації, які є основними згідно договору № 4337-ОП від 03.11.2006 року.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 96, 99, 101, 103 - 105 ГПК України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Страховий капітал” задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2008р. у справі № 1/154 скасувати повністю.

Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕНБЕСТ” (ідентифікаційний код 30310579; 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90/1) на користь Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Страховий капітал” (ідентифікаційний код 32206908; 01004, м. Київ, вул. Кропивницького, 6, кв. 2) 8 494 грн. 13 коп. збитків, 102 грн. 00 коп. – витрат по оплаті державного мита за подання позовної заяви, 118 грн. 00 коп. – витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЕНБЕСТ” (ідентифікаційний код 30310579; 03062, м. Київ, просп. Перемоги, 90/1) на користь Закритого акціонерного товариства “Страхова компанія “Страховий капітал” (ідентифікаційний код 32206908; 01004, м. Київ, вул. Кропивницького, 6, кв. 2) 51 грн. 00 коп. – витрат по оплаті державного мита за подання апеляційної скарги.

Накази на виконання даної постанови доручити видати Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя

Судді

21.08.08 (відправлено)